Държавен вестник, бр. 40, 2002 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  40
б) документ, издаден от съда, за изпълне-
ние на част от решението на територията на
молещата Договаряща Страна, ако има тако-
ва изпълнение;
в) документ, удостоверяващ, че страната,
която не е участвала в процеса, е била редов-
но призована пред съда. При недееспособност
на страната е необходимо представяне на до-
кумент, че нейният представител е бил редов-
но призован.
Член 22
Ред за признаване и изпълнение на съдебни
решения
1. Признаването и изпълнението на съдебни
решения се осъществява от съда на Договаря-
щата Страна, към който е отправена молбата,
по начин, установен от националното законо-
дателство на тази Договаряща Страна.
2. Съдът, към който е отправена молбата, не
обсъжда решението по същество, а го разглеж-
да единствено с оглед съответствието му с изис-
кванията на този Договор.
3. Съдът, получил молбата за признаване и
изпълнение на съдебно решение, може при необ-
ходимост да поиска от съда, произнесъл решени-
ето, да му предостави допълнителни материали.
Член 23
Отказ от признаване и изпълнение на решение
Признаването и изпълнението на съдебно
решение може да се откаже в следните случаи:
а) решението не е влязло в сила или не под-
лежи на изпълнение според националното за-
конодателство на Договарящата Страна, къде-
то е постановено;
б) делото се отнася изключително към ком-
петентността на съда на замолената Страна
според националното є законодателство;
в) страната, която не е участвала в проце-
са, не е била редовно призована пред съда съг-
ласно националното законодателство на До-
говарящата Страна, чийто орган е произне-
съл решението, или при недееспособност на
страната нейният представител не е бил ре-
довно призован;
г) между същите страни за същия предмет и
на същото основание съдът на замолената До-
говаряща Страна вече е постановил решение,
което е влязло в сила, или делото е висящо пред
съда, или е признато влязло в сила решение на
трета държава.
Г л а в а  п е т а
ОСВОБОЖДАВАНЕ ОТ ЛЕГАЛИЗАЦИЯ НА
ДОКУМЕНТИ И ОБМЕН НА ИНФОРМАЦИЯ
Член 24
Официални документи
1. Официални документи, съставени на те-
риторията на една от Договарящите Страни, се
освобождават от легализация или други фор-
малности, когато се предявяват на територията
на другата Страна.
2. По смисъла на този договор за официални
се считат:
а) документи, издадени от съда и други пра-
восъдни органи;
б) документи, издадени от административ-
ни органи освен търговски или митнически
документи;
в) нотариални документи;
г) официални удостоверения, като отбеляз-
вания в регистрите, заверки на дати и заверки
на подписи на частни документи.
Член 25
Предаване на документи по гражданското
състояние
1. Всяка Договаряща Страна предава без-
платно на другата Страна при поискване и при
наличие на точно посочен административен
интерес актове и заверени преписи от съдебни
решения, които засягат гражданското състоя-
ние на граждани на молещата Страна.
2. Молбите и актовете по гражданското със-
тояние се предават по дипломатически или
консулски път, а молбите и заверените преписи
от съдебни решения могат да се предават и чрез
централните органи.
Член 26
Обмен на информация
При поискване централните органи си изпра-
щат взаимно информация относно законодател-
ството и съдебната практика на тяхна територия,
както и заверени преписи от съдебни решения.
Член 27
Действителност на документите
Документите, които са съставени или заве-
рени от съда или от другите компетентни орга-
ни на едната Договаряща Страна, са действи-
телни при наличието на подпис на длъжност-
ното лице и печат на съответния компетентен
орган на тази Страна. В този вид те имат сила
пред съда или другите компетентни органи на
другата Договаряща Страна.
Г л а в а  ш е с т а
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 28
Разрешаване на спорове
Договарящите Страни решават споровете,
възникнали относно тълкуването или изпъл-
нението на този договор, чрез консултации
между съответните централни органи или по
дипломатически път.
Член 29
Влизане на договора в сила
Този договор влиза в сила след приключва-
не на процедурата, предвидена в националното
законодателство на всяка Договаряща Страна,
и след размяната на писмени известия по дип-
ломатически път на тридесетия ден от получа-
ването на последното известие.