Държавен вестник, бр. 35, 2009 г., стр. 38

С Т Р .  38
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  35
с подписания договор между резервиста и ми-
нистъра на отбраната или оправомощено от него
длъжностно лице.
(2) Службата в постоянния резерв включва
задължения по активно изпълнение на догово-
ра и задължения за разположение за активно
изпълнение на договора.
(3) През времето на активно изпълнение на
договора за служба в постоянния резерв граж-
даните имат статус на военнослужещи, а през
времето на разположение—на резервисти.
Чл. 272. (1) С договора за служба в посто-
янния резерв се определят срокът на догово-
ра, мястото на службата, възнаграждението
на резервиста, правата и задълженията на
страните по договора и последиците от неиз-
пълнението му.
(2) Договорът за служба в постоянния резерв
е със срок до три години, който може да бъде
продължен по взаимно съгласие на страните.
Чл. 273. (1) При повикване за активно из-
пълнение на договора за служба в постоянния
резерв гражданите, които работят по трудово
или служебно правоотношение, имат право на
отпуск при условията на чл. 158 от Кодекса на
труда, съответно чл. 62, ал. 1, т. 6 и ал. 2 от За-
кона за държавния служител.
(2) Работодателят, съответно органът по
назначаването няма право да прекратява тру-
довото или служебното правоотношение с ра-
ботник или служител по времето на активно
изпълнение на договора за служба в постоян-
ния резерв.
(3) Разходите по пътуване на гражданите до
мястото за активно изпълнение на договора за
служба в постоянния резерв и обратно са за
сметка на Министерството на отбраната и се
изплащат при условия и по ред, определени с
правилника за резерва на въоръжените сили.
Чл. 274. Времето, през което гражданите
изпълняват активна служба в постоянния ре-
зерв, се зачита за трудов стаж от първа ка-
тегория.
Чл. 275. Договорът за служба в постоянния
резерв се прекратява при:
1. изтичане срока на договора;
2. взаимно съгласие на страните;
3.  отпадане на някое от основанията за
сключване на договора;
4. неизпълнение на задължение по дого-
вора;
5. приемане на военна служба;
6. смърт на резервиста.
Чл. 276. (1) Службата в мобилизационния
резерв включва изпълнение на задълженията
за поддържане на мобилизационна готовност,
за придобиване на военна или друга отчетна
специалност и за повишаване на военната или
друга специална квалификация.
(2) Задължения за мобилизационен резерв
имат следните лица, получили мобилизацион-
но назначение:
1. освободените от военна служба;
2. държавните служители в Държавна аген-
ция “Национална сигурност”, служителите в
Министерството на извънредните ситуации и
в Министерството на транспорта след прекра-
тяване на служебните или трудовите им право-
отношения;
3. мъжете, навършили 18-годишна възраст,
годни за военновременна служба;
4. жените на военен отчет, годни за военно-
временна служба.
(3) Годността за военновременна служба се
установява от органи на Министерството на
отбраната, чийто състав и организация на ра-
ботата се определят с правилника за резерва на
въоръжените сили.
(4) Гражданите, които не са положили воен-
на клетва до зачисляването им в мобилизаци-
онния резерв, подписват клетвен лист.
Чл. 277. От мобилизационен резерв се осво-
бождава:
1. навършилият пределна възраст за моби-
лизационния резерв;
2. признатият за негоден за военновременна
служба;
3. изтърпяващият наказание лишаване от
свобода и обвиняемият с мярка за неотклоне-
ние задържане под стража или домашен арест—
за времето, през което изтърпява наказанието,
или за времето на взетата мярка;
4. военнослужещият и служителят от специ-
ализираните формирования на въоръжените
сили по чл. 50, ал. 2;
5. при снемане на мобилизационното назна-
чение;
6. при смърт на резервиста.
Чл. 278. (1) Пределната възраст за мобили-
зационен резерв на офицерите е:
1. за младшите офицери—55 години;
2. за старшите офицери—60 години;
3. за висшия команден състав — 63 години.
(2) Пределната възраст за мобилизационен
резерв на войниците и сержантите (старшини-
те) е 55 години.
(3) Пределната възраст за мобилизационен
резерв на лицата по чл. 276, ал. 2, т. 2 е 62 години.
Чл. 279. (1) Резервистите могат да бъдат
повиквани веднъж в годината за не повече от 20
денонощия на учебни сборове, командно-щаб-
ни учения, командирски занятия и други учеб-
но-мобилизационни мероприятия.
(2) Резервистите могат да бъдат повиквани
на курсове за придобиване на специалност и
повишаване на квалификацията за срок от 30
до 90 денонощия веднъж на 5 години.
(3) Техника от мобилизационния резерв може
да бъде използвана веднъж в годината за не
повече от 30 денонощия на учебни сборове,
командно-щабни учения, командирски занятия
и други учебно-мобилизационни мероприятия.
(4) Резервистите и собствениците на техни-
ката от мобилизационния резерв се уведомяват
за мероприятията по ал. 1—3 най-малко 30 дни
преди започването им.