Държавен вестник, бр. 44, 2006 г., стр. 20

С Т Р .  20
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  44
(12), зановец (13), рамия (14), влакно от американ-
ска агава (15), купро (21), модал (22), протеин (23),
вискоза (25), акрил (26), полиамид или найлон (30),
полиестер (34) и еластомултиестер (45).
Методът не се прилага за ацетатни влакна,
които са били деацетализирани по повърхността.
2. Принцип
Ацетатът се разтваря от известна суха маса на
сместа с помощта на ацетон. Остатъкът се събира,
измива, суши се и се претегля; масата на остатъка,
коригирана при необходимост, се представя като
процент от сухата маса на сместа. Процентът на
сухия ацетат се намира като разлика.
3. Апарати и реактиви (различни от описани-
те в общата информация)
3.1. Апарати—конични колби най-малко от
200 ml със стъклени запушалки.
3.2. Реактив—ацетон.
4. Процедура на теста
Следва се процедурата, описана в общата инфор-
мация на този раздел, и се процедира, както следва:
Към образеца, поставен в конична колба със
стъклена запушалка и с обем най-малко 200 ml, се
прибавят 100 ml ацетон на грам от образеца; кол-
бата се разклаща и се оставя за 30 минути при стайна
температура, като се разбърква от време на време
и след това течността се прелива през претегления
филтриращ тигел.
Процедурата се повтаря още два пъти (общо
три екстракции), но с времетраене само по 15 ми-
нути, така че общото времетраене на обработката
в ацетон е един час. Остатъкът се прехвърля във
филтриращия тигел, измива се с ацетон и се от-
цежда с изсмукване. Тигелът отново се напълва с
ацетон и се оставя да се отцеди под действието на
гравитацията.
Накрая тигелът се отцежда с изсмукване, изсу-
шават се тигелът и остатъкът, след което се ох-
лаждат и претеглят.
5. Изчисляване и представяне на резултатите
Резултатите се изчисляват, както е описано в
общата информация. Стойността на коефициента
d е 1,00.
6. Точност
За хомогенна смес от текстилни материали
доверителните граници на резултатите, получени
по този метод, са не повече от ± 1 при ниво на до-
верителност 95 на сто.
МЕТОД № 2
Някои протеинови влакна и някои други влакна
(Метод с хипохлорит)
1. Област на приложение
Този метод се прилага след премахване на не-
влакнести вещества на двукомпонентни смеси от:
а) някои протеинови влакна, а именно: вълна
(1), влакна от животински косми (2 и 3), коприна
(4), протеин (23)
с
б) памук (5), купро (21), вискоза (25), акрил (26),
хлоровлакна (27), полиамид или найлон (30), по-
лиестер (34), полипропилен (36), еластан (42), стък-
ловлакно (43) и еластомултиестер (45).
Ако има различни протеинови влакна, мето-
дът дава тяхното общо количество, а не техните
индивидуални количества.
2. Принцип
Протеиновото влакно се разтваря от известна
суха маса на сместа с помощта на хипохлоритен
разтвор. Остатъкът се събира, измива, суши се и се
претегля; масата на остатъка, коригирана при не-
обходимост, се представя като процент от сухата
маса на сместа. Процентът на сухо протеиново
влакно се намира като разлика.
За приготвяне на хипохлоритен разтвор може
да се използва литиев хипохлорит или натриев
хипохлорит.
Литиев хипохлорит се препоръчва в случаи, ко-
гато се извършват малък брой анализи или за ана-
лизи, провеждани на по-дълги интервали. Това е,
защото процентът на хипохлорит в твърдия литиев
хипохлорит за разлика от този в натриевия хипо-
хлорит е почти постоянен. Ако процентът на хипо-
хлорита е установен, не е задължително съдържа-
нието на хипохлорит да се проверява йодометрично
при всеки анализ, тъй като може да се използва
постоянна, претеглена част литиев хипохлорит.
3. Апарати и реактиви (различни от описани-
те в общата информация)
3.1. Апарати:
3.1.1. Ерленмаерова колба със запушалка от
матово стъкло, 250 ml
3.1.2. Термостат, регулиран на 20 ± 2 °С
3.2. Реактиви:
3.2.1. Хипохлоритен реактив
(а) Разтвор на литиев хипохлорит
Разтворът е прясно приготвен, съдържащ
35 ± 2 g/l активен хлор (приблизително 1 М), към
който се прибавя 5 ± 0,5 g/l предварително разтво-
рен натриев хидроксид. За приготвянето му се разт-
варят 100 g литиев хипохлорит, съдържащ 35 на сто
активен хлор (или 115 g, съдържащи 30 на сто акти-
вен хлор), в приблизително 700 ml дестилирана вода,
прибавят се 5 g натриев хидроксид, разтворен в приб-
лизително 200 ml дестилирана вода, и се допълва до
1 l с дестилирана вода. Прясно приготвеният разтвор
не е необходимо да се проверява йодометрично.
(б) Разтвор на натриев хипохлорит
Разтворът е прясно приготвен, съдържащ
35 ± 2 g/l активен хлор (приблизително 1 М), към
който се прибавят 5 ± 0,5 g/l предварително разт-
ворен натриев хидроксид.
Съдържанието на активен хлор в разтвора се
проверява йодометрично преди всеки анализ.
3.2.2. Оцетна киселина, разреден разтвор
Разварят се 5 ml кристализирала оцетна кисе-
лина във вода до получаване на разтвор от 1 l.
4. Процедура на теста
Следва се процедурата, описана в общата ин-
формация, и се процедира, както следва: смесват
се приблизително 1 g от образеца с приблизително
100 ml хипохлоритен разтвор (литиев или натриев
хипохлорит) в колба от 250 ml и се разклаща, за да
се намокри образецът.
След това колбата се нагрява за 40 минути в
термостат при 20 °С и се разклаща продължител-
но или на равни интервали. Тъй като разтварянето
на вълната е екзотермична реакция, топлината,
получена при реакцията, трябва да бъде разпръс-
ната и премахната. В противен случай могат да се
причинят значителни грешки от започването на
процес на разтваряне на неразтворими влакна.