Държавен вестник, бр. 23, 2026 г., стр. 34

СТР.  34	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  23
Р Е Ш И :
Отменя Условия и ред за изменение и 
допълнение на Условия и ред за сключване 
на индивидуални договори за заплащане на 
лекарствени продукти по чл. 262, ал. 6, т. 1 от 
Закона за лекарствените продукти в хуманната 
медицина, на медицински изделия и на дие­
тични храни за специални медицински цели, 
заплащани напълно или частично от НЗОК, 
приет от Националната здравноосигурителна 
каса (НЗОК) и Българския фармацевтичен 
съюз (БФС) чрез своите представители, опре­
делени на основание чл. 45, ал. 17 от Закона 
за здравното осигуряване (ЗЗО), съответно с 
Решение на Надзорния съвет № РД-НС-04-30 
от 7.03.2024 г. и Решение на Управителния 
съвет на БФС от 19.04.2023 г., обнародван в 
ДВ, бр. 61 от 19.07.2024 г.
Осъжда Националната здравноосигурител­
на каса и Българския фармацевтичен съюз 
да заплатят на „Варнафарма – М“ ООД с 
ЕИК 103789484 разноски по делото в размер 
58 674,90 лв. (петдесет и осем хиляди шест­
стотин седемдесет и четири лева и деветдесет 
стотинки).
Решението подлежи на касационно обжал­
ване пред петчленен състав на Върховния 
административен съд в 14-дневен срок от 
съобщението до страните, че е изготвено.
В случай на неподаване на касационна 
жалба или протест или ако те са отхвърле­
ни от петчленен състав на ВАС, съдебното 
решение следва да се обнародва по реда на 
чл. 194 АПК.
И.ф. председател: 
Мариника Чернева
1033
РЕШЕНИЕ № 1900 
от 18 февруари 2026 г.
по административно дело № 7190 от 2025 г.
Върховният административен съд на Репуб­
лика България – петчленен състав – I коле­
гия, в съдебно заседание на девети октомври 
две хиляди двадесет и пета година в състав: 
председател: Светлозара Анчева, членове: 
Кремена Хараланова, Росица Драганова, 
Александър Митрев, Цветанка Паунова, 
при секретар Анна Ковачева и с участието 
на прокурора Десислава Пиронева изслуша 
докладваното от председателя Светлозара Ан­
чева по административно дело № 7190/2025 г.
Производството по делото е по реда на 
чл. 208 и сл. от АПК.
Образувано е по касационни жалби на На­
ционалната здравноосигурителна каса (НЗОК), 
чрез процесуалния си представител юриск. 
К. Обрешков, и Българския фармацевтичен 
съюз (БФС), чрез процесуалния си предста­
вител адв. М. Пандов, и двете срещу Решение 
№ 1582 от 19.02.2025 г., постановено по адм. 
дело № 10811/2024 г. по описа на Върховния 
административен съд (ВАС), осмо отделение.
НЗОК, чрез юриск. К. Обрешков, обжалва 
съдебното решение, като релевира оплаквания, 
че то е недопустимо – чл. 209, т. 2 АПК, както 
и е неправилно поради допуснати нарушения 
на материалния закон, съществени нарушения 
на съдопроизводствените правила и необосно­
ваност – отменителни основания по чл. 209, 
т. 3 АПК. Излагат се доводи, че към момента 
на подаване на първоинстанционната жалба 
атакуваният акт е бил част от позитивното 
право, но същият е отменен с влизане в 
сила на новите Условия и ред за сключване 
на индивидуални договори за заплащане на 
лекарствени продукти по чл. 262, ал. 6, т. 1 
от Закона за лекарствените продукти в ху­
манната медицина (ЗЛПХМ), на медицински
изделия и на диетични храни за специални 
медицински цели, заплащани напълно или 
частично от НЗОК, обн. в ДВ, бр. 109 от 
28.12.2024 г., в сила от 1.01.2025 г. (Условия). 
Касационният жалбоподател сочи, че съдът 
е следвало да приеме за безспорно установен 
факт, че към момента на приключване на уст­
ните състезания – 10.02.2025 г., атакуваният 
акт (в редакцията му преди отмяната) вече не 
съществува в правния мир и съответно вече 
не е част от действащото право. Касаторът в 
тази връзка твърди, че е отпаднал правният 
интерес от съдебна защита, доколкото вече 
липсва непосредствено засягане на субективни 
права, регулирани именно от този акт, който 
е бил предмет на оспорване и впоследствие е 
бил отменен. Сочи се, че след като оспореният 
акт е отменен при спазване на специална­
та процедура по чл. 45, ал. 17 от Закона за 
здравното осигуряване (ЗЗО), той престава 
да бъде част от позитивното право и затова 
не е налице вече правно защитим интерес 
от неговата отмяна, респ. от продължаване 
на цялото съдебно производство. Цитира се 
в касационната жалба съдебна практика на 
ВАС по адм. дело № 8083/2018 г. и др. По 
този начин касационният жалбоподател е ар­
гументирал оплакването си за недопустимост 
на обжалваното решение, което според него 
следва да се обезсили, а делото да се прекрати.
Касаторът счита, че позоваването от съда 
на решение по дело С-289/21 на Съда на евро­
пейския съюз (СЕС) е неправилно, тъй като 
съгласно т. 46 от него една от задължителните 
хипотези за прилагането му е „с оспорването 
на национална разпоредба по съдебен ред 
жалбоподателят да цели да се премахнат и 
правните последици, които са породени от 
прилагането на тази разпоредба и които го 
увреждат…“. Излага се довод в касационната 
жалба, че от събраните по делото доказа­
телства не е установено наличието на данни