Държавен вестник, бр. 7, 2006 г., стр. 57

Б Р О Й  7
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  57
Условия, свързани със стадата
1. Стадо се нарича група животни, формиращи
отделна и разграничена единица, като това е група
от животни, отлеждани, подслонявани и държани
отделно от която и да е друга група животни и която
се идентифицира с уникален за стадото и уникал-
ни за животните в него номера за идентификация.
2. Едно стадо е нормативно разрешено, когато
през последните не по-малко от седем години в
него не е имало нито един потвърден случай на
СЕГ, нито пък подозрения за такъв случай, при
който е било невъзможно да се реши каква точна
диагноза да се постави, което следва да се отнася
за всяко животно, което е все още в стадото или
пък е било внесено или изнасяно от него.
3. Като изключение от разпоредбите по т. 2
едно стадо, което е съществувало в продължение
на по-малко от седем години, може да бъде смя-
тано за нормативно разрешено след провеждане
на задълбочено обследване от страна на НВМС,
при условие че:
a) всичките животни, родени или преместени в
такова новосформирано стадо, отговарят на усло-
вията, формулирани в т. 1, 4 и 5;
б) стадото е отговаряло на посочените в т. 2
условия през цялото си съществуване.
4. Ако стадото е новосформирано и се намира в
животновъден обект, в който е имало случай на
СЕГ при животно, което все още е в стадото, пре-
минало е през или е извадено от това стадо, такова
новосформирано стадо би могло да се смята за
нормативно разрешено само ако то е преминало
през задълбочено обследване от НВМС, при което
е било установено спазването на всяко едно от
посочените условия:
а) всичките животни от засегнатото стадо, които
преди това са били настанени в същия животновъ-
ден обект, са извадени от него или убити;
б) всички животински храни са били изнесени
и унищожени, а всички съдове за такива храни—
основно почистени;
в) всички постройки са опразнени и основно
почистени преди приемането на новите животни;
г) изпълнени са всички посочени в т. 3 условия.
Условия, отнасящи се до животното
1. Всички данни и документи за раждането,
идентичността и придвижванията на животното
трябва да се записват на официално действаща
компютризирана система за проследяване.
2. Животното е на възраст над шест месеца, но
не по-старо от трийсет месеца, определено и дока-
зуемо чрез запис в официален запис в компютър
на датата на неговото раждане.
3. Неговата майка е живяла най-малкото шест
месеца след датата на неговото раждане.
4. Неговата майка не е развила заболяването СЕГ
и няма подозрения, че е заразена от това заболяване.
5. Стадото, в което е било родено животното,
както и всички стада, през които то е преминало,
са нормативно разрешени.
Компютризирана система за проследяване
Действащата компютризирана система за прос-
ледяване би могла да бъде одобрена само когато
същата е била действаща за достатъчен период от
време, за да може същата да съдържа цялата необ-
ходима за проверка на спазването на изисквания-
та на тази наредба информация, свързана с био-
графията и придвижванията на животните и отна-
сяща се единствено за животни, родени след вли-
зането в действие на тази система. Няма да се смя-
тат за разрешени за тази цел каквито и да са исто-
рически данни, въведени в компютър и отнасящи
се за който и да е период от време преди влизане в
действие на тази система.
Контролни дейности
1. Ако което и да е представено за клане живот-
но или каквито и да са обстоятелства около него-
вото клане не отговарят на всички изисквания на
тази наредба, животното трябва автоматично да
бъде отхвърлено и върнато и неговият паспорт
трябва да бъде конфискуван. Ако тази информа-
ция стане известна след клането, НВМС трябва
незабавно да прекрати издаването на сертифика-
ти, както и да анулира вече издадени такива. Ако
вече е било осъществено изпращането на получе-
ния продукт, НВМС трябва да информира за тези
несъответствия компетентния орган на мястото,
за което е предназначена въпросната пратка. Ком-
петентният орган от местоназначението е длъжен
да предприеме всички подходящи мерки.
2. Клането на нормативно разрешени животни
трябва да се осъществява в кланици, използвани
изключително за клане на животни, включени в
схема, основаваща се на база данни или в схема на
сертифицирано стадо.
3. Националната ветеринарномедицинска
служба трябва да бъде абсолютно убедена, че из-
ползваните в транжорните предприятия процеду-
ри гарантират пълното отстраняване на следните
лимфни възли: подколенни лимфни възли, бедре-
ни лимфни възли, повърхностни ингвинални лим-
фни възли, дълбоки ингвинални лимфни възли, ме-
диални и латерални илеачни лимфни възли, бъб-
речни лимфни възли, предбедрени лимфни възли,
лумбални лимфни възли, ребрено шиечни
(costocervical) лимфни възли, лимфните възли при
гръдната кост, предлопатъчни (prescapular) лимф-
ни възли, спомагателни лимфни възли, опашни
лимфни възли и дълбоко шийни лимфни възли.
4. Месото трябва да е проследимо обратно до
стадото на нормативно разрешеното животно или
след разфасоването—до животните, разфасовани
в една и съща партида, което до момента на клане
да е възможно със средствата на компютризира-
на система за проследяване. След клане етикети-
те трябва да дават възможност за проследяване
на прясното месо и продуктите обратно до стадо-
то, което да позволява ефективното изтегляне от
пазара на всяка засегната пратка. Ако това е хра-
на за домашни любимци, придружаващите я до-
кументи и записи трябва да дават възможност за
проследяване.
5. Всички одобрени нормативно разрешени
трупове трябва да имат индивидуални номера, свър-
зани с номера на съответната ушна марка.
6. Националната ветеринарномедицинска
служба трябва да разполага с актуални подробни
протоколи, обхващащи:
а) проследяването и контролните дейности
преди клането;