Държавен вестник, бр. 26, 2024 г., стр. 5

БРОЙ  26	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
преминаване на конституционното дело във 
фазата по същество. 
С искане, направено на основание чл. 150, 
ал. 2 от Конституцията, сезиращият съд не 
може да очаква от Конституционния съд да 
се произнесе по въпроси от компетентността 
на самия сезиращ орган. 
В настоящото искане като основание за 
оспорване на разпоредбата на чл. 381, ал. 2 
НПК е посочено невключването на раздел 
IX „Трафик на хора“ от глава втора на НК в 
кръга на тежки умишлени престъпления, за 
които не се допуска сключване на споразуме-
ние за решаването на делото в досъдебното 
производство. Във връзка с това твърдение е 
оспорена и разпоредбата на чл. 382, ал. 3 НПК, 
която предвижда, че в съдебното заседание 
участват прокурор, защитник и обвиняем, но 
не и пострадалият.
Съдът обръща внимание, че съгласно 
чл. 62, ал. 1 от Конституцията законода-
телната власт се осъществява единствено 
от Народното събрание. Конституционният 
съд не е компетентен да замества волята 
на законодателя със свое решение, нито да 
дава указания на Народното събрание как-
ва правна уредба да създава. Допускането 
за разглеждане по същество на основание 
чл. 149, ал. 1, т. 2 във връзка с чл. 150, ал. 2 
от Конституцията на искане за твърдяна липса 
на необходима правна уредба би означавало 
съдът да излезе извън пределите на своите 
правомощия в рамките на инцидентния нор-
мен контрол и да се превърне в позитивен 
законодател (Определение № 2 от 1994 г. по 
к.д. № 1/1994 г.).
В заключение Конституционният съд от-
белязва, че отсъствието на ясни изводи за 
приложимото право, в частност относно пра-
вото на Европейския съюз, и привеждането на 
доводи за липсваща правна уредба в подкрепа 
на твърдяната противоконституционност на ос-
порените законодателни разпоредби, предвид 
изложените по-горе съображения, обосновават 
недопустимост на искането.
По изложените съображения и на основа-
ние чл. 13 ЗКС и чл. 25, ал. 1 и чл. 26, ал. 1 
ПОДКС Конституционният съд
О П Р Е Д Е Л И :
Отклонява искането на Окръжен съд – Пле-
вен, за установяване на противоконституци-
онност на разпоредбите на чл. 381, ал. 2 и 3 и 
на чл. 382, ал. 3 от Наказателно-процесуалния 
кодекс (обн., ДВ, бр. 86 от 2005 г., последно 
изм. и доп., бр. 18 от 2024 г.). 
Прекратява производството по к.д. № 8/ 
2024 г.
Връща искането на вносителя заедно с 
препис от определението.
Председател: 
Павлина Панова
СТАНОВИЩЕ
на съдия Борислав Белазелков
по Определение № 2 от 13.03.2024 г. по  
к. д. № 8/2024 г. на основание чл. 32, ал. 5 
от Правилника за организация на дейността 
на Конституционния съд
Представям това становище, тъй като не 
споделям част от мотивите на посоченото 
определение на Конституционния съд (КС). 
I. Предмет на делото е установяване на 
противоконституционност на чл. 381, ал. 2 и 3  
и на чл. 382, ал. 3 от Наказателно-процесу-
алния кодекс (НПК).
В определението се приема, че за надлеж-
ното сезиране на КС по реда на чл. 150, ал. 2 
от Конституцията е необходимо вносителят:
1. да е съд по висящо пред него дело;
2. да определи приложимото право, като 
е изяснено приложното поле на правото на 
Европейския съюз и последиците от негово-
то приложение в материята по предмета на 
делото; 
3. да изрази своето становище, че прило-
жимият закон е противоконституционен, като 
се основава на достигнатата своя убеденост, 
изразена чрез приведени доводи, черпени от 
осъществения в пълнота анализ на приложима 
вътрешна правна норма или на относимата 
съюзна правна норма; 
4. първи да обоснове, че поставеният въпрос 
е от значение за решаване на конкретното 
дело, което означава, че без отговор на него 
той, като съд по съществото на делото, не е 
в състояние да осъществи конституционосъ-
образно правосъдната си функция; както и
5. неконституционосъобразността на прило-
жимия закон да не се извежда от наличието 
на празнота в него.
II. Искането е отклонено поради наличието 
на празнота в посочените разпоредби – не­
включването на раздел IX „Трафик на хора“ 
от глава втора на НК в кръга на тежки умиш-
лени престъпления, за които не се допуска 
сключване на споразумение за решаването 
на делото в досъдебното производство и не­
включването на пострадалия сред участниците 
в съдебното заседание за одобряване на пос­
тигнатото в досъдебната фаза споразумение 
наред с прокурора, защитника и обвиняемия; 
както и поради отсъствието на ясни изводи 
за приложимото право, в частност относно 
правото на Европейския съюз.
III. Няма съмнение, че извън правомощията 
на КС е да запълва празноти в закона. Това 
е правомощие на съдилищата.
Действително единствено в правомощията 
на Народното събрание е да преценява кои 
обществени отношения се поддават на трайна 
уредба и следва да бъдат уредени в закон. 
Непълноти в правото обаче няма, непълноти 
може да има само в закона. Затова чл. 46, 
ал. 2 от Закона за нормативните актове