Държавен вестник, бр. 81, 2005 г., стр. 13

Б Р О Й  81
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  13
2. анализ на въздействието на потенциал-
ните неблагоприятни последици;
3. вероятността да настъпят потенциални-
те неблагоприятни последици;
4. характеристиките на дейностите в конт-
ролирани условия.
Чл. 5. Оценката на риска се извършва в
следната последователност:
1. първоначално определяне класа на риск
в съответствие с класификацията по чл. 17
ЗГМО, като се вземат предвид:
а) идентифицираните потенциални вредни
свойства на приемащия и където е уместно—
на донорния организъм;
б) идентифицираните потенциални вредни
свойства, свързани с вектора, вмъкнатия ге-
нетичен материал, включително всяка промя-
на в свойствата на приемащия организъм;
в) в случаите на работа с ГММ—класифи-
кацията по Наредба № 4 от 2002 г. за защита
на работещите от рискове, свързани с експо-
зиция на биологични агенти при работа, и по
други национални или международни класи-
фикации на ГММ;
2. оценка на вероятността за настъпване
на идентифицираните потенциални неблаго-
приятни последици;
3. оценка на последствията от настъпване
на идентифицираните потенциални неблаго-
приятни последици;
4. окончателно определяне на класа риск и
избор на съответстващи предпазни и защит-
ни мерки.
Чл. 6. (1) При идентификация на потенци-
алните неблагоприятни последици от ГМО за
човешкото здраве и околната среда се опреде-
лят всички потенциални вредни свойства на
ГМО, които са резултат от генетичната моди-
фикация, или всяко изменение на съществува-
щите свойства на гостоприемника.
(2) В случаите по ал. 1 се определят:
1. за гостоприемника, когато той е микро-
организъм:
а) природата на неговата патогенност и
вирулентност, инфекциозност, алергизиращо
действие, токсичност и вектори за пренос на
заболяване;
б) видът на природните му вектори и стра-
нични агенти в случаи, когато те могат да
повлияят на мобилността на внесения гене-
тичен материал и честотата є;
в) природа и устойчивост на неблагоприят-
ните мутации, ако такива са налице;
г) всяка предишна генетична модификация;
д) видов обхват на гостоприемниците;
е) всяка значителна физиологична харак-
теристика от значение за неговата стабил-
ност, която може да претърпи промяна в
получения ГММ;
ж) естествено местообитание и географско
разпространение;
з) доколко е от значение за процесите на
околната среда, например азотно фиксиране
или регулиране на киселинността (pH);
и) взаимодействие с други организми в
околната среда и въздействие върху тях, вклю-
чително конкурентни, патогенни и симбиотич-
ни отношения;
к) способност да създават структури, като
спори или склероции, даващи предимство при
оцеляване;
2. за гостоприемника, когато той е разли-
чен от микроорганизъм:
а) естествено местообитание и географско
разпространение;
б) взаимодействие с други организми в
околната среда и въздействие върху тях, вклю-
чително естествени хищници, паразити, кон-
куренти и симбионти;
3. за донорния организъм (при използване
на клетъчно сливане, техники, при които има
директно включване на генетичен материал в
организма или когато вмъкнатият елемент не
е добре характеризиран):
а) природата на неговата патогенност и
вирулентост, инфекциозност, алергизиращо
действие, токсичност и вектори, чрез които
може да се пренесе заболяване;
б) природа на собствените вектори: ДНК
последователност, честота на мобилност и
специфичност и наличие на гени, придаващи
устойчивост към антимикробиални вещества,
включително към антибиотици;
в) видов обхват на гостоприемниците;
г) други важни физиологични белези;
4. за вмъкнатия генетичен материал:
а) специфична идентичност и генетична
функция на вмъкнатия генетичен материал;
б) ниво на експресия на вмъкнатия генети-
чен материал;
в) източник на генетичния материал, иден-
тичност на донорния организъм/донорните
организми и характеристики, ако е възможно
да бъде посочена подобна информация;
г) история на предишни генетични моди-
фикации, ако такива са налице;
д) локализация на вмъкнатия генетичен
материал (възможност за активиране/дезак-
тивиране на гените на гостоприемника);
5. за вектора:
а) природа и източник на вектора;
б) структура и количество на всеки вектор
и/или донорна нуклеинова киселина, участва-
щи в крайната конструкция на ГМО;
в) честота на мобилност на въведения век-
тор в създадения ГМО, ако такава е налице,
и/или способност за пренос на генетичния ма-
териал;
6. за получения ГМО, когато той е микро-
организъм:
а) по отношение на рисковете за човешко-
то здраве се вземат предвид: