Държавен вестник, бр. 89, 2006 г., стр. 134

С Т Р .  134
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  89
ване на въздух за получаване на прецизно регули-
ране на разделянето. Степента на разреждане се
пресмята на базата на концентрациите на индика-
торните газове.
Фиг. 11
Система с разреждане на част от потока с регулиране
на дебита и вземане на проба от целия поток
От изпускателната тръба ЕР през сондата за
вземане на проби SP и свързващия преносен тръ-
бопровод ТТ необработените отработени газове се
подвеждат към тунела за разреждане DT. Общият
дебит през тунела се регулира с регулатора на де-
бит FC3 и помпата за вземане на проби на систе-
мата за вземане на проби от частици (фиг. 16).
Дебитът на разреждащия въздух се регулира с
дебитния регулатор FC2, който за постигане на же-
ланото разделяне на отработените газове може да
ползва като управляващи сигнали GEXH, GAIR или
GFUEL. Дебитът на взетата проба в DT e разликата
от пълния дебит и дебита на разреждащия въздух.
Дебитът на разреждащия въздух се измерва с де-
битомера FM1, а общият дебит—с дебитомера FM3
на системата за вземане на проби от частици
(фиг. 14). Степента на разреждане се изчислява на
базата на стойностите от тези два дебита.
Фиг. 12
Система с разреждане на част от потока с регулиране
на дебита и вземане на проба от част от потока
От изпускателната тръба ЕР през сондата за
вземане на проби SP и свързващия преносен тръ-
бопровод ТТ необработените отработени газове се
подвеждат към тунела за разреждане DT. Разделя-
нето на отработените газове и дебитът в DT се
регулират от дебитния регулатор FC2, който нас-
тройва, съответно дебита (или честотата на вър-
тене) на нагнетателния вентилатор РВ и на всму-
кателния вентилатор SB. Това е възможно, тъй като
взетата проба със системата за взeмане на проби
от частици се връща в DT. GEXH, GAIR или GFUEL
могат да се ползват като управляващи сигнали за
FC2. Дебитът на разреждащия въздух се измерва с
дебитомера FM1, а общият дебит—с дебитомера
FM2. Степента на разреждане се изчислява на ба-
зата на стойностите от тези два дебита.
Изпускателна тръба EP
Изпускателната тръба може да бъде изолира-
на. За намаляване на топлинната инертност на из-
пускателната тръба се препоръчва отношението
на дебелината към диаметъра є да бъде по-малко
или равно на 0,015.
Използването на гъвкави участъци трябва да
бъде ограничено до отношение на дължината към
диаметъра по-малко или равно на 12. Колената
трябва да бъдат ограничени до минимум, за да се
намалят натрупванията от инертност. Ако систе-
мата включва стендов шумозаглушител, той също
може да бъде изолиран.
При изокинетична система изпускателната
тръба не трябва да има колена, огъвания и резки
изменения на диаметъра на разстояние, равно на
най-малко на шест диаметъра на тръбата преди и
три диаметъра на тръбата след върха на сондата.
Скоростта на газовете в областта на вземането на
проба трябва да бъде по-висока от 10 m/s освен в
случаите, когато двигателят работи на празен ход.
Средноаритметичната стойност на колебанията в
налягането на отработените газове не трябва да
превишават ± 500 Ра. Всеки опит за намаляване на
колебанията на налягането, освен използването на
ходова изпускателна система (включваща шумо-
заглушител и устройство за допълнително обра-
ботване на отработените газове), не трябва да про-
меня работата на двигателя и да води до отлагане
на частици.
При системи без изокинетична сонда се препо-
ръчва използването на права тръба, която трябва
има дължина, равна на шест нейни диаметъра преди
и три нейни диаметъра след върха на сондата.
—Сонда за вземане на проби SP (фиг. 6 до 12)
Вътрешният диаметър трябва да бъде най-мал-
ко 4 mm. Минималното отношение на диаметъра
на изпускателната тръба към този на сондата тряб-
ва да бъде четири. Сондата трябва да бъде отворе-
на тръба, която да е насочена срещу посоката на
протичане на потока и монтирана по осевата ли-
ния на изпускателната тръба или трябва да бъде
съставена от много отвори—както е описано за
SP1 в т. 1.1.1.
—Изокинетична сонда за взeмане на проби ISP
(фиг. 4 и 5)
Изокинетичната сонда за вземане на проби
трябва да бъде насочена срещу потока от отрабо-
тени газове по осевата линия на изпускателната
тръба в точка, в която са изпълнени условията за
потока, описани в раздел ЕР. Тя трябва да бъде
така проектирана, че да осигурява пропорционал-
но вземане на проба от необработени отработени
газове. Вътрешният диаметър трябва да бъде най-
малко 12 mm.
Необходима е система за регулиране на изоки-
нетично разделяне на отработените газове, което
да се постигне чрез поддържане на нулева разлика