Държавен вестник, бр. 61, 2025 г., стр. 15

БРОЙ  61	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  15   
наложената санкция, ако има съответно ис­
кане в първата или въззивната инстанция и 
съответен протест от прокурора.“
35. В чл. 371, т. 1 думите „гражданският 
ищец, частният обвинител“ се заменят със 
„заинтересованото юридическо лице, частният 
обвинител, гражданският ищец, гражданският 
ответник“.
36. В чл. 375:
а) досегашният текст става ал. 1;
б) създава се ал. 2:
„(2) В случаите по ал. 1, когато обвиня­
емият е привлечен за престъпление, посочено 
в чл. 83а от Закона за административните 
нарушения и наказания, се прилага съответно 
чл. 246, ал. 5.“
37. В чл. 384 се създава ал. 4:
„(4) Ако заинтересованото юридическо лице 
е съгласно със споразумението, то се подписва 
от неговия повереник или юрисконсулт само 
със съгласието на законния представител на 
юридическото лице. Когато е назначен особен 
представител на заинтересованото юридическо 
лице, споразумението се подписва и от него. 
Със споразумението, постигнато със заинте­
ресованото юридическо лице, му се определя 
санкция при условията на чл. 83а, ал. 12 от 
Закона за административните нарушения и 
наказания. Ако заинтересованото юридическо 
лице не е съгласно със споразумението, делото 
се изпраща по компетентност на съответния 
прокурор за внасяне на предложение по реда 
на чл. 83б от Закона за административните 
нарушения и наказания.“
38. В чл. 419, ал. 1 след думите „чл. 243, 
ал. 6, т. 1 и 2“ се поставя запетая и се добавя 
„чл. 289а, ал. 2, чл. 306а, ал. 1“ и след думите 
„чл. 382, ал. 7“ се поставя запетая и се добавя 
„чл. 384, ал. 4“.
39. В чл. 420, ал. 2 се създава изречение 
второ: „Заинтересованото юридическо лице 
може да направи искане за възобновяване в 
случаите на чл. 422, ал. 1, т. 4 и 5.“
40. В чл. 421, ал. 3 се създава изречение 
трето: „Заинтересованото юридическо лице 
може да направи искането по чл. 422, ал. 1, 
т. 4 и 5 в шестмесечен срок от уведомяването 
за решението по чл. 422, ал. 1, т. 4, съответно 
от влизането в сила на съответния акт по 
чл. 422, ал. 1, т. 5.“
§ 46. В Закона за административните 
нарушения и наказания (обн., ДВ, бр. 92 от 
1969 г.; изм., бр. 54 от 1978 г., бр. 28 от 1982 г., 
бр. 28 и 101 от 1983 г., бр. 89 от 1986 г., бр. 24 
от 1987 г., бр. 94 от 1990 г., бр. 105 от 1991 г., 
бр. 59 от 1992 г., бр. 102 от 1995 г., бр. 12 и 
110 от 1996 г., бр. 11, 15, 59, 85 и 89 от 1998 г., 
бр. 51, 67 и 114 от 1999 г., бр. 92 от 2000 г., 
бр. 25, 61 и 101 от 2002 г., бр. 96 от 2004 г., 
бр. 39 и 79 от 2005 г., бр. 30, 33, 69 и 108 от 
2006 г., бр. 51, 59 и 97 от 2007 г., бр. 12, 27 и 
32 от 2009 г., бр. 10, 33, 39, 60 и 77 от 2011 г., 
бр. 19, 54 и 77 от 2012 г., бр. 17 от 2013 г., 
бр. 98 и 107 от 2014 г., бр. 81 от 2015 г., бр. 76 
и 101 от 2016 г., бр. 63 и 101 от 2017 г., бр. 20 
и 38 от 2018 г., бр. 83 и 94 от 2019 г., бр. 13 и 
109 от 2020 г., бр. 21 от 2021 г., бр. 25 и 51 от 
2022 г., бр. 80, 84 и 106 от 2023 г., бр. 39 и 79 
от 2024 г. и бр. 50 и 54 от 2025 г.) се правят 
следните изменения и допълнения:
1. В чл. 83а: 
а) в ал. 1:
аа) в текста преди т. 1 думите „по чл. 108а, 
109, 110 (приготовление към тероризъм), 
чл. 111“ се заменят с „по чл. 114а – 114с“, а 
след думите „320 – 321а“ се добавя „чл. 325а, 
325б“ и се поставя запетая;
бб) в т. 4 думите „работник или служител“ 
се заменят с „работник, служител или друг 
изпълнител“, а думите „до 1 000 000 лв., но 
не по-малко от равностойността на облагата, 
когато тя е имуществена; санкция в размер 
до 1 000 000 лв. се налага и когато облагата 
няма имуществен характер или размерът є 
не може да се установи“ се заличават;
б) създават се нови ал. 2 – 7:
„(2) Имуществена санкция се налага и 
на юридическото лице, което е създадено 
или използвано от лице по ал. 1, т. 1 – 4 за 
престъпление по чл. 114а – 114с или по чл. 253 
от Наказателния кодекс или за престъпление, 
извършено по поръчение или в изпълнение на 
решение на организирана престъпна група. 
Когато са налице едновременно условията по 
ал. 1 и по тази алинея, юридическото лице 
отговаря само по ал. 1.
(3) Имуществената санкция по ал. 1 е в 
размер:
1. до 1 000 000 лв., но не по-малко от 
равностойността на облагата, когато тя е в 
размер до 100 000 лв.;
2. до 2 500 000 лв., но не по-малко от 
равностойността на облагата, когато тя е в 
размер до 250 000 лв.;
3. до 5 000 000 лв., но не по-малко от 
равностойността на облагата, когато тя е в 
размер до 500 000 лв.;
4. до 10 000 000 лв., но не по-малко от рав­
ностойността на облагата, когато тя е в размер 
над 500 000 лв.; когато равностойността на 
облагата надвишава 10 000 000 лв., на юриди­
ческото лице се налага имуществена санкция 
в по-високия размер между равностойността 
на облагата и 5 на сто от годишния оборот на 
юридическото лице за годината, предхождаща 
тази, в която е извършено престъплението;
5. от 5000 до 5 000 000 лв., но не по-малко от 
5 на сто от годишния оборот на юридическото 
лице за годината, предхождаща тази, в която 
е извършено престъплението, когато облагата 
няма имуществен характер или размерът є 
не може да се установи. 
(4) Имуществената санкция по ал. 2 е в 
размер от 5000 до 5 000 000 лв. 
(5) Наред с имуществената санкция съдът 
може да наложи и някои от следните санкции:
1. временна забрана за участие в процедури 
за възлагане на обществени поръчки; 
2. временна забрана за участие в процедури 
за възлагане на концесии;