Държавен вестник, бр. 33, 2002 г., стр. 9

Б Р О Й  33
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
Член 9
Свързани предприятия
1. Когато:
а) предприятие на едната договаряща дър-
жава участва пряко или непряко в управление-
то, контрола или имуществото на предприятие
на другата договаряща държава; или
б) едни и същи лица участват пряко или не-
пряко в управлението, контрола или имущес-
твото на предприятие на едната договаряща
държава и на предприятие на другата догова-
ряща държава,
и в двата случая между двете предприятия
в техните търговски или финансови отноше-
ния са приети или наложени условия, различ-
ни от тези, които биха били приети между не-
зависими предприятия, тогава всяка печалба,
която, ако ги нямаше тези условия, би възник-
нала, но поради тези условия не е възникнала
за едно от предприятията, може да бъде вклю-
чена в печалбите на това предприятие и съот-
ветно обложена с данъци.
2. Когато една от договарящите държави
включи в печалбата на предприятие на тази
държава и съответно обложи с данък печалби,
по отношение на които предприятие на другата
договаряща държава е било подложено на об-
лагане с данък в тази друга държава и така
включените печалби са печалби, които биха
възникнали за предприятието на първата посо-
чена държава, ако договорените условия между
двете предприятия бяха такива, каквито биха
били договорени между независими предприя-
тия, то тогава тази друга държава ще направи
съответното уточнение на начисления от нея
данък върху тези печалби. При извършването
на такова уточнение се вземат предвид другите
разпоредби на спогодбата и компетентните
органи на договарящите държави при необхо-
димост ще се консултират един с друг.
Член 10
Дивиденти
1. Дивидентите, изплатени от дружество,
което е местно лице на едната договаряща дър-
жава, на местно лице на другата договаряща
държава, могат да се облагат с данък в тази
друга държава в съответствие с нейното зако-
нодателство.
2. Дивидентите по ал. 1 могат също така да
се облагат с данък в договарящата държава, на
която дружеството, изплащащо дивидентите, е
местно лице и съгласно законодателството на
тази държава. Въпреки това, когато притежа-
телят на дивидентите е местно лице на другата
договаряща държава, така наложеният данък
няма да надвишава 10 на сто от брутната сума
на дивидентите.
3. Терминът “дивиденти”, употребен в този
член, означава доходи от акции или други пра-
ва, с изключение на вземания за дълг, даващи
право на участие в печалбите, както и доходи от
корпоративни права, които са подчинени на
същия данъчен режим като доходи от акции в
съответствие със законодателството на държа-
вата, на която дружеството, извършващо раз-
пределението, е местно лице.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако притежателят на дивидентите е местно
лице на едната договаряща държава и извърш-
ва стопанска дейност в другата договаряща
държава, на която дружеството, изплащащо ди-
видентите, е местно лице, чрез място на сто-
панска дейност, разположено там, или упраж-
нява в тази друга държава независими лични
услуги чрез определена база, разположена там,
и участието, във връзка с което се изплащат
дивидентите, е действително свързано с това
място на стопанска дейност или определена
база. В този случай се прилагат съответно раз-
поредбите на чл. 7 или 14.
5. Когато дружество, което е местно лице
на едната договаряща държава, получава пе-
чалби или доходи от другата договаряща дър-
жава, тази друга държава не може да налага
никакъв данък върху дивидентите, платени от
дружеството, освен доколкото тези дивиденти
са платени на местно лице на тази друга дър-
жава или доколкото участието, във връзка с
което са платени дивидентите, е действително
свързано с място на стопанска дейност или
определена база, намиращи се в тази друга
държава, нито да облага неразпределените
печалби на дружеството с данък върху нераз-
пределените печалби, дори ако изплатените
дивиденти или неразпределените печалби се
състоят изцяло или частично от печалби или
доходи, възникващи в тази друга държава.
Член 11
Лихви
1. Лихвите, възникнали в едната договаряща
държава и платени на местно лице на другата
договаряща държава, могат да се облагат с да-
нък в тази друга държава в съответствие с ней-
ното законодателство.
2. Въпреки това тези лихви могат също да се
облагат с данък в договарящата държава, от
която произхождат, и съобразно законодател-
ството на тази държава, но когато притежате-
лят на лихвите е местно лице на другата догова-
ряща държава, наложеният данък няма да над-
вишава 10 на сто от брутната сума на лихвите.
3. Независимо от разпоредбите на ал. 2 лих-
вите, възникнали в едната договаряща държава
и платени на правителството на другата дого-
варяща държава или на националната банка на
другата държава, няма да се облагат с данък в
първата посочена договаряща държава.
4. Терминът “лихви”, използван в този член,
означава доходи от вземания за дълг от всяка-
къв вид, независимо от това, дали са обезпечени
или не с ипотека и носещи или не правото за
участие в печалбите на длъжника и по-специал-
но доходи от държавни ценни книжа и доходи от