Държавен вестник, бр. 7, 2015 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  7
3. серия, номер и дата на издаване на 
свидетелството за призната специалност.
(4) Ръководителите на висшите училища и 
на Военномедицинската академия изпращат 
в Министерството на здравеопазването на 
хартиен и на електронен носител:
1. данните по ал. 2, т. 2, 3, 4, 5 и 6 за 
регистрираните от тях специализанти еже-
месечно до 5-о число; 
2. данните по ал. 3, т. 1 и 2 в едномесечен 
срок от полагането на държавния изпит за 
придобиване на специалност;
3. данните по ал. 3, т. 3 в едномесечен 
срок от получаване на регистрационен номер 
в регистъра на придобилите специалност.
(5) Министерството на здравеопазването 
изпраща на съответното висше училище или 
на Военномедицинската академия номерата 
от регистъра на специализантите в 14-дне-
вен срок от получаване на информацията за 
регистъра на специализантите.
(6) Министерството на здравеопазването 
изпраща на съответното висше училище и 
на Военномедицинската академия поредния 
номер в регистъра на придобилите специал-
ност за вписване в свидетелството за призната 
специалност на съответното лице в 14-дне-
вен срок от получаване на информацията 
за регистъра на придобилите специалност.
Чл. 9. (1) Обучението за придобиване на 
специалност се провежда по учебни програми 
съгласно номенклатурата на специалностите, 
утвърдени от министъра на здравеопазването.
(2) Учебните програми се разработват 
от националния консултант по съответната 
специалност, а когато няма определен та-
къв – от председател на изпитна комисия за 
държавен изпит за специалност, определен 
от министъра на здравеопазването.
(3) Лицата по ал. 2, разработили учебните 
програми, ги съгласуват със съответната съ-
словна организация и висшите училища и ги 
предлагат на министъра на здравеопазването 
за утвърждаване.
(4) Учебните програми за военномеди-
цинските специалности се разработват от 
Военномедицинската академия, съгласуват 
се с министъра на отбраната и се предлагат 
за утвърждаване от министъра на здраве- 
опазването.
(5) Министерството на здравеопазването 
изпраща утвърдените учебни програми на 
висшите училища, които ги публикуват на 
интернет страниците си.
(6) В учебните програми по ал. 1 се 
включва:
1. задължителното теоретично и практи-
ческо обучение и тяхната продължителност 
съгласно срока, определен в приложение № 1;
2. разпределението по области или модули 
от медицинската наука и практика и тяхната 
продължителност;
3. задължителните колоквиуми и срокове 
за полагането им;
4. знанията, уменията и компетентностите, 
които специализантът следва да придобие.
(7) При необходимост лицата по ал. 2 акту-
ализират учебните програми за придобиване 
на специалност в съответствие с развитието 
на медицинската наука и практика и ги 
предлагат на министъра на здравеопазването 
за утвърждаване.
(8) Актуализираните учебни програми 
се прилагат по отношение на започналите 
обучение за придобиване на специалност 
след утвърждаването им.
Чл. 10. (1) В случаите, когато се провежда 
обучение за придобиване на втора специ-
алност, в която има раздели или модули, 
изучавани в първата, тези части от учебната 
програма със съответните срокове могат да 
бъдат признати при условия и по ред, опре-
делени от висшите училища. 
(2) Признаването на части от учебната 
програма по ал. 1 може да обхваща не пове-
че от половината от продължителността на 
обучението по втората специалност, посочена 
в приложение № 1.
Г л а в а  в т о р а
ПРОВЕЖДАНЕ НА ОБУЧЕНИЕТО
Чл. 11. (1) Обучението за придобиване 
на специалност, при която се извършват 
лечебно-диагностична дейност или здравни 
грижи, наричана за краткост „клинична 
специалност“, се осъществява въз основа 
на сключен срочен трудов договор на осно-
вание чл. 68, ал. 1, т. 2 от Кодекса на труда 
на пълно работно време с база за обучение 
по съответната специалност на длъжност за 
специализант, посочена в чл. 17, ал. 1. Дого-
ворът е със срок до датата на придобиване 
на права на специалист, но не по-късно от 
една година от допускането на специализанта 
до държавен изпит.
(2) Структурата, в която е назначен специ-
ализантът, трябва да осъществява дейности 
по специалността, по която той се обучава.
(3) В договора по ал. 1 се посочва за-
дължението на ръководителя на базата за 
обучение да осигури присъствието на спе-
циализанта в друго лечебно заведение или 
в национален център по проблемите на об-
щественото здраве за частите от учебната 
програма, които базата за обучение не може 
да проведе, и за предвиденото в учебната 
програма теоретично обучение.
(4) Обучението за придобиване на спе-
циалност, при която не се извършват ле-
чебно-диагностична дейност или здравни 
грижи, наричана за краткост „неклинична 
специалност“, се осъществява въз основа 
на заповед на ректора на висшето училище.