Държавен вестник, бр. 47, 2006 г., стр. 9

Б Р О Й  47
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
Чл. 60.  Организацията за осъществяване на
конвойната дейност се определя от министъра
на вътрешните работи.
Чл. 61. При осъществяване на дейността по
чл. 52, ал. 1, т. 26 ЗМВР на полицейските орга-
ни, изпълняващи разпореждане или оказващи
съдействие за освидетелстване или задължител-
но лечение на болни лица, се предоставят спе-
циализиран транспорт и медицинско лице от
лечебното заведение, което осигурява медицин-
ското обслужване.
Чл. 62. (1) В случаите, определени от закон,
полицейските органи имат право да задържат
лица.
(2) Задържаните лица се отвеждат в струк-
турните звена на МВР или в други определени
за това места.
(3) Задържаните малолетни и непълнолет-
ни лица се настаняват в специални помещения
отделно от задържаните пълнолетни лица.
(4) Оборудването на помещенията за наста-
няване на задържани лица и редът в тях се оп-
ределят от министъра на вътрешните работи.
Чл. 63. (1) За лицата по чл. 62, ал. 1 се издава
писмена заповед за задържане.
(2) В заповедта по ал. 1 се посочват:
1. името, длъжността и местоработата на
служителя, издал заповедта;
2. основанието за задържането;
3. данни, идентифициращи задържаното
лице;
4. датата и часът на задържането;
5. ограничаването на правата на лицето по
чл. 64 ЗМВР, както и правото му:
а) да обжалва пред съда законността на за-
държането;
б) на адвокатска защита от момента на за-
държането;
в) на медицинска помощ;
г) на телефонно обаждане, с което да съоб-
щи за своето задържане;
д) да се свърже с консулските власти на съ-
ответната държава, в случай че не е български
гражданин;
е) да ползва преводач, в случай че не разбира
български език.
(3) Задържаното лице попълва декларация,
че е запознато с правата си, както и за намере-
нието си да упражни или да не упражни правата
си по  ал. 2, т. 5, букви “б”—“е”. Заповедта се
подписва от полицейския орган и от задържа-
ното лице.
(4) Отказът или невъзможността на задър-
жаното лице да подпише заповедта се удостове-
рява с подписа на един свидетел.
(5) Заповедта за задържане се завежда в спе-
циален регистър.
(6) Копие от заповедта се връчва на задър-
жаното лице.
Чл. 64. (1) При извършване на личен обиск
по смисъла на чл. 68 ЗМВР полицейските орга-
ни вземат мерки за осигуряване на личната си
безопасност.
(2) Мерките по ал. 1 се изразяват в готовност
на проверяващия орган във всеки момент да
въздейства върху обискираните лица с преду-
преждение, сила, помощни средства или оръжие.
Чл. 65. При извършване на проверката на
лични вещи по смисъла на чл. 69, ал. 1 ЗМВР
полицейските органи следят проверяваните
лица да не изхвърлят вещи и предмети.
Чл. 66. (1) Проверката на превозни средства
по смисъла на чл. 69, ал. 2 ЗМВР включва:
1. проверка на документите за самоличност
на лицата;
2. проверка на свидетелството за право-
управление;
3. проверка на документите на превозното
средство и на превозвания товар;
4. проверка на превозното средство.
(2) Проверката на моторни превозни средст-
ва (МПС) се извършва при неработещ двигател.
Чл. 67. (1) Проверката на помещения по
смисъла на чл. 71 ЗМВР по възможност тряб-
ва да се извършва от няколко полицейски слу-
жители.
(2) Преди извършване на проверката по ал. 1
се вземат мерки за уведомяване на най-близко-
то структурно звено на НСП.
(3) При започване на проверката помещени-
ята се претърсват за наличие на хора.
(4) При проверката се установява самолич-
ността и ако са налице основанията, предви-
дени в закона, на лицата се извършва личен
обиск, проверяват се личните им вещи и се
задържат.
(5) В случаите, когато лицата се нуждаят
от неотложна помощ, се вземат необходими-
те мерки.
Чл. 68. При използване на помощни средст-
ва, предвидени в ЗМВР, полицейските органи
съставят писмен доклад.
Чл. 69. При упражняване на полицейските
си правомощия полицейските органи вземат
необходимите мерки, гарантиращи личната им
безопасност.
Чл. 70. (1) Полицейските органи могат да
използват средства за явно наблюдение за:
1. превенция и разкриване на престъпления
и нарушения на обществения ред;
2. регулиране на пътния трафик и подобря-
ване безопасността на движение по пътищата;
3. охрана на държавна и общинска собстве-
ност;
4. други случаи, посочени в закон.
(2) Инсталираните системи за техническо
наблюдение не могат да бъдат използвани за
наблюдение във вътрешността на жилищни
сгради.