Държавен вестник, бр. 43, 2011 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  43
Националната мрежова инфраструктура (за 
електроенергия и природен газ) се развива по 
други правила. Тъй като мрежите са естествени 
монополи, тяхното опериране и инвестициите 
в развитието и поддръжката им са предмет на 
дългосрочно планиране, а размерът на необходи­
мите средства за това се одобрява от енергийния 
регулатор на базата на оценка на нуждите на 
системата и на потребителите. 
Изключение са транснационалните газопре­
носни мрежи, които пресичат териториите на 
няколко транзитни страни от находището до 
потребителите. Проектите за нови транзитни 
инфраструктури се характеризират с високи 
инвестиционни разходи, дълъг период на възвръ­
щаемост и високи рискове (ресурсни, пазарни, 
финансови и политически). 
4. Политика и насоки за развитие
Енергийната сигурност е елемент на национал­
ната сигурност и предпоставка за икономическа 
стабилност. Подобряването на енергийната сигур­
ност е дългосрочен процес, изискващ значителни 
инвестиции и устойчива политика, насочена към:
o Намаляване на зависимостта от внос на 
енергийни ресурси, особено на тези с нестабилни 
и неуправляеми цени; 
o Диверсификация на доставчиците и на 
източниците;
o Диверсификация на трасетата. 
Конкретно за периода до 2020 г. българската 
политика, насочена към подобряване на енер­
гийната сигурност, ще се развива в следните 
основни направления:
(1) България има директен интерес и пряко 
ще участва в реализацията на стратегическите 
инициативи на ЕС за изграждане на необходимата 
инфраструктура и разнообразяване на енергийните 
доставки за ЕС, а именно – Южен газов коридор, 
достъп до втечнен природен газ и междусистемни 
връзки по оста Север-Юг и др. Предвид високата 
газова зависимост и незадоволителната енергийна 
инфраструктура в страната тези инициативи са 
от особена важност както за нас, така и за целия 
регион на Югоизточна Европа. 
(2) Приоритетните инфраструктурни проекти 
не могат да бъдат реализирани без създаването за 
целта на адекватни финансови инструменти. Освен 
използването на съществуващите инструменти 
(като TEN-E programme, сътрудничество с ЕИБ 
и ЕБВР, публично-частни партньорства) предстои 
въвеждането на нов, по-ефикасен финансов ин­
струмент – Инструмент за енергийна сигурност и 
инфраструктура (Energy Security and Infrastructure 
Instrument). Използването на тези средства трябва 
да бъде приоритетно насочено към тези страни и 
региони, които понастоящем са силно зависими 
от единствен доставчик на природен газ и пора­
ди незадоволителна инфраструктура не могат да 
се възползват от механизмите за солидарност и 
реагиране при кризи, функциониращи на евро­
пейско ниво. Тъй като България и регионът на 
Югоизточна Европа са типичен пример в това 
отношение, на национално и на регионално ниво 
ще полагаме усилия координирано с държавите 
от региона достатъчно средства от тези инстру­
менти да бъдат насочени именно към такъв тип 
национални и регионални проекти. 
(3) Краткосрочните инвестиционни мерки, 
които трябва да бъдат незабавно изпълнени 
с оглед гарантиране на газовата сигурност, са 
тестване на реверсивните връзки и изграждане 
на междусистемни връзки със съседните страни, 
разширяване на капацитета за съхранение на 
природен газ и за дневен добив до необходимата 
за покриване на потреблението степен, преговори 
за нови договори с Руската федерация.
(4) Приоритетно инвестиране в геоложки 
проучвания за нови находища на нефт и газ, 
включително за шистов газ, и дълбоки сондажи 
в Черно море.
(5) Ядрената енергетика ще бъде подкрепяна 
институционално не само като перспективен ресурс 
за производство на беземисионна електрическа 
енергия, но и поради натрупания успешен опит и 
професионален капацитет за опериране на ядрени 
мощности. Подкрепата ще бъде съпроводена с 
високи изисквания по отношение на сигурност, 
безопасност, управление на ядрените отпадъци 
и извеждане от експлоатация. Страната ни ще 
участва активно в разработването на новите мерки 
за ядрена безопасност в международен мащаб.
(6) Значението на местните въглища за енер­
гийната сигурност е неоспоримо. Българската 
енергийна политика ще следи технологичното 
развитие по отношение на ефективност на про­
изводството и чисти въглищни технологии и ще 
прилага технологичните постижения в съответ­
ствие с европейските изисквания и икономиче­
ските възможности на страната. За да може и 
в бъдеще местните въглища да имат стабили­
зираща роля в националното производство на 
електрическа енергия, при изграждането на нови 
и обновяването на съществуващите електроцен­
трали ще се прилагат съвременни технологични, 
високоефективни и нискоемисионни решения.
(7) Нарастващият дял на възобновяемите 
енергийни източници е възможност за диверси­
фикация на собствените източници и в съчетание 
с мерките за енергийна ефективност допринасят 
съществено за гарантиране на енергийната си­
гурност. С оглед успешно изпълнение на целите 
за ВЕИ държавата ще окаже институционална 
подкрепа на инвеститори в допълнителни нови 
мощности, които ще бъдат необходими за 
балансиране на производството от централи, 
използващи възобновяеми източници. 
(8) Като задача остава и запазване и развитие 
на централизираното топлоснабдяване, като друже­
ствата трябва да бъдат технически модернизирани 
и финансово стабилизирани. Активно ще се под­
крепят методите за високоефективно комбинирано 
производство на топлинна и електрическа енергия 
с акцент върху технологиите, използващи ВЕИ, 
включително отпадъчна биомаса, растителни и 
животински отпадъци.