Държавен вестник, бр. 87, 2012 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  87
правителството на Народна Република Бъл­
гария и правителството на Кралство Мароко, 
сключена на 21 април 1979 г. в гр. Рабат.
Член 12
Този Договор е подписан в гр. Рабат на 
25.11.1998 г. в два оригинални екземпляра на 
български, арабски и френски език, като трите 
текста имат еднаква правна сила. В случай на 
възникване на различия при тълкуването на 
този Договор френският текст е меродавен.
За правителството на	
За правителството на
Република България:	
Кралство Мароко: 
Валентин Василев,	
Хасан Себар,
министър на търго-	
министър на
вията и туризма	
транспорта
10049
МИНИСТЕРСТВО 
НА ЗЕМЕДЕЛИЕТО И ХРАНИТЕ
НАРЕДБА № 20
от 1 ноември 2012 г.
за минималните изисквания за защита и ху­
манно отношение към опитните животни и 
изискванията към обектите за използването, 
отглеждането и/или доставката им
Раздел I
Общи положения
Чл. 1. В тази наредба се определят:
1. минималните изисквания за защита и 
хуманно отношение при отглеждане и из­
ползване на опитни животни, и по-специално 
изискванията за:
а) заместване и намаляване на използва­
нето на животни в опити и облекчаване на 
болката и страданието при развъждането, 
настаняването, грижите за и използване на 
животните в опити;
б) произхода, развъждането, маркирането, 
настаняването, грижите за опитните животни 
и умъртвяването им;
в) дейността на развъдчиците, доставчиците 
и ползвателите на опитни животни;
г) оценката и разрешаването на проекти, 
свързани с използването на животни в опити;
2. изискванията към обектите, в които се 
провеждат опити с животни;
3. изискванията към обектите за отглеждане 
и/или доставка на опитни животни;
4. задълженията на контролните органи.
Чл. 2. (1) Наредбата се прилага за следните 
животни:
1. живи гръбначни животни, включително:
а) самостоятелно хранещи се ларвни форми;
б) фетуси на бозайници след последната 
трета фаза от тяхното нормално развитие;
2. живи главоноги.
(2) Наредбата се прилага по отношение на 
опитни животни, които са на по-ранен етап 
на развитие от посочения в ал. 1, т. 1, ако 
животното бъде оставено живо след този етап 
на развитие и вследствие на осъществяваните 
опити е вероятно то да претърпи болка, стра­
дание, дистрес или трайно увреждане, след 
като достигне този етап на развитие.
(3) Наредбата се прилага в случаите, когато:
а) животни се използват в опити или са 
предназначени за използване в опити;
б) животни са развъждани специално, за 
да могат органи или тъкани от тях да се из­
ползват за научни цели.
(4) Тази наредба се прилага до момента, 
в който посочените в ал. 1 животни бъдат 
умъртвени, върнати в подходящо местооби­
тание или обект за отглеждане на животни, 
без да се използват повече за опити.
(5) Премахването на болката, страдани­
ето, дистреса или трайното увреждане чрез 
успешно използване на анестезия, аналгезия 
или на други методи не поставя използване­
то на животни при опити извън обхвата на 
наредбата.
Чл. 3. Наредбата не се прилага спрямо:
а) селскостопански практики с неекспери­
ментални цели;
б) неекспериментални клинични ветеринар­
ни манипулации, прилагани за профилактика 
и лечение на животните;
в) контролните изпитвания, които извърш­
ва Българската агенция по безопасност на 
храните (БАБХ) при контрола на ветеринар­
номедицинските продукти;
г) практики, прилагани за признати жи­
вотновъдни цели;
д) манипулации по идентификация на 
животните;
е) практики, които няма вероятност да при­
чинят болка, страдание, дистрес или трайно 
увреждане, равностойни на тези или по-голе­
ми от тези, които би причинил убождането 
с игла в съответствие с добрата ветеринарна 
практика.
Чл. 4. Опитите с животни могат да се 
осъществяват единствено за следните цели:
1. фундаментални научни изследвания;
2. транслационни или приложни изслед­
вания с някоя от следните цели:
а) предотвратяване, профилактика, диаг­
ностициране или лечение на заболявания, 
влошаване на здравето или други аномалии 
или тяхното въздействие върху хората, жи­
вотните или растенията;
б) оценяване, проучване, регулиране или 
промяна на физиологичните функции при 
хора, животни или растения;
в) хуманно отношение към животните и 
подобряване на жизнената среда за животните, 
отглеждани за селскостопански цели;