Държавен вестник, бр. 15, 2007 г., стр. 99

Б Р О Й  15
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  99
b. компетентността на тези органи да взе-
мат такива мерки е приета от родителите, как-
то и от всяко друго лице, на което е възложена
родителската отговорност към детето, и това е
в съответствие на висшия интерес на детето.
2. Компетентността, предвидена в ал. 1, за
вземане на мерки за закрила на детето се прек-
ратява веднага с влизане в сила на решението,
уважаващо или отхвърлящо молбата за развод,
фактическата раздяла или унищожаването на
брака или ако процесът е прекратен на друго
основание.
Член 11
1. Във всички спешни случаи органите на
всяка договаряща държава, на чиято терито-
рия се намира детето или неговото имущество,
са компетентни да вземат необходими мерки
за закрила.
2. Мерките, взети по силата на ал. 1, по отно-
шение на дете, което има обичайно местопре-
биваване в договаряща държава, преустановя-
ват своето действие веднага щом компетентни-
те органи, които имат компетентност по сила-
та на членове от 5 до 9, вземат необходимите
според случая мерки.
3. Мерките, взети по силата на ал. 1, по отно-
шение на дете, което има обичайно местопреби-
ваване в недоговаряща държава, преустановя-
ват своето действие във всяка договаряща дър-
жава веднага щом необходимите според случая
мерки, взети от органите на друга държава, са
признати в съответната договаряща държава.
Член 12
1. С изключение на случаите по чл. 7 органи-
те на договаряща държава, на чиято територия
се намира детето или неговото имущество, са
компетентни да вземат мерки за закрила лич-
ността или имуществото на детето, които имат
временен характер и се прилагат на територи-
ята на тази държава, доколкото такива мерки
не са несъвместими с мерките, вече предприе-
ти от органите, на основание членове от 5 до 10.
2. Мерките, взети по силата на предходната
алинея, по отношение на дете, което има оби-
чайно местопребиваване в договаряща държа-
ва, преустановяват своето действие веднага щом
компетентните по силата на членове от 5 до 10
органи са се произнесли по отношение на мер-
ките за закрила, които могат да се постановят
според случая.
3. Взетите на основание ал. 1 мерки по от-
ношение на дете, което има обичайно место-
пребиваване в недоговаряща държава, преус-
тановяват своето действие в договарящата дър-
жава, в която са взети веднага щом мерките,
постановени според случая от органите на дру-
га държава, се признаят във въпросната дого-
варяща държава.
Член 13
1. Органите на договаряща държава, които
на основание членове от 5 до 10 са компетентни
да вземат мерки за закрила на личността или
имуществото на детето, трябва да се въздържат
от постановяването им, ако по време на започ-
ване на производството са поискани съответс-
тващи мерки от органите на друга договаряща
държава, притежаваща също компетентност на
основание членове от 5 до 10, които все още са
в процес на разглеждане.
2. Разпоредбата на предходната алинея не се
прилага, ако органите, пред които първоначал-
но е подадена молбата за мерки, са се отказали
от своята компетентност.
Член 14
Мерките по членове от 5 до 10 остават в сила,
дори ако след промяна на условията е отпадна-
ло основанието за компетентността на органи-
те, които са ги взели, докато съответните ком-
петентни органи по конвенцията не са ги про-
менили, заменили или прекратили.
Глава III—Приложимо право
Член 15
1. При упражняването на своята компетент-
ност според разпоредбите на глава II органите
на договарящите държави прилагат собствено-
то си право.
2. От друга страна, доколкото закрилата
на личността или имуществото на детето изис-
ква това, в изключителни случаи те могат да
прилагат или да вземат предвид закона на
друга държава, с която конкретният случай е
тясно свързан.
3. Ако детето промени обичайното си мес-
топребиваване в друга договаряща държава,
правото на тази друга държава определя от
момента на настъпилата промяна условията
за прилагане на мерките, приети в държавата
на предходното обичайно местопребиваване.
Член 16
1. Възникването и прекратяването на роди-
телската отговорност по силата на закон, без
намесата на съдебен или административен ор-
ган, се определя от правото на държавата по
обичайното местопребиваване на детето.
2. Възникването и прекратяването на роди-
телската отговорност по силата на споразуме-
ние или едностранен акт, без намесата на съде-
бен или административен орган, се определя от
правото на държавата на обичайното место-
пребиваване на детето към момента на влизане
в сила на споразумението или едностранния акт.
3. Родителската отговорност, която е въз-
никнала в съответствие с правото на държа-
вата, в която детето има обичайно местопре-
биваване, продължава да е в сила и след про-
мяна на това обичайно местопребиваване в
друга държава.
4. Ако обичайното местопребиваване на де-
тето се промени, възникването на родителска-
та отговорност по силата на закон на лице, на
което не е била вече възложена, се определя от
правото на държавата, в която е новото оби-
чайно местопребиваване на детето.