Държавен вестник, бр. 85, 2004 г., стр. 32

С Т Р .  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  85
5.1.8.3. микровълнова терапия—с дециметрови и
сантиметрови вълни; при процедури в областта на гла-
вата или гениталиите се използва защита, изработена
от метална мрежа;
5.2. светлолечение:
5.2.1. ултравиолетово облъчване (УВО) с кварцова
лампа—провежда се след снемане на биодоза и при
използване на защитни очила от персонала и пацентите
с отграничаване на третирания участък по подходящ
начин, като източникът се насочва перпендикулярно;
5.2.2. методики: ултравиолетова еритема—източни-
кът е на разстояние 0,5 м, като при възрастни макси-
малната площ на облъчваното поле е до 800 кв. см, а
при деца до 150 кв. см; еритемите се дозират от 1 до 3
биодози с интервал минимум 24 часа в зависимост от
степента на еритемната реакция, до 3—5 облъчвания
на поле; при общите суберитемни облъчвания разстоя-
нието от източника е 0,7—1 м; започва се от 1/4 биодо-
за, като дозировката се увеличава с 1/4 биодоза—по
забавена, традиционна или ускорена схема; при облъч-
ване на лигавици с УВО се изпозват тубуси с индивиду-
ални наконечници;
5.2.3. облъчвания с източници на инфрачервени и
видими лъчи—поставят се на разстояние 0,5—0,7 м от
тялото на болния под ъгъл; могат да се поставят фил-
три за селективно въздействие с лъчи от определен
вълнов диапазон;
5.3. инхалационно лечение—въвеждане в организ-
ма през дихателните пътища на солеви и лекарствени
разтвори и разтвори от природни продукти във вид на
аерозол; следи се за алергична реакция към инхалира-
ното вещество; рутинно се използва мундщук; при бол-
ни в увредено общо състояние, както и при деца се из-
ползва маска;
5.4. кинезитерапия—активна, пасивна, суспенсо- и
пулитерапия, рефлекторна:
5.4.1. активна кинезитерапия—при леглото на бол-
ния, в специално оборудван салон по лечебна физкулту-
ра и на открито, със или без спомагателни уреди и сред-
ства; прилагат се комплекси от активни и подпомогна-
ти упражнения за възстановяване на функционалния
дефицит и превенция на усложненията; включва и фун-
кционална трудотерапия в специално обзаведен каби-
нет, както и теренно лечение;
5.4.2. пасивна кинезитерапия—пасивни упражнения
и лечебен масаж:
5.4.2.1. позиционна терапия;
5.4.2.2. пасивни упражнения;
5.4.2.3. лечебен масаж—класически и специализиран:
5.4.2.3.1. релаксиращ—подготвителна процедура при
спастично повишен мускулен тонус вследствие увреда
на централния двигателен неврон и ригидност на мус-
кулатурата при вертеброгенна патология, ставни конт-
рактури и др.;
5.4.2.3.2. стимулиращ (тонизиращ)—при вяла муску-
латура (увреда на периферния двигателен неврон, хипо-
трофична мускулатура след луксации, фрактури, дегене-
ративни и възпалителни ставни заболявания и др.);
5.4.2.3.3. профилактичен —за превенция на услож-
ненията (декубитуси, застойни явления);
5.4.2.3.4. оттичащ—профилактичен или лечебен, при
хипостатични явления;
5.4.2.3.5. лимфен дренаж—апаратен и мануален със
специални похвати за улесняване на лимфно-венозния
отток; включва специфични дренажни положения и спе-
цифични вибрации към централните лимфни пътища;
5.4.2.3.6. специализирани масажни прийоми: пери-
остален масаж, съединителнотъканен масаж, сегмен-
тарен масаж, рефлекторен масаж;
5.4.2.4. екстензионно лечение —шийна, лумбал-
на, на крайници; мануално или с помощта на съответ-
на апаратура, с дозировка—процент от телесното
тегло; пряко се контролира или се осъществява от
лекар—специалист по физикална и рехабилитацион-
на медицина; използват се фиксиращи колани, тежес-
ти, ъгломер; може да се прилага и под вода със спе-
циални приспособления в специализирани балнеоле-
чебни заведения;
5.4.3. суспенсотерапия—в условия на елиминирана
гравитация, чрез окачване на маншони за крайниците
под съответен ъгъл; пулитерапия—пасивно гравитаци-
онно обременяване в същите условия;
5.4.4. рефлекторна кинезитерапия—по Бобат и Войта.
