Държавен вестник, бр. 13, 2003 г., стр. 9

Б Р О Й  13
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
на мира; в личния състав на войските се включ-
ват военни единици на войска на чужда държа-
ва/държави със съответна бойна техника и во-
енно имущество, които стават част от една по-
голяма обща организационна структура под
общо военно командване, респ. под командва-
нето на една от държавите—членки на военно-
политическия съюз, но под егидата на съюза
или на съюзническото споразумение.
Най-общо казано Конституцията предвижда
разрешителният режим по чл. 84, т. 11 да се при-
лага, ако въпросът не е уреден с международен
договор по чл. 85, ал. 1, т. 1, ратифициран, обна-
родван и влязъл в сила за Република България.
Следователно войските на политически или
военен съюз, на държави—членки на този съюз,
или на съюзни държави по ратифициран, обна-
родван и влязъл в сила за Република България
международен договор с политически и военен
характер не са чужди войски по смисъла на
чл. 84, т. 11 от Конституцията, ако преминава-
нето или пребиваването им през територията
на страната е свързано с изпълнение на съюз-
нически задължения.
Б. Когато в международен договор по чл. 85,
ал. 1, т. 1 от Конституцията, ратифициран, обна-
родван и влязъл в сила за Република България, са
поети съюзнически задължения за колективна
отбрана и участие в операции по поддържане на
мира, добросъвестното им изпълнение от страна
на държавата е задължително. Принципът Pacta
sunt servanda e един от най-важните императивни
принципи на съвременното международно пра-
во. Преминаването или пребиваването на съюз-
нически войски на територията на страната ни,
произтичащо от създадените съюзнически отно-
шения, ще бъде в изпълнение на международния
договор. Разрешение за преминаване по чл. 84,
т. 11 от Конституцията за всеки отделен случай е
излишно, защото задълженията по международ-
ния договор имат предимство пред решението на
Народното събрание.
Освен юридическата сила на клаузите на
международния договор като съображение за
неприлагане на разрешителния режим по чл. 84,
т. 11 от Конституцията е и фактът, че договори-
те за колективна отбрана и сигурност с военно-
политически характер по принцип уреждат трай-
но въпросите, свързани с пребиваването или пре-
минаване на войските на съюзната сила през
чуждата държава.
Аналогични ще бъдат съображенията за
неприлагането на разрешителния режим по
чл. 84, т. 11 от Конституцията при изпращане-
то и използването на български войски извън
територията на страната ни, когато това се из-
вършва в изпълнение на съюзнически задъл-
жения по международен договор по чл. 85, ал. 1,
т. 1, ратифициран, обнародван и влязъл в сила,
в който Република България е поела задълже-
ние за колективна отбрана и участие в опера-
ции за запазване на мира.
3. В третия поставен в искането въпрос ста-
ва дума за закон, с който изчерпателно са оп-
ределени целите, редът и условията за изпъл-
нение от българска страна на задължения,
поети с ратифициран, обнародван и влязъл в
сила международен договор с военен и поли-
тически характер, предвиждащ преминаване
и пребиваване на войски на територията на
страната и изпращане на български въоръже-
ни сили извън нея.
В този случай следва да се приеме, че разре-
шение от Народното събрание по чл. 84, т. 11 от
Конституцията не е необходимо. Защото меж-
дународният договор урежда основно съюзни-
ческите задължения, а в закона само се детай-
лизира уредбата във връзка с изпълнението им
от българска страна и тази регламентация не
трябва да противоречи на сключения от наша-
та страна международен договор по чл. 85, ал. 1,
т. 1 от Конституцията.
Водим от изложените съображения и на ос-
нование чл. 149, ал. 1, т. 1 от Конституцията,
Конституционният съд
Р Е Ш И :
1. Войските на политически или военен съюз,
на държави—членки на този съюз, или на съ-
юзни държави по ратифициран, обнародван и
влязъл в сила за Република България междуна-
роден договор с политически или военен харак-
тер не са чужди войски по смисъла на чл. 84,
т. 11 от Конституцията, ако преминаването или
пребиваването им през територията на страна-
та е свързано с изпълнение на съюзнически
задължения.
2. Решение на Народното събрание по
чл. 84, т. 11 от Конституцията не е необходи-
мо при изпращането и използването на бъл-
гарски въоръжени сили извън страната, как-
то и при пребиваването на съюзнически войс-
ки на територията на страната или премина-
ването им през нея, когато това се извършва
в изпълнение на съюзнически задължения по
ратифициран, обнародван и влязъл в сила за
Република България международен договор с
политически или военен характер по чл. 85,
ал. 1, т. 1 от Конституцията.
3. Решение на Народното събрание за всеки
конкретен случай при хипотезите на чл. 84, т. 11
от Конституцията не се изисква, ако в отделен
закон изчерпателно са определени целите, ре-
дът и условията за изпълнение от българска
страна на задължения, поети с ратифициран,
обнародван и влязъл в сила за Република Бъл-
гария международен договор с военен и поли-
тически характер, предвиждащ изпращане на
български въоръжени сили извън страната,
както и преминаване и пребиваване на съюзни-
чески войски на територията є.
За председател: Неделчо Беронов
8672а