Държавен вестник, бр. 3, 2014 г., стр. 125

БРОЙ  3	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  125  
двигатели, които зависят от използването на 
реагент за намаляване на емисиите. 
2. Общи изисквания. 
Системата на двигателя трябва да бъде обо-
рудвана с диагностичната система за контрола 
на NOx (NCD), която може да идентифицира 
неизправностите на контрола на NOx (NCM), 
разгледани в това приложение. Всяка система 
на двигателя, обхваната в тази точка, трябва 
да е проектирана, конструирана и монтирана 
така, че да е в състояние да отговори на тези 
изисквания през целия нормален срок на експло-
атация на двигателя при нормални условия на 
използване. За постигане на тази цел се приема, 
че двигатели с пробег, превишаващ съответния 
срок на експлоатация, посочен в приложение 
№ 3, допълнение 5, т. 3.1 могат да покажат при-
знаци на влошаване на работните показатели и 
чувствителността на диагностичната система 
за контрола на NOx (NCD), така че пределните 
стойности, посочени в това приложение, могат 
да бъдат надвишени, преди да се задействат 
системите за предупреждение и/или блокиране. 
2.1. Изисквана информация 
2.1.1. Ако системата за контрол на емисиите 
изисква реагент, характеристиките на реагента, 
включително вид реагент, информация относно 
концентрацията, когато реагентът е в разтвор, 
работната температура и позоваване на междуна-
родни стандарти за състав и качество трябва да 
бъдат посочени от производителя в приложение 
№ 1, допълнение 1, т. 2.2.1.13, и приложение № 1, 
допълнение 3, т. 2.2.1.13. 
2.1.2. Подробна писмена информация, напълно 
описваща функционалните работни характеристи-
ки на системата за предупреждение на оператора 
от т. 4 и на системата за блокиране от т. 5 трябва 
да се предостави на изпълнителния директор на 
КТИ по време на одобрението на типа. 
2.1.3. Производителят предоставя докумен-
тите за монтаж, които, когато се използват от 
производителя на оригиналното оборудване, 
гарантират, че двигателят, включително на 
системата за контрол на емисиите, която е част 
от одобрения тип двигател, когато е монтиран 
на машината, работи, заедно с необходимите 
машинни части, по начин, който е в съответ-
ствие с изискванията на това приложение. Тази 
документация съдържа подробните технически 
изисквания и разпоредбите относно системата 
на двигателя (софтуер, хардуер и комуникация), 
необходими за правилното монтиране на систе-
мата на двигателя на машината. 
2.2. Работни условия 
2.2.1. Диагностичната система за контрол на 
NOx трябва да може да работи при следните 
условия: 
а) околна температура между 266 K и 308 K 
(–7 °C и 35 °C); 
б) всяка надморска височина под 1600 m; 
в) температура на охлаждащия агент на дви-
гателя над 343 K (70 °C). 
Тази точка не се прилага в случай на контрол 
и наблюдение на нивото на реагента в резер-
воара, когато трябва да се извършва контрол 
и наблюдение при всички условия, в които 
измерването е технически осъществимо (напр. 
всички условия, при които течният реагент не 
е замръзнал). 
2.3. Защита на реагента срещу замръзване 
2.3.1. Резервоарът за реагент и дозиращата 
система могат да бъдат загрявани или да не 
бъдат загрявани. Загряваната система трябва да 
отговаря на изискванията на т. 2.3.2. Незагрява-
ната система трябва да отговаря на изискванията 
на т. 2.3.3. 
2.3.1.1. Използването на незагрявани резервоар 
и дозираща система за реагент трябва да бъде 
указано в писмените указания, предназначени 
за собственика на машината. 
2.3.2. Резервоар и дозираща система за реагент 
2.3.2.1. Ако реагентът е замръзнал, в рамките 
на максимум 70 минути след пускане в ход на 
двигателя при околна температура 266 K (–7 °С) 
трябва да е налице реагент за използване.
2.3.2.2. Критерии за проектиране на загря-
вана система 
Загряваната система трябва да бъде проек-
тирана така, че да отговаря на изискванията за 
работните показатели, определени в тази точка, 
при изпитване с използване на определената 
процедура. 
2.3.2.2.1. Резервоарът и дозиращата система 
за реагент се загряват при температура 255 K 
(–18 °С) в продължение на 72 часа или докато 
по-голямата част от реагента премине в твърдо 
състояние, в зависимост от това кое от тези 
събития настъпи първо. 
2.3.2.2.2. След периода на загряване, предви-
ден в т. 2.3.2.2.1, машината/двигателят се пуска 
и работи при околна температура, която не 
превишава 266 K (–7 °С), както следва: 
а) 10 до 20 минути работа на празен ход, 
б) следвана от най-много 50 минути при не 
повече от 40 % от номиналното натоварване. 
2.3.2.2.3. След приключване на процедурата 
за изпитване, предвидена в т. 2.3.2.2.2, дозира-
щата система за реагент трябва да бъде напълно 
функционална. 
2.3.2.3. Оценка на критериите за проектира-
не може да се извърши в студена изпитвателна 
камера, като се използва цялата машина или 
части, представителни за тези, които се мон-
тират на машина, или може да се основава на 
полеви изпитвания. 
2.3.3. Задействането на системата за преду-
преждение на оператора и системата за блокиране 
при незагрята система 
2.3.3.1. Системата за предупреждение на 
оператора, описана в т. 4, се задейства, ако 
при околна температура ≤ 266 К (­–7 °C) не се 
извършва дозиране на реагент. 
2.3.3.2. Системата за максимално блокиране, 
описана в т. 5.4, се задейства, ако при околна 
температура ≤ 266 К (–7 °C) не се извършва 
дозиране на реагент в рамките на максимум 70 
минути след пускане в ход на двигателя. 
2.4. Диагностични изисквания 
2.4.1. Диагностичната система за контрол на 
NOx (NCD) трябва да може да идентифицира 
неизправности на контрола на NOx (NCM), 
разгледани в това приложение, посредством