Държавен вестник, бр. 112, 2001 г., стр. 2

С Т Р .  2
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  112
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
УКАЗ № 312
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията
на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в “Държавен вестник” За-
конът за насърчаване на заетостта, приет от
ХХХIХ Народно събрание на 20 декември 2001 г.
Издаден в София на 27 декември 2001 г.
Подпечатан с държавния печат.
Президент на републиката: Петър Стоянов
Министър на правосъдието:
Антон Станков
ЗAКОН
за насърчаване на заетостта
Г л а в а  п ъ р в а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Чл. 1. Този закон урежда обществените от-
ношения при:
1. насърчаването и подпомагането на зае-
тостта;
2. професионалното информиране и консул-
тиране, обучението за придобиване на профе-
сионална квалификация на безработни и на
заети лица;
3. посредничеството по информиране и нае-
мане на работа на български граждани в други
страни и на български и чуждестранни гражда-
ни в Република България.
Чл. 2. При осъществяване на правата и за-
дълженията по този закон не се допускат пряка
или непряка дискриминация, привилегии или
ограничения, основани на народност, произход,
пол, сексуална ориентация, раса, цвят на кожа-
та, възраст, политически и религиозни убежде-
ния, членуване в синдикални и други обществе-
ни организации и движения, семейно, общест-
вено и материално положение и наличие на
психически и физически увреждания.
Чл. 3. Държавата осъществява политиката
по заетостта в сътрудничество и след консулта-
ции с представителните организации на рабо-
тодателите и на работниците и служителите и
с представители и на други юридически лица с
нестопанска цел.
Г л а в а  в т о р а
ОРГАНИ ПО ЗАЕТОСТТА
Раздел I
Централни органи по заетостта
Чл. 4. (1) Министерският съвет определя
държавната политика по заетостта.
(2) По предложение на министъра на труда
и социалната политика Министерският съвет
приема ежегодно Национален план за действие
по заетостта.
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
Чл. 5. (1) Органите на изпълнителната власт
създават условия за насърчаване на заетостта
на гражданите, които искат и могат да работят
и активно търсят работа, като използват пре-
доставените им от този закон права.
(2) Органите на изпълнителната власт про-
веждат политиката по насърчаване на заетостта
и по обучение за придобиване на професионална
квалификация на лицата извън системата на
народната просвета и висшето образование.
Чл. 6. (1) Министърът на труда и социалната
политика разработва, координира и провежда
държавната политика за насърчаване заетост-
та на безработните и по обучение за придобива-
не на професионална квалификация на безра-
ботни и заети лица и осигурява защита на наци-
оналния пазар на труда.
(2) Министерството на труда и социалната
политика съвместно с другите министерства и
социалните партньори разработва ежегодно
Национален план за действие по заетостта.
Чл. 7. (1) За изпълнение на държавната по-
литика по насърчаване на заетостта, защита на
пазара на труда, професионално информиране
и консултиране, професионално и мотивацион-
но обучение на безработни и заети лица, както
и за извършване на посредническа дейност по
информиране и наемане на работа, се създава
Агенция по заетостта към министъра на труда
и социалната политика.
(2) Агенцията по заетостта е изпълнителна
агенция—второстепенен разпоредител с бюджет-
ни кредити към министъра на труда и социал-
ната политика, и е юридическо лице със седа-
лище в София.
(3) Агенцията по заетостта се представлява
и ръководи от изпълнителен директор.
(4) В своята дейност изпълнителният дирек-
тор на Агенцията по заетостта се подпомага от
съвет, който се състои от представители на
представителните организации на работодате-
лите и на работниците и служителите на наци-
онално равнище.
(5) Дейността, структурата и числеността на
персонала на Агенцията по заетостта, броят и
териториалният обхват на нейните поделения
се определят с устройствен правилник, приет
от Министерския съвет по предложение на
министъра на труда и социалната политика.
Чл. 8. (1) Създава се Национален съвет за
насърчаване на заетостта към министъра на
труда и социалната политика като постоянно-
действащ орган за сътрудничество и консулта-
ции при разработване на политиката по заетост.
(2) Националният съвет за насърчаване на за-
етостта се състои от равен брой представители,
определени от Министерския съвет, представител-
ните организации на работодателите и на работ-
ниците и служителите на национално равнище.
(3) По решение на Националния съвет за
насърчаване на заетостта за участие в заседа-
нията му могат да се канят представители и на
други юридически лица с нестопанска цел.