Държавен вестник, бр. 69, 2006 г., стр. 11

Б Р О Й  69
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  11
b) “Единните правила за договора за между-
народен железопътен превоз на товари (CIM)”,
съставляващи Притурка В към Конвенцията;
c) “Правилника за международен железопъ-
тен превоз на опасни товари (RID)”, съставля-
ващ Притурка С към Конвенцията;
d) “Единните правила за договорите за из-
ползване на подвижен състав в международно
железопътно съобщение (CUV)”, съставлява-
щи Притурка D към Конвенцията;
e) “Единните правила за договора за изпол-
зване на инфраструктурата в международно
железопътно съобщение (CUI)”, съставляващи
Притурка Е към Конвенцията;
f) “Единните правила за утвърждаване на
технически норми и приемане на единни техни-
чески предписания, приложими за железопът-
ните средства, предназначени да бъдат използ-
вани в международно съобщение (APTU)”,
съставляващи Притурка F към Конвенцията;
g) “Единните правила за техническо прие-
мане на железопътни средства, използвани в
международно съобщение (ATMF)”, съставля-
ващи Притурка G към Конвенцията;
h) други единни правни режими, изработени
от Организацията в съответствие с член 2, § 2,
буква а), съставляващи също притурки към
Конвенцията.
§ 2. Единните правила, правилникът и ре-
жимите, изброени в § 1, включително техни-
те приложения, са неразделна част от Кон-
венцията.
Член 7
Определение на понятието “Конвенция”
В разпоредбите, които следват, изразът “Кон-
венция” обхваща същинската Конвенция, Про-
токола, упоменат в член 1, § 4, и притурките,
упоменати в член 6, включително техните при-
ложения.
Р а з д е л  I I
ОБИЧАЙНИ РАЗПОРЕДБИ
Член 8
Национално право
§ 1. При тълкуването и прилагането на Кон-
венцията ще се държи сметка за нейния между-
народноправен характер и за необходимостта
от насърчаване на хармонизацията.
§ 2. При отсъствие на изрични клаузи в Кон-
венцията ще се прилага националното право.
§ 3. Под национално право се разбира право-
то на държавата, в която правоимащият предя-
вява правата си, включително нормите относ-
но стълкновенията на закони.
Член 9
Разчетна единица
§ 1. Разчетната единица, предвидена в при-
турките, съответства на Специалните права на
тираж, такива, каквито са определени от Меж-
дународния валутен фонд.
§ 2. Стойността на националната парична
единица на държава членка, която е също
член на Международния валутен фонд, изра-
зена в Специални права на тираж, се изчисля-
ва по метода, прилаган от Международния
валутен фонд при собствените му операции и
сделки.
§ 3. Стойността на националната парична
единица на държава членка, която не е член на
Международния валутен фонд, изразена в Спе-
циални права на тираж, се изчислява по начи-
на, определен от тази държава. Това изчисле-
ние трябва да изразява в национална парична
единица реална стойност, възможно най-близ-
ка до тази, която би се получила при прилага-
нето на § 2.
§ 4. За държава членка, която не е член на
Международния валутен фонд, чието законода-
телство не позволява прилагането на § 2 или на
§ 3, разчетната единица, предвидена в притур-
ките, се смята за равна на три златни франка.
Златният франк се определя като 10/31 грама
злато при проба 0,900. Превръщането на злат-
ния франк трябва да изразява в национална
парична единица реална стойност, възможно
най-близка до тази, която би се получила при
прилагането на § 2.
§ 5. В срок от три месеца от влизането в сила
за тях на Конвенцията и всеки път, когато нас-
тъпи промяна в метода им на изчисление или в
стойността на националната им парична еди-
ница по отношение на разчетната единица,
държавите уведомяват Генералния секретар за
метода си на изчисление в съответствие с § 3
или за резултатите от превръщането в съответ-
ствие с § 4. Генералният секретар съобщава тези
сведения на другите държави членки.
§ 6. Сума, изразена в разчетни единици, се
превръща в националната валута на държавата
на сезирания съд. Превръщането се извършва
според стойността на съответната валута в деня
на съдебното решение или в деня, договорен от
страните.
Член 10
Допълнителни разпоредби
§ 1. Две или повече държави членки или две
или повече транспортни предприятия могат да
договорят допълнителни разпоредби за изпъл-
нението на Единните правила CIV и на Единни-
те правила CIM, без при това да могат да се
отклоняват от тези Единни правила.
§ 2. Допълнителните разпоредби, упомена-
ти в § 1, се въвеждат и публикуват във форми-
те, предвидени от законите и правните норми
на всяка държава. Допълнителните разпоред-
би на държавите и тяхното въвеждане се съоб-
щават на Генералния секретар на Организа-
цията. Той съобщава тези сведения на другите
държави членки.