Държавен вестник, бр. 19, 2009 г., стр. 39

Б Р О Й  19
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  39
да, сътворена от човека и природата, като из-
ползването и приспособяването на обектите на
наследството са за нуждите на обществото.
11. “Теренна консервация” включва инди-
ректни и директни дейности, които целят пре-
дотвратяване на увреждането и разрушаването
на разкопките и загуба на свързана с тях инфор-
мация чрез осигуряване на оптимален режим на
разкриване, полево съхранение, опаковане,
транспорт и депониране.
12. “Монетовидни предмети” са монети и
домонетни форми, печати, пломби, екзагии и
други обекти на сигилографията.
13. “Повторно” е нарушението, извършено
в едногодишен срок от влизане в сила на на-
казателното постановление, с което на нару-
шителя се налага наказание за същото по вид
нарушение.
14. “Системно” е нарушението, извършено
три или повече пъти в едногодишен срок от
влизането в сила на първото наказателно пос-
тановление, с което на нарушителя се налага
наказание за същото по вид нарушение.
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ
РАЗПОРЕДБИ
§ 5. (1) В 6-месечен срок от влизането в сила
на закона лицата, които са установили факти-
ческа власт върху движими археологически
обекти или движими археологически паметни-
ци на културата до влизането в сила на този
закон, са длъжни да поискат тяхната идентифи-
кация и регистрация като движими културни
ценности. Към искането се прилага деклара-
ция, в която се описват вещите по изречение
първо, с посочване на произхода им и способа
за тяхното придобиване. За деклариране на
неверни обстоятелства лицето носи отговорност
по чл. 313 от Наказателния кодекс. Директо-
рът на съответния музей издава на лицето удос-
товерение за изпълнение на задълженията му
по изречение първо и второ.
(2) При идентификацията на движимите
културни ценности национално богатство пра-
вото на собственост се установява с официален
документ, при което лицата по ал. 1 не могат да
се позовават на изтекла придобивна давност.
(3) Лицата, които в срока по ал. 1 са поиска-
ли идентификация и регистрация, но не са уста-
новили правото си на собственост върху движи-
мите археологически културни ценности—на-
ционално богатство, се считат за техни държа-
тели. Министърът на културата удостоверява
качеството им на държатели по този закон и им
издава удостоверение за установяване на това
обстоятелство.
(4) Удостоверението по ал. 3 е лично и не-
прехвърлимо. При смърт на държателя негови-
те наследници при поискване получават удос-
товерение за държател.
(5) Лицата по ал. 1—4 имат правата по
чл. 111, ал. 1, т. 1 и задълженията по чл. 112,
т. 1, 3 и 4.
(6) Сделки на разпореждане с движими ар-
хеологически културни ценности по ал. 1, иден-
тифицирани по реда на този закон като нацио-
нално богатство, са нищожни.
(7) Идентифицираните по реда на този за-
кон движими археологически културни ценнос-
ти, които не са национално богатство, се прода-
ват само на търг по реда на чл. 119. Лицето, на
което е издадено разрешение за организиране
на търг, е длъжно да поиска удостоверението за
тяхната идентификация.
(8) При организиране на търг с неидентифи-
цирани по реда на този закон движими култур-
ни ценности министърът на културата отнема
разрешението по чл. 120.
§ 6. (1) Лицата, които до влизането в сила на
закона са установили фактическа власт върху
движими археологически обекти—монети и
монетовидни предмети, са длъжни в 6-месечен
срок от влизането му в сила да поискат тяхната
идентификация и регистрация.
(2) Идентификацията и регистрацията на
обектите по ал. 1 се извършват от нумизма-
тични дружества, вписани в регистър към ми-
нистъра на културата и получили удостовере-
ние за това. Към искането за вписване се при-
лагат устав и удостоверение за съдебна ре-
гистрация.
 (3) Искането се подава до нумизматично
дружество по ал. 2 и към него се прилагат дек-
ларация, в която се описват вещите по ал. 1 с
посочване на произхода им и способа за тях-
ното придобиване, както и снимков матери-
ал. За деклариране на неверни обстоятелства
лицето носи отговорност по чл. 313 от Нака-
зателния кодекс. Председателят на нумизма-
тичното дружество издава на лицето удосто-
верение за изпълнение на задължението по
изречение първо.
§ 7. (1) Идентификацията и регистрацията
на вещите по § 6, ал. 1 се извършват от коми-
сия, определена от общото събрание по предло-
жение на управителния съвет на нумизматич-
ното дружество. В комисията се включват три-
ма експерти с висше образование, които имат
не по-малко от 5 години членство в дружество.
(2) За резултатите от идентификацията ко-
мисията изготвя експертно заключение, под-
писано от всички членове. Членовете нямат
право да разгласяват информацията, станала им
известна във връзка с идентификацията.
(3) Когато при идентификацията се устано-
ви, че за вещта са налице данни за съответствие
и с критериите за национално богатство по
чл. 54, комисията прави предложение до минис-
търа на културата за предоставяне на статут на
национално богатство по реда на чл. 99.