Държавен вестник, бр. 15, 2003 г., стр. 33

Б Р О Й  15
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  33
С атакуваната разпоредба на чл. 2, ал. 1 от
ПМС № 262/ 2002 г. е определена ликвидацион-
на комисия за уреждане на отношенията във
връзка с прекратяването на дейността на Ко-
мисията за разкриване на документи и устано-
вяване на принадлежност към бившата ДС или
бившето РУ на ГЩ в състав съгласно прило-
жението, а с ал. 2 е предвидена възможност при
необходимост да бъдат привличани и външни
експерти, както и да се създават подгрупи за
решаване на отделни конкретни въпроси от
компетентността на комисията. Упражняване-
то на правомощието по ал. 2 при осъществява-
не задачите на ликвидационната комисия е
въпрос на целесъобразност и е в рамките на
оперативното управление, осъществявано от
председателя на ликвидационната комисия.
Министерският съвет като висш изпълните-
лен орган е овластен от чл. 106 от Конституци-
ята на Република България да организира сто-
панисването на държавното имущество. При
определянето на ликвидационен орган, който
да изготви начален и краен ликвидационен ба-
ланс на прекратената комисия, протокол-опи-
си на дълготрайните материални активи и да
организира предаването им на ДКСИ, Минис-
терският съвет е действал в рамките на предос-
тавената му компетентност от § 37, ал. 2 ЗЗКИ.
С оглед на изложените съображения обжал-
ваните разпоредби на чл. 2, ал. 1 и 2 от ПМС
№ 262/2002 г. не влизат в противоречие с конс-
титуционни или законови разпоредби, поради
което жалбата за незаконосъобразност в тази
част е неоснователна.
С атакуваните разпоредби на чл. 3, т. 3 и чл. 6
от Постановление № 262/2002 г. Министерският
съвет е подложил на правна регламентация от-
ношенията във връзка с архива на прекратената
Комисия за разкриване на документи и устано-
вяване на принадлежност към бившата Държав-
на сигурност или бившето Разузнавателно уп-
равление на Генералния щаб. Разпоредбата на
чл. 6 предвижда всички документи от архивите
на КРДУПБДСБРУГЩ, включително ведомос-
тите за заплати на служителите и текущата до-
кументация, да се предоставят на ДКСИ, а с чл. 3,
т. 3 правомощието да организира предаването
на архива е предоставено на ликвидационната
комисия на КРДУПБДСБРУГЩ.
Законът за защита на класифицираната ин-
формация (ДВ, бр. 45 от 2002 г.) и отмененият
Закон за достъп до документите на бившата
Държавна сигурност и бившето Разузнавател-
но управление на Генералния щаб (ДВ, бр. 63
от 1997 г.) уреждат различни обществени отно-
шения. Със Закона за защита на класифицира-
ната информация са уредени обществените от-
ношения, свързани със създаването, обработ-
ването и съхраняването на класифицирана ин-
формация, както и условията и редът за предос-
тавяне на достъп до нея. Класифицирана ин-
формация по смисъла на закона е информаци-
ята, представляваща държавна или служебна
тайна, както и чуждестранната класифицирана
информация. Държавна тайна съгласно чл. 25 е
информацията, определена в списъка по при-
ложение № 1, а служебна тайна съгласно чл. 26
е информацията, създавана или съхранявана от
държавните органи или органите на местното
самоуправление, която не е държавна тайна, но
подлежи на класифициране по силата на закон.
Отмененият Закон за достъп до документите
на бившата Държавна сигурност и бившето Ра-
зузнавателно управление на Генералния щаб
урежда отношенията във връзка с достъпа, раз-
криването и използването на информация, съх-
ранявана в документите на бившата Държавна
сигурност и бившето Разузнавателно управле-
ние на Генералния щаб, включително и на тех-
ните предшественици и правоприемници в пе-
риода от 9 септември 1944 г. до 25 февруари
1991 г. Дейността и правомощията на прекра-
тената КРДУПБДСБРУГЩ не са преминали
към ДКСИ или друг държавен орган.
По делото не съществуват данни, че инфор-
мацията, съдържаща се в архивите на прекра-
тената КРДУПБДСБРУГЩ, подлежи на кла-
сифициране като държавна или служебна тай-
на по реда на ЗЗКИ. С решение, (обн., ДВ, бр. 86
от 1994 г.), Народното събрание е приело, че
сведенията за организацията, методите и сред-
ствата при изпълнението на специфичните за-
дачи на органите на Държавна сигурност, как-
то и агентурната информация на тези органи,
отнасящи се или свързани с периода до 13 ок-
томври 1991 г., не се считат съставляващи дър-
жавна тайна по смисъла на точки 19 и 20 от
Списъка на фактите, сведенията и предметите,
които съставляват държавна тайна на Републи-
ка България (ДВ, бр. 31 от 1990 г.—отм.). Тези
сведения не са предвидени като съставляващи
държавна тайна и от действащото в момента
Приложение № 1 към чл. 25 ЗЗКИ—Списък на
категориите информация, подлежаща на кла-
сификация като държавна тайна —I. Информа-
ция, свързана с отбраната на страната; II. Ин-
формация, свързана с външната политика и
вътрешната сигурност на страната; III. Инфор-
мация, свързана с икономическата сигурност на
страната. Същите сведения не могат да предс-
тавляват и служебна тайна с оглед разпоредбата
на чл. 26, ал. 2 ЗЗКИ, която изисква информаци-
ята, подлежаща на класификация като служебна
тайна, да се определя със закон, какъвто в случая
не е приет. Според чл. 46, ал. 2 ЗНА приложени-
ето на закона по аналогия е допустимо само ко-
гато случаите са подобни, при установено съот-
ветствие с целта на акта и с правилата на мора-
ла. При положение, че информацията по отме-
нения Закон за достъп до документите на бивша-
та Държавна сигурност и бившето Разузнава-
телно управление на Генералния щаб не може
да бъде квалифицирана като държавна или слу-
жебна тайна и общественият интерес е разли-
чен, не може да бъде приложена по аналогия
разпоредбата на чл. 34, ал. 4 ЗЗКИ, предвижда-