Държавен вестник, бр. 60, 2015 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  60
(ДВ, бр. 7 от 2004 г.), като се отчита съответ­
ната специфика.“
§ 14. В чл. 24 ал. 2 се отменя.
§ 15. Член 25 се отменя.
§ 16. В чл. 26 се правят следните изменения:
1. В ал. 1:
а) в т. 1 и 2 думите „Република България“ 
се заменят с „Европейския съюз“;
б) точка 6 се отменя.
2. В ал. 2 и 3 думите „т. 4, 5 и 6“ се заме­
нят с „т. 4 и 5“.
§ 17. Член 27 се отменя.
§ 18. В чл. 34, изречение второ думите 
„Република България“ се заменят с „Евро­
пейския съюз“.
§ 19. Член 78а се отменя.
§ 20. Член 78б се отменя.
§ 21. В чл. 81 в текста преди т. 1 съюзът 
„и“ се заменя със запетая и след думата „про­
дажба“ се добавя „или унищожаване“. 
§ 22. В чл. 84в се правят следните изме­
нения и допълнения:
1. В ал. 3:
а) в т. 5 думите „вида и“ се заличават;
б) точка 6 се изменя така:
„6. срока за извършване на проверката.“ 
2. В ал. 4, изречение първо думите „в на­
чалото на проверката“ се заличават.
3. В ал. 6 накрая се добавя „считано от 
датата на връчване на заповедта“. 
§ 23. В чл. 84л се правят следните изме­
нения:
1. В ал. 1, т. 5 думите „вида и“ се заличават.
2. В ал. 2, изречение второ думите „се 
прилагат към екземпляра, предназначен за 
проверяваното лице“ се заменят със „с из­
ключение на предоставените доказателства 
от проверяваното лице, се прилагат към ек­
земпляра, предназначен за лицето“.
3. В ал. 4 изречение второ се заличава.
§ 24. В чл. 84м думите „чл. 211г“ се заме­
нят с „чл. 19а“.
§ 25. Създава се чл. 100а:
„Чл. 100а. Изискването по чл. 100, ал. 3, 
т. 2 не се отнася за деяния, по отношение на 
които са изтекли повече от три години от вли­
зане в сила на наказателното постановление, 
с което лицето е наказано за тези деяния.“ 
§ 26. В чл. 155, ал. 2 думите „на Република 
България“ се заличават.
§ 27. В чл. 206, ал. 1, изречение второ ду­
мите „по реда на чл. 211г“ се заменят със „с 
връчването на решението по чл. 19“.
§ 28. В чл. 206б се правят следните изме­
нения и допълнения:
1. Алинея 2 се изменя така:
„(2) Постановлението за налагане на обез­
печителни мерки може да се обжалва в 7-дне­
вен срок от връчването му пред директора 
на Агенция „Митници“, който се произнася 
с мотивирано решение в 14-дневен срок от 
получаването на жалбата.“
2. Създават се ал. 3, 4, 5, 6, 7 и 8:
„(3) Непроизнасянето на директора на 
Агенция „Митници“ в срока по ал. 2 се смята 
за потвърждение на постановлението.
(4) Решението по ал. 2 може да се обжалва 
пред административния съд по местонахожде­
нието на органа, който го е издал, в 7-дневен 
срок от връчването му на жалбоподателя. 
Непроизнасянето на органа по ал. 3 може да 
се обжалва в 14-дневен срок от изтичането 
на срока за произнасяне.
(5) Съдът отменя обезпечителната мярка, 
ако длъжникът представи обезпечение в пари, 
банкова гаранция или държавни ценни книжа 
или ако не съществува изпълнително основание. 
(6) Решението на административния съд 
не подлежи на обжалване.
(7) Трети лица могат да обжалват обезпе­
чителната мярка, наложена от началника на 
митницата върху вещи, които в деня на запора 
или възбраната се намират във владение на тези 
лица. Жалбата не се уважава, ако се установи, 
че вещта е била собственост на длъжника при 
налагането на запора или възбраната. 
(8) Изпълнението на постановлението, с 
което се налага обезпечението, не може да 
бъде спряно поради обжалването му.“
§ 29. Член 211 се изменя така:
„Чл. 211. (1) Когато размерът на митните 
сборове и/или на другите публични държавни 
вземания, събирани от митническите органи, 
не е заплатен в определения срок, митниче­
ските органи използват всички възможности, 
предвидени в този закон и в други нормативни 
актове, за осигуряване на плащането им, вклю­
чително и предаването им за принудително 
изпълнение по чл. 19б, ал. 2.
(2) Митническите органи начисляват и 
събират законната лихва върху размера на 
дължимите митни сборове и на другите пуб­
лични държавни вземания считано от деня, 
следващ датата на изтичане на определения 
срок за плащане, до датата на плащане.“
§ 30. В глава двадесет и шеста раздел ІІІ 
„Постановления за принудително събиране 
на публични държавни вземания, издавани 
от митническите органи“ с чл. 211а – 211л 
се отменя.
§ 31. В чл. 212, ал. 2 думите „постановле­
ние за принудително събиране“ се заменят с 
„решение на митническите органи“.
§ 32. Член 221 се изменя така:
„Чл. 221. (1) Обжалването на решението по 
чл. 19 не спира неговото изпълнение.
(2) Изпълнението на решение по чл. 19 може 
да бъде спряно по искане на заинтересованото 
лице от директора на Агенция „Митници“ 
при обосновано съмнение за несъответствие 
на оспорваното решение с разпоредбите на 
митническото законодателство или когато 
може да бъде нанесена непоправима вреда 
на заинтересованото лице. 
(3) Когато с решението по чл. 19 се уста­
новяват митническо задължение и/или дру­
ги публични държавни вземания, неговото 
изпълнение може да бъде спряно от органа,