Държавен вестник, бр. 35, 2002 г., стр. 5

Б Р О Й  35
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
5. Неравнопоставеност на операторите по
отношение на обхвата на разпространение на
програмите.
Според вносителите при лицензираните опе-
ратори изрично се предвижда национален, ре-
гионален и местен обхват—чл. 110, ал. 1, т. 5
ЗРТ. При регистрираните с оглед на разпоред-
бата на § 46, с който е създаден чл. 125а, ал. 4
ЗИДЗРТ, не могат да се поставят ограниче-
ния, свързани с обхвата и разпространение на
програмата.
Конституционният съд намира, че различия
съществуват, но те не са основание за противо-
конституционност. Ефирните оператори полу-
чават определен ресурс, който държавата може
да предостави, защото е зависима от техничес-
ките ограничения на радиочестотния спектър.
Що се отнася до разпространението на програ-
ми чрез други технически способи, при тях прак-
тически ограничения няма. И това е така, за-
щото законът, съобразен с изискването за сво-
бодата на стопанската инициатива, не ограни-
чава броя на спътниковите транспондери на
лицата, притежатели на кабелни мрежи, и тях-
ното изграждане на територията на цялата стра-
на. Не могат да бъдат поставяни рамки на въз-
можните договорености между поменатите соб-
ственици и неефирните разпространители на
програми. Създадените програми по ЗРТ могат
безпрепятствено да се разпространяват чрез
сателит, кабел или други технически средства.
В този смисъл в § 46, с който е създаден
чл. 125а, ал. 4 ЗИДЗРТ, изразът “При регистри-
рането не могат да се поставят ограничения,
свързани с обхвата на разпространение на прог-
рамата” не е противоконституционен.
6. Неравнопоставеност на операторите по
отношение на изискванията за произхода на
капитала.
Вносителите твърдят, че съществува нерав-
нопоставеност на операторите по отношение на
изискванията за доказване на произхода на ка-
питала. Такива според тях съществуват само за
лицензираните оператори. Само за тях като кан-
дидат-оператори се изисква списък на медийни-
те предприятия, в които са акционери или съд-
ружници. Няма оправдание според вносителите
тези изисквания да не се прилагат по отношение
на кандидатите за регистрационен режим.
Конституционния съд намира, че оплаква-
нето не се оправдава от фактическа страна.
Според чл. 111 ЗРТ желаещият да получи ли-
цензия трябва да подаде декларация, че не са
налице обстоятелствата по чл. 108 ЗРТ (че не
се притежават дялове, акции или други права
според антимонополното законодателство на
страната). Трябва да представят и декларация
по чл. 105, ал. 4 от закона (част от изисквани-
ята по тази декларация са да докажат собстве-
ността на имуществото или на капитала по чл. 6
от Закона за мерките за изпиране на пари, както
и според чл. 105, ал. 6 ЗИДЗРТ произхода на
капитала за последните три години). А според
разпоредбата на § 46, с който е създаден нов
чл. 125а ЗИДЗРТ, желаещите да се регистри-
рат подават пред СЕМ документите по чл. 111.
По този начин чрез препращащата норма ре-
жимът и на двете категории оператори се уед-
наквява и по отношение установяването на про-
изхода на капитала.
Поради това не може да се твърди, че стра-
ните не са равнопоставени. Параграф 25, с кой-
то в чл. 105 е създадена нова ал. 6, и § 46, с кой-
то е създаден чл. 125а ЗИДЗРТ, не са противо-
конституционни.
7. Непредвидена защита на националната
сигурност.
Вносителите твърдят, че националната си-
гурност била защитена само чрез издаваните
лицензии, които поставяли специфични усло-
вия за съдържанието на програмите, каквото
изискване не съществува при въвеждането на
регистрационен режим.
 Националната сигурност е конституцион-
на ценност и защитата є може да бъде основа-
ние за ограничаване на основни права по чл. 41,
ал. 1 от Конституцията в хипотезата на чл. 57,
ал. 3 при спазване на принципа на пропорцио-
налност на ограниченията. В разпоредбите на
ЗИДЗРТ няма норми, които ограничават пра-
вата да се търси, получава и разпространява
информация. Доколкото нещата не са поста-
вени на тази плоскост, в случая конституцио-
нен казус липсва. Дали съществува заплаха за
националната сигурност, трябва да се съди с
оглед на конкретната фактическа обстановка
и механизмите на нейната защита по действа-
щото законодателство.
8. Липсата на гаранции за защита на потре-
бителите на програми—зрители и слушатели.
Според вносителите смисълът на определе-
нието “обхват на разпространение на програ-
мата” в § 46, с който е създаден чл. 125а, ал. 4
ЗИДЗРТ, е регулаторът да изисква програмно-
то съдържание съобразно конкретната специ-
фика на района и населеното място. “В този
смисъл лицензираните вече оператори на прог-
рами с обхват, разпространяван от отделни сел-
ски кабелни мрежи, автоматично придобиват
статут на национално радио- и телевизионни
програми.” Поради това потребителите не били
защитени, тъй като се разпада структурираният
с оглед на обхвата кабелен пазар.
Твърдението на вносителите е последица от
неправилното интерпретиране на закона. Изра-
зът “обхват на разпространение на програмата”
трябва да се схваща в пространствен (географ-
ски), а не съдържателен (програмен) смисъл.
Програмното съдържание се определя от СЕМ
по правилата на ЗРТ и той може да откаже регист-
рация при несъответствие на проект, концепция,
профил или нередности на документите по § 46, с
който е създаден чл. 125а, ал. 4 ЗИДЗРТ. Тъй че
правила за регулация съществуват.