Държавен вестник, бр. 89, 2006 г., стр. 27

Б Р О Й  89
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  27
можност да се ползва от правата и гаранциите
по вътрешното законодателство на държавата,
на чиято територия се намира лицето.
15. Тази конвенция по никакъв начин не
създава задължение за извършване на екстра-
диция в случаите, когато замолената държава—
страна по конвенцията, има сериозни основа-
ния да счита, че искането за екстрадиция е нап-
равено с цел осъществяване на наказателно
преследване или налагане на наказание по от-
ношение дадено лице, основано на неговия пол,
раса, вероизповедание, националност, етничес-
ки произход или политически убеждения, или
че удовлетворяването на това искане може да
доведе до влошаване на положението на лице-
то поради някоя от гореспоменатите причини.
16. Държавите—страни по конвенцията, не
могат да откажат да удовлетворят молба за
екстрадиция единствено на основание, че съот-
ветният случай включва и фискални въпроси.
 17. Преди да откаже екстрадиция, замоле-
ната държава—страна по конвенцията, при не-
обходимост се консултира с молещата държа-
ва—страна по конвенцията, и є дава достатъч-
на възможност да предостави своето станови-
ще, както и информация в подкрепа на твър-
денията си.
18. Държавите—страни по конвенцията, се
стремят да сключват двустранни и многостран-
ни споразумения и договорености за екстради-
ция с цел повишаване на ефективността на про-
цедурите по екстрадиция.
Член 45
Трансфер на осъдени лица
Държавите—страни по конвенцията, могат
да разглеждат възможността за сключване на
двустранни и многостранни споразумения или
договорености за трансфер на тяхна територия
на лица, осъдени на затвор или на други форми
на лишаване от свобода за престъпления, уста-
новени в съответствие с тази конвенция, с ог-
лед на изпълнението на присъдата.
Член 46
Правна помощ
1. Държавите—страни по конвенцията, в
процеса на разследването, наказателното прес-
ледване и съдебното производство си оказват
взаимна правна помощ във възможно най-го-
лям обем по отношение на престъпленията,
обхванати от тази конвенция.
2. Взаимната правна помощ се предоставя
във възможно най-голям обем и в съответст-
вие със законодателството, договорите, спо-
разуменията и договореностите, по които за-
молената държава—страна по конвенцията, е
страна по отношение на разследвания, наказа-
телни преследвания и съдебни производства
за престъпления, за които в замолената дър-
жава—страна по конвенцията, може да се тър-
си отговорност на юридически лица в съответ-
ствие с чл. 26 от тази конвенция.
3. Правна помощ по този член може да бъде
поискана за:
а) събиране на доказателства и свидетелски
показания;
б) връчване на съдебни документи;
в) извършване на претърсвания и изземва-
ния и замразяване;
г) проверка на вещи или места;
д) предоставяне на информация, доказател-
ствен материал и експертни заключения;
е) предоставяне на оригинали или заверени
копия на документи, включително държавна,
банкова, финансова, корпоративна или търгов-
ска документация;
ж) идентифициране или проследяване на
облаги от престъпление, имущество, средства,
използвани за извършване на престъпление, и
други материали, които биха могли да послу-
жат за целите на доказването;
з) улесняване доброволното явяване на лица
в молещата държава—страна по конвенцията;
и) оказване на всякакъв вид съдействие,
което не противоречи на вътрешното законо-
дателство на замолената държава—страна по
конвенцията;
й) идентифициране, замразяване и прос-
ледяване на облаги от престъпление в съот-
ветствие с разпоредбите на глава V на тази
конвенция;
к) възстановяване на средства в съответствие
с разпоредбите на глава V на тази конвенция.
4. При спазване на вътрешното законодател-
ство компетентните органи на дадена държа-
ва—страна по конвенцията, могат да предоста-
вят на съответните компетентни органи на дру-
га държава—страна по конвенцията, информа-
ция, отнасяща се до дадено престъпление и без
да е отправено искане за това, когато считат, че
предоставянето на такава информация може да
подпомогне започването или успешното при-
ключване на разследване или наказателно пре-
следване или че би могло да доведе до отправя-
не на искане от страна на последната, в съот-
ветствие с разпоредбите на тази конвенция.
5. Предоставянето на информация по ал. 4
на този член се извършва по начин, който няма
да затрудни разследването или наказателното
преследване в държавата, чиито компетентни
органи предоставят информацията. Компетент-
ните органи, получили информацията, са длъж-
ни да се съобразяват с постъпило искане за
запазване поверителността на въпросната ин-
формация, включително и когато то е за опре-
делен срок, или са поставени ограничения за
нейното ползване. Това изискване в никакъв
случай не лишава държавите—страни по кон-
венцията, от възможността по време на проце-
са да оповестяват информация, оневиняваща
обвиняемия. В тези случаи страната, на която
е била предоставена информацията, уведомя-
ва страната, която я е предоставила, преди
разкриването є и провежда консултации с нея,
ако това бъде поискано. В изключителни слу-
чаи, когато не е възможно предварително уве-
домяване, държавата, получила информация-
та, незабавно уведомява държавата, която я е
предоставила, за разкриването.