Държавен вестник, бр. 4, 2003 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  4
1
2
3
3.
Радиосъоръжения за изграждане на връзки в
мрежи от неподвижната радиослужба, както
следва:
3.1. Радиосъоръжения за изграж- 3 GHz; 4 GHz; 6
дане на връзки от точка до
GHz, 7 GHz;
точка, с изключение на ра-
8 GHz; 10 GHz;
диосъоръжения за временни 11 GHz; 12 GHz;
линии—радиорелейни мре-
13 GHz; 14 GHz;
жи за репортажни цели
15 GHz; 18 GHz;
(ЕNG/OB) по обща лицен-
23 GHz; 26 GHz;
зия в обхватите 2,3—2,4 GHz;
29 GHz; 32 GHz;
10—10,3 GHz; 12,2—
36 GHz; 38 GHz;
12,5 GHz;24,25—24,5 GHz
50 GHz; 52 GHz;
и 47,2—48,5 GHz
55 GHz; 58 GHz.
3.2. Радиосъоръжения за изграж- от 3 до 11 GHz;
дане на връзки от точка до
от 24,5 до
много точки
29,5 GHz
4.
Радиопредаватели и ре-
            —
транслатори за радио-
разпръскване
5.
Инфраструктурни радиосъоръжения
5.1. Базови станции за общест-
50 MHz; 160 MHz
вени далекосъобщителни
мрежи за персонално
повикване
5.2. Базови станции за общест-
452,5—457,4 MHz;
вени клетъчни подвижни
462,5—467,4 MHz
мрежи за граждански нужди
5.3. Базови станции за общест-
80/160 MHz
вени или обособени далеко- 411—414 MHz
съобщителни подвижни
421—424 MHz
TRUNK мрежи
5.4. Наземни базови станции
1670—1675 MHz
за обществена далекосъоб-
1800—1805 MHz
щителна мрежа TFTS
5.5. Базови станции за общест-
880,1—914,9 MHz;
вена цифрова клетъчна да-
925,1—959,9 MHz;
лекосъобщителна мрежа
1710 —1785 MHz;
1805—1880 MHz;
в съответствие с
Н а ц и о н а л н и я
план за разпреде-
ление на радио-
честотния спек-
тър на радиочес-
тоти и радиочес-
тотни ленти за
граждански нуж-
ди, за нуждите на
отбраната и на си-
гурността, както и
за съвместно пол-
зване между тях
6.
Наземни базови станции за 40,5—43,5 GHz
обществени далекосъобщи-
телни мрежи за разпростра-
нение на радио- и телеви-
зионни сигнали
1595
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО
НА ВЪТРЕШНИТЕ РАБОТИ
СПОГОДБА
между правителството на Република България
и правителството на Република Албания за
обратно приемане на незаконно пребиваващи
лица
(Утвърдена с Решение № 545 от 19 август 2002 г.
на Министерския съвет. В сила от 4 декември
2002 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Република Албания, нари-
чани по-нататък “договарящи страни”,
водени от желанието да дадат своя принос за
предотвратяването и противодействието на не-
законната трансгранична миграция,
в стремежа си на реципрочна основа и в дух
на сътрудничество да улеснят обратното при-
емане на лица, които незаконно влизат и пре-
бивават на територията на една от договаря-
щите страни,
като имат предвид общата декларация за
правата на човека, приета на 10 декември 1948 г.
от Общото събрание на ООН, Конвенцията за
защита на правата на човека и основните сво-
боди от 4 ноември 1950 г. и Конвенцията за
статута на бежанците, подписана на 28 юли
1951 г. в Женева, допълнена с Протокола за
статута на бежанците, подписан на 31 януари
1967 г. в Ню Йорк,
се договориха за следното:
Член 1
Определения
За целите на тази спогодба се използват след-
ните определения:
1. “Чужденец”—лице, което не е нито бъл-
гарски, нито албански гражданин.
2. “Виза”—валидно разрешение, издадено от
компетентните служби на договарящата стра-
на за едно или повече влизания и пребиваване
на нейната територия за определен срок.
3. “Разрешение за пребиваване”—валидно
разрешение, издадено от компетентните служ-
би на договарящата страна, което дава право на
лицето да влиза неколкократно и да пребивава
в страната. Разрешението за пребиваване не
означава виза, нито възможност за пребивава-
не на територията на дадена договаряща стра-
на по време на разглеждането на молба за убе-
жище, за разрешение за пребиваване или дока-
то тече процедура за експулсиране.
Член 2
Обратно приемане на собствени граждани
1. Всяка договаряща страна приема обратно
по писмена молба на другата договаряща стра-
на и без формалности всяко лице, което не от-