Държавен вестник, бр. 105, 2006 г., стр. 67

Б Р О Й  105
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  67
Признаване на приходи и разходи от последващи
оценки (преоценки и обезценки)
Чл. 35. (1) Непризнатите за данъчни цели при-
ходи и разходи от последващи оценки по реда на
чл. 34 се признават за данъчни цели в годината на
отписване на съответния актив или пасив.
(2) Когато стойността на отписаните през те-
кущата година материални запаси от конкретен
вид превишава стойността на материалните запа-
си от този вид към 31 декември на предходната
година, непризнатите приходи и разходи по чл. 34
за този вид материални запаси през предходни
години се признават за данъчни цели през текуща-
та година.
(3) Алинеи 1 и 2 не се прилагат в случаите на
липси и брак на активи, които не са признати за
данъчни цели по реда на чл. 28.
Приходи и разходи от първоначално признаване и
последваща оценка на биологични активи и
селскостопанска (земеделска) продукция
Чл. 36. (1) Превишението на приходите (печал-
бите) от първоначално признаване и последваща
оценка на биологични активи и селскостопанска
(земеделска) продукция над разходите, отчетени по
повод на тези активи, не се признават за данъчни
цели в годината на счетоводното отчитане на тези
приходи и разходи. Превишението на приходите по
изречение първо се признава за данъчни цели в
годината на отписване на съответния актив.
(2) Превишението на разходите, отчетени по
повод на биологични активи и селскостопанска
(земеделска) продукция, над приходите (печалби-
те) от първоначално признаване и последваща
оценка на тези активи не се признават за данъчни
цели в годината на счетоводното отчитане на тези
приходи и разходи. Превишението на разходите по
изречение първо се признава за данъчни цели в
годината на отписване на съответния актив.
(3) Разпоредбите на чл. 34 и 35 не се прилагат за
биологични активи и селскостопанска продукция.
Признаване на приходи и разходи от последващи
оценки на вземания
Чл. 37. Непризнатите за данъчни цели прихо-
ди и разходи от последващи оценки на вземания
по реда на чл. 34 се признават за данъчни цели в
годината, в която настъпи едно от следните об-
стоятелства:
1. изтичане на давностния срок за вземането,
но не повече от 5 години от момента, в който взе-
мането е станало изискуемо;
2. възмездно прехвърляне на вземането;
3. производството по несъстоятелност на длъж-
ника е прекратено с утвърден оздравителен план,
в който се предвижда непълно удовлетворяване на
данъчно задълженото лице; непризнатите прихо-
ди и разходи се признават за данъчни цели само по
отношение на намалението на вземането;
4. с влязло в сила съдебно решение е постано-
вено, че вземането или част от него е недължимо;
непризнатите приходи и разходи се признават за
данъчни цели само по отношение на недължимата
част от вземането;
5. преди изтичане на давностния срок вземани-
ята са погасени по силата на закон;
6. при заличаване на длъжника, когато вземане-
то или част от него е останало неудовлетворено—
признава се до размера на неудовлетворената част.
Провизии за задължения
Чл. 38. (1) Разходите за провизии за задълже-
ния не се признават за данъчни цели в годината на
счетоводното им отчитане.
(2) Непризнатите разходи за провизии по ал. 1
се признават за данъчни цели в годината на пога-
сяване на задължението, за което е призната про-
визията, до размера на погасеното задължение.
(3) Счетоводните приходи, отчетени по повод
призната провизия, не се признават за данъчни цели.
Провизии, които не са включени в данъчната амор-
тизируема стойност на данъчен амортизируем
актив
Чл. 39. (1) При определяне на данъчния финан-
сов резултат счетоводният финансов резултат се
намалява с погасените задължения, свързани с про-
визии, които не са включени в данъчната аморти-
зируема стойност на данъчен амортизируем актив
съгласно чл. 53, ал. 1. Намалението по изречение
първо се извършва в годината на погасяване на
задължението.
(2) Счетоводните приходи, отчетени по по-
вод призната провизия, не се признават за да-
нъчни цели.
Специфичен ред за признаване на разходи за
провизии за задължения при преустановена
дейност
Чл. 40. (1) Данъчно задължено лице, което е
приложило чл. 38, ал. 1 или чл. 53, ал. 1, и в годи-
ната на погасяването на задълженията, за които е
начислена непризната за данъчни цели провизия,
е преустановило изцяло основната си дейност, не
прилага разпоредбите на чл. 38, ал. 2 или чл. 39,
ал. 1 и има право на прихващане или възстановя-
ване на надвнесния корпоративен данък, опреде-
лен по реда на ал. 2.
(2) Надвнесеният корпоративен данък се опре-
деля като произведение между погасената част от
задълженията, за които е начислена непризнатата
за данъчни цели провизия, и данъчната ставка на
корпоративния данък за годината на погасяване на
задълженията. Погасената част на задълженията
за целите на изречение първо не може да превиша-
ва сбора от данъчните финансови резултати за по-
следните 10 години преди годината на преустановя-
ване на дейността.
Неизползвани отпуски
Чл. 41. (1) Разходите по натрупващи се неизпол-
звани (компенсируеми) отпуски към 31 декември на
текущата година, както и разходите, свързани с тях,
за задължително обществено и здравно осигурява-
не, не се признават за данъчни цели в годината на
счетоводното им отчитане.
(2) Непризнатите разходи по натрупващи се
неизползвани (компенсируеми) отпуски по ал. 1
се признават за данъчни цели в годината, през която
отпуските реално са изплатени на персонала, до
размера на изплатените отпуски.
(3) Непризнатите разходи за задължително об-
ществено и здравно осигуряване по ал. 1 се призна-
ват за данъчни цели в годината, през която съответ-
ните осигурителни вноски са внесени, до размера на
внесените осигурителни вноски.
(4) Счетоводните приходи, отчетени по повод
задължения по ал. 1, не се признават за данъчни цели.