Държавен вестник, бр. 8, 2016 г., стр. 151

БРОЙ  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  151  
където: 
v е допустимата скорост m/sec;
s – разстоянието от началото на преходната 
зона.
Краят на преходната зона е достигнат, когато 
яркостта е по-малка или равна на 1,5 пъти от стой-
ността на яркостта във вътрешната тунелна зона.
3. Осветление на вътрешната тунелна зона
Експлоатационната стойност на яркостта във 
вътрешната тунелна зона се определя с уравне-
ние (8):
,
(8)
където KV се отчита от таблица 2, а стойно-
стите на Lin,1 в зависимост от спирачния път са 
дадени в таблица 3:
Таблица 3. Минимални стойности на средната 
яркост на пътя във вътрешната тунелна зона
Спирачен 
път
60 m
80 m
100 m
120 m
160 m
яркости 
Lin,1 във 
вътрешна-
та тунелна 
зона
2 cd/m2 3 cd/m2 4 cd/m2 5 cd/m2 6 cd/m2
Общата равномерност на разпределението на 
яркостите – U0≥0,40 и надлъжна равномерност 
UL≥0,60.
4. Осветление на изходната зона
В изходната зона не е необходимо да се пред-
вижда изкуствено осветление, когато няма особени 
транспортни или местни дадености и изисквания.
5. Осветление на страничните аварийни и пе-
шеходни ленти
Нивото на осветление на страничните ленти 
трябва да бъде поне 75 % от нивото на осветлени-
ето на съседните транспортни ленти.
6. Ограничаване на заслепяването
Заслепяващото действие на тунелната освети-
телна уредба се оценява с показателя
F
saq L
L
B
/
=
,
(9)
където:
Lsаq  е началната стойност на еквивалентната 
воалираща яркост в cd/m2 на окото на водача на 
МПС, създадена от тунелните осветители, разпо-
ложени в кръгово зрително поле с коничен ъгъл 
40° в и зрителна посока 1° под хоризонта (фиг. 4);
LF – начална стойност на яркостта на пътното 
платно на мястото на наблюдателя и ъгъл на на-
блюдение 1° в cd/m2 (фиг. 4).
Във всички случаи В ≤ 0,15.
Lsаq се определя с уравнение (10): 
,
(10)
където:
Ei  е заслепяващата осветеност на окото на 
водача на МПС, който се намира на 1,5 m над 
пътното платно, създадена от i-ия осветител, lx;
Θi – ъгъл в градуси между посоката на наблю-
дение и линията, свързваща окото със заслепява-
щия осветител (фиг. 4).
Вземат се предвид само осветителите, чийто 
ъгъл Θ е между 1,5° и 20°.
Фиг. 4. Заслепяващо действие на тунелните  
осветители
7. Ограничаване на мигащите светлини
Разстоянието между осветителите трябва да 
се избере с оглед честотата на светлинните ми-
гания да бъде между 4 Hz и 11 Hz при пътуване 
с проектната скорост и продължителност 20 sec.
8. Къси и дълги тунели
При нормално изпълнение на тунелната тръ-
ба (без хоризонтални и вертикални промени на 
праволинейното трасе на пътното платно и пъл-
на видимост на изходящия портал) граничната 
дължина за къс тунел се определя с уравнението:

(11)
Отношението на широчината bPA на изходния 
портал към неговата височина hPA е ограничено 
bPA/hPA = 2 (фиг. 5). APA e площта на изходния 
портал на тунела, а HSV е спирачният път.
Фиг. 5. Граничен случай на къс тунел съгласно 
уравнение (11) при спирачен път 60 m широчина/
височина/дължина: 10 m/5 m/169 m 
Означения: 1 – 20° зрително поле;  
2 – 2° зрително поле
При по-широки портали bPA/hPA > 2 гранична-
та дължина за къс тунел се определя с условието:

(12)
Осветлението на къси тунели (фиг. 6) трябва 
да бъде съобразено с изискванията в чл. 372 от 
наредбата и приложение № 12.
Фиг. 6. Граничен случай на къс тунел съгласно 
уравнение (12) при спирачен път 100 m широчина/
височина/дължина: 15 m/5 m/129 m 
Означения: 1 – 20° зрително поле;  
2 – 2° зрително поле