Държавен вестник, бр. 98, 2009 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  98
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ
ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 286
ОТ 3 ДЕКЕМВРИ 2009 Г.
за изменение и допълнение на нормативни 
актове на Министерския съвет
МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ
П О С ТА Н О В И :
§ 1. В Устройствения правилник на Из­
пълнителната агенция за насърчаване на 
малките и средните предприятия към ми­
нистъра на икономиката и енергетиката, 
приет с Постановление №  240 на Минис­
терския съвет от 2004 г. (обн., ДВ, бр. 81 от 
2004 г.; изм. и доп., бр. 48 и 78 от 2005 г., 
бр. 21 от 2006 г., бр. 11 от 2007 г., бр. 33 и 80 
от 2008 г. и бр. 3 от 2009 г.), се правят след­
ните изменения:
1. В чл. 8, ал. 2 числото „248“ се заменя 
с „228“.
2. Навсякъде думите „министъра на ико­
номиката и енергетиката“ и „Министерството 
на икономиката и енергетиката“ се заменят 
съответно с „министъра на икономиката, 
енергетиката и туризма“ и „Министерството на 
икономиката, енергетиката и туризма“.
3. Приложението към чл. 8, ал. 4 се изменя 
така:
„Приложение
към чл. 8, ал. 4
Численост на персонала в администрация­
та на Изпълнителната агенция за насърча­
ване на малките и средните предприятия – 
228 щатни бройки
Изпълнителен директор
1
Заместник изпълнителен директор
1
Главен секретар
1
Финансови контрольори
2
Обща администрация
в т.ч.
38
дирекция „Финансово и административно-
правно обслужване“
38
Специализирана администрация
в т.ч.
185
дирекция „Развитие и интернационализация 
на малките и средните предприятия“
21
Главна дирекция „Конкурентоспособност и 
иновации“
в т.ч.:
164
териториални звена
 77“.
§ 2. В Устройствения правилник на Агенцията 
за приватизация, приет с Постановление № 163 
на Министерския съвет от 2002 г. (обн., ДВ, 
бр. 75 от 2002 г.; изм. и доп., бр. 84 от 2004 г., 
бр. 48, 78 и 83 от 2005 г., бр. 28 от 2006 г., 
бр. 11 от 2007 г. и бр. 33 и 80 от 2008 г.), се 
правят следните изменения:
Принципът на правовата държава не из­
ключва правото на законодателя да установява 
конкретни изисквания за заемане на определени 
постове и длъжности (в този смисъл вж. решения 
№ 18 от 14.11.1997 г. по к.д. № 12 от 1997 г. и 
№ 10 от 25.06.1999 г. по к.д. № 36 от 1998 г. на 
Конституционния съд). В случая с чл. 3 ПОДНС 
законодателният орган е допуснал ограничаване 
на права, които не са конституционно защи­
тени, използвайки ценностни критерии извън 
признаците по чл. 6, ал. 2 от Конституцията. 
С това не е нарушено гарантираното от нея 
право на труд и свободен избор на професия 
на бившите сътрудници на секретните служби 
на тоталитарния режим, както и правото им 
да бъдат избирани във висшия представителен 
орган на държавата и да притежават в пълен 
обем статута на народния представител. Рест­
рикцията се отнася само до заемане от тях 
на длъжност в ръководството на НС и в това 
на неговите комисии, както и членуването в 
международни делегации и в комисии, чиято 
дейност е относима към вътрешния ред, на­
ционалната сигурност и външнополитическата 
ориентация на държавата. В единия случай 
това са почетни и представителни длъжности 
в помощни и спомагателни вътрешни органи 
на НС, а в другия – позиции, които имат пря­
ко отношение към националната сигурност и 
външнополитическите приоритети на страната, 
свързани и с достъп до класифицирана инфор­
мация. Посочените ограничения са мотивирани 
от морално-политически съображения за целе­
съобразност, която се свързва с убеждението, 
че бивши сътрудници на секретните служби 
на тоталитарната държава не би трябвало да 
представляват демократичен парламент, както 
и със съмнението, че в дейността си те не биха 
се съобразявали последователно с принципите 
на демократичната политика в областта на си­
гурността и външнополитическата ориентация 
на държавата.
Настоящето конституционно решение е 
симптоматично за причините за бавния и 
мъчителен преход на обществото ни към ре­
ално функционираща демокрация, резултат 
на липсата на категорична и последователна 
оценка на миналото и адекватни реформи 
в настоящето. След продължилия около две 
десетилетия дебат относно разкриване на до­
кументите за принадлежност на лицата, заема­
щи публични длъжности, към структурите на 
тайните служби на тоталитарния режим, който 
завърши с приемане на закон за осветляване на 
това сътрудничество, този дебат с решението 
на Конституционния съд се обезсмисля като 
безрезултатен, поради изключване на практи­
ческото прилагане на закона по отношение на 
народните представители.
Конституционни съдии: Вл. Славов
Бл. Пунев
Р. Ненков 
13292