Държавен вестник, бр. 103, 2005 г., стр. 98

С Т Р .  98
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  103
(2) В случаите по ал. 1, т. 1 се отправя писме-
но искане, в което се посочва основанието за
предоставяне на лични данни.
(3) Администраторът се произнася с реше-
ние по искането в 14-дневен срок, като предос-
тавя исканите данни или мотивирано отказва
предоставянето им.
(4) Администраторът писмено уведомява
третото лице за решението си по ал. 3.
(5) Предоставянето на лични данни или от-
казът може да се обжалва от заинтересованите
лица по реда на глава седма.”
§ 38. Член 36 се изменя така:
“Чл. 36. (1) Предоставянето на лични данни
от администратора на чуждестранни физичес-
ки и юридически лица или на чужди държавни
органи се допуска с разрешение на Комисията
за защита на личните данни, ако нормативните
актове на страната получател гарантират по-
добра или еднаква с предвидената в този закон
защита на данните.
(2) При прехвърлянето на лични данни в
случаите по ал. 1 се спазват изискванията на
този закон.”
§ 39. Създава се чл. 36а:
“Чл. 36а. (1) Предоставянето на лични дан-
ни в държава—членка на Европейския съюз,
както и в друга държава—членка на Европейс-
кото икономическо пространство, се извърш-
ва свободно при спазване на изискванията на
този закон.
(2) Предоставяне на лични данни в трета
държава се допуска само ако тя осигурява адек-
ватно ниво на защита на личните данни на своя
територия.
(3) Преценката на адекватността на нивото
на защита на личните данни в трета държава се
извършва от Комисията за защита на личните
данни, като се вземат предвид всички обстоя-
телства, свързани с действието или съвкупността
от действията по предоставянето на данните,
включително характера на данните, целта и
продължителността на обработването им, прав-
ната им уредба и мерките за сигурност, осигу-
рени в третата държава.
(4) Преценка по ал. 3 не се извършва, кога-
то Европейската комисия се е произнесла с ре-
шение относно нивото на защита на личните
данни в третата държава, на която се предос-
тавят данните.
(5) Изискването по ал. 2 не се прилага, ко-
гато предоставянето на лични данни се извър-
шва съгласно международен договор, ратифи-
циран, обнародван и влязъл в сила за Републи-
ка България.
(6) Извън случаите по ал. 2 и 4, администра-
торът може да предоставя лични данни в трета
държава, ако:
1. лицето, за което се отнасят данните, е дало
изрично съгласие за това;
2. предоставянето е необходимо за изпълне-
нието на договор между физическото лице и
администратора или се осъществява по молба
на лицето;
3. предоставянето е необходимо за изпълне-
ние на договор, сключен в интерес на физичес-
кото лице между администратора и друг субект;
4. предоставянето е необходимо или се изис-
ква от закона поради значим обществен инте-
рес или за установяването, упражняването или
защитата на права по съдебен ред;
5. предоставянето е необходимо, за да се
защитят животът и здравето на лицето, за кое-
то се отнасят данните;
6. се предоставят данни, които са общодос-
тъпни.
(7) Предоставянето на лични данни в трети
държави е допустимо във всички случаи, кога-
то то се извършва единствено за целите на жур-
налистическата дейност, литературното или
художественото изразяване, доколкото това
обработване не нарушава правото на личен
живот на лицето, за което се отнасят данните.”
§ 40. Създава се чл. 36б:
“Чл. 36б. (1) Извън случаите по чл. 36а, пре-
доставянето на лични данни в трета държава се
извършва след разрешение на Комисията за
защита на личните данни, при условие че адми-
нистраторът, предоставящ данните, и админис-
траторът, който ги получава, представят доста-
тъчно гаранции за защитата им.
(2) Комисията уведомява Европейската коми-
сия и компетентните органи на другите държави
членки за разрешенията, предоставени по ал. 1.”
§ 41. Член 37 се отменя.
§ 42. В чл. 38 се правят следните изменения:
1. Алинеи 1 и 2 се изменят така:
“(1) При нарушаване на правата му по този
закон всяко физическо лице има право да сези-
ра Комисията за защита на личните данни в 30-
дневен срок от узнаване на нарушението, но не
по-късно от една година от извършването му.
(2) Комисията се произнася в 30-дневен срок
от сезирането с решение, като може да даде
задължителни предписания, да определи срок
за отстраняване на нарушението или да наложи
административно наказание.”
2. Алинея 3 се отменя.
3. В ал. 5 думите “във връзка с ал. 1” се заме-
нят с “по ал. 2”.
§ 43. В чл. 39 се правят следните изменения
и допълнения:
1. Алинеи 1 и 2 се изменят така:
“(1) При нарушаване на правата му по този
закон всяко физическо лице може да обжалва
действия и актове на администратора по съде-
бен ред пред съответния окръжен съд или пред
Върховния административен съд по общите
правила за подсъдност в срока по чл. 38, ал. 1.
(2) В производството по ал. 1 физическото
лице може да иска обезщетение за претърпени-
те от него вреди вследствие на неправомерно
обработване на лични данни от страна на адми-
нистратора.”