6. Термолечение.
6.1. Топлолечение—парафин или друг материал с
подобни физични характеристики, луга, пелоид. Про-
вежда се под формата на локални апликации. Общи
апликации—с пелоид или луга.
6.2. Криотерапия: локално или сегментарно
въздействие чрез компреси, блокчета, индивидуални
пакети и криоелектрофореза. За общо въздействие при
определени заболявания—криокамера.
7. Хидротерапия.
7.1. Балнеолечебни процедури:
7.1.1. вътрешно приложение—питейно при гастро-
ентерологични, бъбречно-урологични и жлъчно-черно-
дробни заболявания;
7.1.2. иригационни процедури—гаргари, промивки
на: назо-фарингса, стомаха и дуоденума, трансдуоде-
нално, сифонно промиване на дебелото черво, подвод-
но-чревна вана;
7.1.3. външно приложение: басейни, вани, душове.
7.2. Водолечебни процедури:
7.2.1. посредством контактен влажен слой—увиване;
7.2.2. без потапяне: душове—общи и локални, с пос-
тоянна и променлива температура, подвижни и статич-
ни, с ниско, средно и високо налягане; с плътна и моди-
фицирна струя; низходящи и възходящи;
7.2.3. с потапяне: вани—със засилено химично дейст-
вие (със синтетични—лекарствени, и природни продук-
ти—фитопродукти, луга, пелоид), газови вани, със за-
силено механично действие (подводен ръчен, четков и
апаратен масаж, вихрова или вибрацинна вана); басей-
ни—обикновени и съчетани с механично въздействие:
с подводна гимнастика, с изкуствени вълни, с подвод-
ноструеви въздействия, с вертикална екстензия, ходе-
ща водна пътека;
7.3. парни процедури—парен компрес по Кени, па-
рен душ, парна кабина;
7.4. сауна—ниска влажност и висока температура,
последвана от охлаждаща аеро- или хидропроцедура.
8. Терапевтични схеми при социално значими забо-
лявания:
8.1. сърдечно-съдови заболявания — индивидуал-
на рехабилитационна програма в зависимост от ком-
пенсаторните и адаптивни възможности на сърдеч-
но-съдовата система и при стабилизирана хемодина-
мика; синергични физикални фактори—основно маг-
нитотерапия;
8.2. неврологични заболявания:
8.2.1. при увреждания на централен двигателен
неврон:
8.2.1.1. при възрастни—след оценка по Брумстром,
Куртцке; включва: дихателна гимнастика, активни
движения за незасегнатите крайници и възможния
обем в засегнатите, пасивни упражнения за паретич-
ните крайници; шиниране на паретичните крайници
и поставяне на крайника в съответна позиция (лече-
ние с положение) в съответната дозировка, вертика-
лизация, упражнения с уреди и на уреди; обучение в
ходене (със и без помощни средства); трениране дей-
ностите от ежедневието (ДЕЖ); специализирани
методики—Бобат, Кабат и др.; при изразен спастици-
тет преди кинезитерапевтичния комплекс се извършва
криотерапия или се назначава миорелаксант; трени-
ране на походката след изследване големината на
опорната и махова фаза със или без помощни сред-
ства и манипулативната дейност; синергични физи-
кални фактори—аерозолотерапия, УВО, лазертера-
пия, нискочестотни токове, магнитотерапия;