Държавен вестник, бр. 12, 2000 г., стр. 14

С Т Р .  1 4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 12
номическа зона, във вътрешните морски води,
в териториалното море или във вътрешните
водни пътища.
(2) С глобата по ал. 1 се наказва и капитан
на чуждестранен невоенен кораб, снабден с
ядрени енергийни устройства или въоръжен с
ядрено оръжие, както и капитан на чуждестра-
нен невоенен кораб, превозващ ядрени, радио-
активни или други опасни или отровни вещес-
тва, който влезе без разрешение във вътрешни-
те морски води и във вътрешните водни пъти-
ща или не позволи да бъде извършена проверка
на документите, дозиметричен контрол или
друга проверка на кораба, свързана с опазване
на природната среда.
Чл. 120. (1) Наказва се с глоба от 50 000 до
200 000 лв., ако не подлежи на по-тежко наказа-
ние, капитан на невоенен кораб, който:
1.влезе в пристанище или рейд, обявени за
закрити;
2. допусне подводният кораб да стои в под-
водно положение във вътрешните морски води
и в териториалното море;
3. нареди или допусне да се нарушат забра-
ните по чл. 15 и чл. 20, т. 5, 6 и 11;
4. който наруши разпоредбите на чл. 19, ал. 2,
чл. 23, ал. 3, т. 1—4 и 6, чл. 24, 26 и чл. 53, ал. 1.
(2) С глоба (имуществена санкция) по ал. 1
се наказва всеки, който извършва не по съот-
ветния ред научни изследвания и проучвателна
дейност в морските пространства на страната.
Чл. 121. Който наруши други разпоредби на
закона, се наказва с глоба (имуществена санк-
ция) от 100 до 1000 лв., ако не подлежи на по-
тежко наказание.
Чл. 122. (1) Нарушенията по тази глава се
установяват с актове, съставени от длъжностни
лица на съответните министерства и ведомст-
ва, на които е възложено да упражняват конт-
рол в морските пространства и във вътрешните
водни пътища на страната.
(2) Съставеният акт се връчва на нарушителя,
който може да направи възраженията си по него
при подписването му или допълнително пред
административнонаказващия орган в срок до 48
часа от връчването на акта. Актът заедно с пис-
мените възражения и събраните доказателства
се предава незабавно на административнонаказ-
ващия орган, който е длъжен да се произнесе по
преписката в срок до 24 часа от изтичането на
срока за възраженията, освен ако случаят не пред-
ставлява фактическа или правна сложност.
(3) Наказателните постановления за наруше-
ния, свързани с опазването на морската среда и
вътрешните водни пътища, се издават от минис-
търа на околната среда и водите или от определе-
ни от него длъжностни лица за брегови източни-
ци на замърсяване, и от министъра на транспорта
и съобщенията или определени от него длъжнос-
тни лица—за замърсяване от кораби.
(4) С наказателното постановление може да
се определи и парично обезщетение до пълния
размер на причинените вреди.
(5) Наказателното постановление може да
се обжалва и от корабопритежателя в частта
му, с която е определено обезщетение за причи-
нените вреди. По отношение на корабоприте-
жателя то се смята за връчено с връчването му
на капитана на кораба.
Чл. 123. Съставянето на актовете, издаване-
то и обжалването на наказателните постанов-
ления и изпълнението на наложените наказа-
ния се извършват съгласно Закона за админис-
тративните нарушения и наказания.
Чл. 124. (1) За обезпечаване събирането на
глобата и обезщетението, наложени по тази гла-
ва, чуждестранният невоенен кораб, независимо
от собствеността му, се задържа със съставянето
на акта за установяване на нарушението.
(2) Чуждестранен невоенен кораб се задър-
жа и за обезпечаване на вземанията от непозво-
лено увреждане по чл. 31, ал. 1. Задържането се
извършва от морската администрация и се прек-
ратява след 72 часа, ако дотогава не бъде поста-
новено обезпечение на иска от компетентния
съд по местонахождението на кораба.
(3) В случаите по ал. 1 и 2 корабът се осво-
бождава след депозиране в българска банка на
парична или банкова гаранция в размер на оп-
ределените с наказателното постановление
суми, съответно в размер на иска, за който е
допуснато обезпечението.
ДОПЪЛНИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
§ 1. Разпоредбите на чл. 10, ал. 2—5, чл. 23,
ал. 3, т. 4—6, чл. 24, 26, 28, 30, 39 и 54 се прила-
гат съответно и за български кораби.
§ 2. По смисъла на този закон:
1. “Военен кораб” е всеки плавателен съд,
който принадлежи към въоръжените сили на
някоя държава, има външни знаци за различа-
ване на неговата националност, намира се под
командването на офицер на кадрова военна
служба, името на когото е вписано в списъка на
офицерите от военноморските сили на държа-
вата или в друг подобен документ, и има еки-
паж, подчинен на военна дисциплина.
2. “Граничнополицейски кораб” е всеки ко-
раб, използван за охрана на държавната грани-
ца и плаващ под военноморски флаг.
3. “Държавен кораб, използван с нетърговс-
ка цел” е плавателен съд—собственост на дър-
жавата, под чието знаме плава, предназначен
за научноизследователска или друга нестопан-
ска дейност.
4. “Невоенен кораб” е всеки плавателен съд
извън посочените в т. 1 и 2.
5. “Подводен кораб” е всеки плавателен съд,
който е предназначен да плава под вода.
6. “Държава на знамето” е държавата, под
чието знаме корабът плава.
7. “Водолазна дейност” е всяка дейност под
повърхността на водата с военна, стопанска или
изследователска цел, при която човек използва
дихателно съоръжение за повече от едно вдиш-
ване, или която се осъществява от съоръжения,
управлявани от разстояние.