Държавен вестник, бр. 54, 2009 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  54
Фиг. 21. Разполагане на достъпни обществени
тоалетни кабини
Чл. 34. (1) Символиката като източник на
необходима информация за населението се съ-
образява освен със специфичните нужди на хо-
рата с намалена подвижност, в т.ч. на хората с
увреждания, и със следните изисквания:
1. минималната височина на буквите се из-
числява по следния начин: разстоянието за че-
тене в mm се разделя на 250, при което се полу-
чава размерът на шрифта;
2. знаците и символите са контрастни по
отношение на фона: светли на тъмен фон или
тъмни на светъл фон;
3. буквите, цифрите и символите са изпъкна-
ли най-малко с 0,1 сm.
(2) Наименованията в информационно-ука-
зателните табели, с които се обозначават геог-
рафски имена, имена на улици, площади и др.,
се изписват освен на кирилица и на латиница
при спазване изискванията на Наредба № 3 от
2006 г. за транслитерация на българските геог-
рафски имена на латиница (ДВ, бр. 94 от 2006 г.).
Ч А С Т   Т Р Е Т А
ИЗИСКВАНИЯ КЪМ СГРАДИТЕ, СЪОРЪ-
ЖЕНИЯТА И ТЕХНИТЕ ЕЛЕМЕНТИ
Г л а в а  о с м а
ОБЩИ ИЗИСКВАНИЯ
Чл. 35. (1) Достъпна архитектурна среда се
осигурява във всички сгради и съоръжения най-
малко чрез:
1. входни и комуникационни пространства;
2. помещения и пространства за общо пол-
зване;
3. санитарно-хигиенни и спомагателни по-
мещения.
(2) При проектирането на нови многофамил-
ни жилищни сгради с повече от 30 жилища най-
малко едно жилище се предвижда за хора с ув-
реждания и се разполага на първия надземен
етаж в сградата. Проектирането на жилища за
хора с увреждания се предвижда със заданието
за проектиране.
(3) В производствени сгради с технология на
производство, която позволява да се предвиж-
дат работни места за хора с увреждания, се оси-
гурява достъпна среда до съответните работни
места и до помещенията и пространствата за
общо ползване.
Чл. 36. Достъпните елементи на сградите и
съоръженията се съобразяват със специфични-
те изисквания за различните видове уврежда-
ния: придвижване на дълги разстояния, по нак-
лонени повърхности, с технически помощни
средства, с водач, качване и слизане по стълби,
натискане на бутони и хващане, обсег на дос-
тъпност, височина на погледа, както и със сред-
ствата за сигнализация и информация.
Чл. 37. Достъпните елементи на сградите и
съоръженията се свързват помежду си с дос-
тъпни маршрути.
Чл. 38. (1) Осветлението в сгради за общес-
твено обслужване се предвижда така, че да оси-
гурява подходяща осветеност на помещенията
и удобство при ориентацията на хора с уврежда-
ния, без да ги заслепява.
(2) От достъпния вход по достъпните марш-
рути в сградите (стълби, рампи, коридори и др.)
се осигурява осветеност не по-малка от 100 lx,
измерена на нивото на пода, от източник със
студена светлина.
(3) В зоните и помещенията, които са част
от достъпните маршрути в сградите за общест-
вено обслужване, се осигурява равномерна ос-
ветеност не по-малка от 200 lx, измерена на
нивото на пода.
(4) Осветителните тела с насочена светлина
се разполагат така, че да се открояват лицата
на хората.
(5) Осветителните тела с насочена светлина
(например прожекторите) могат да се използ-
ват само като допълнително осветление.
Г л а в а  д е в е т а
ВХОДНИ И КОМУНИКАЦИОННИ
ПРОСТРАНСТВА
Чл. 39. (1) Сградите за обществено обслуж-
ване се проектират с най-малко един достъ-
пен вход.
(2) Достъпният вход на сградата или съоръ-
жението се свързва с достъпния маршрут на
урбанизираната среда и отговаря на следните
изисквания:
1. проектира се подходящо осветен, защи-
тен срещу неблагоприятни атмосферни усло-
вия и означен с международния символ за дос-
тъпност;