Държавен вестник, бр. 55, 2002 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  55
ната междудържавна Рамкова конвенция за
защита на националните малцинства (решение
№ 2 от 18 февруари по к. д. № 15 от 1997 г.—ДВ,
бр. 22 от 1998 г.) и делото за междудържавната
Спогодба и Протокола за сътрудничество в об-
ластта на енергетиката и инфраструктурата
между правителството на Република България
и правителството на Република Турция (реше-
ние № 9 от 16 юни 1999 г. по к. д. № 8 от 1999 г.—
ДВ, бр. 57 от 1999 г.). Междудържавен е и дого-
ворът между Република България и Руската фе-
дерация, по който съдът е отклонил искането.
12. Конституционният съд на Република Бъл-
гария досега е сезиран само веднъж с искане за
установяване на несъответствие с Конституция-
та на закон за ратификация на гражданскоправ-
на сделка с международен елемент, страна по
която е Република България (к. д. № 6 от 2002 г.—
ДВ, бр. 40 от 2002 г). По съображения, изложени
подробно в цитираното определение, част от
които са възпроизведени и в това определение,
съдът е отклонил искането. Съдът не намира
причини да променя практиката си по тук раз-
глежданото, второ по ред подобно искане.
13. Що се отнася до приложеното станови-
ще на Прокуратурата на Република България
за нарушения на посочени там закони, съдът
напомня, че контролът върху спазването и пра-
вилното прилагане на законите е конституци-
онно установена компетентност на други орга-
ни (прокуратура и съд). Тези органи са компе-
тентни да преценят дали и доколко при сключ-
ване на договора отделни органи (лица) са
превишили своите правомощия и/или са нару-
шили императивни норми на българското за-
конодателство, както и да потърсят съответ-
ната отговорност за това.
Конституционният съд намира за необходи-
мо да напомни, че съществуват конституцион-
ни механизми за контрол върху действията и
актовете на изпълнителната власт, включител-
но върху сключените от нея гражданскоправни
сделки. Този контрол се осъществява, на първо
място, от законодателната власт чрез приема-
нето (изменянето) на законите, приложими към
тези сделки. Парламентът определя “правила-
та на играта”. На второ място, ефективен конт-
рол върху актовете на изпълнителната власт
следва да осъществяват органите на съдебната
власт. Това е контрол върху спазването и при-
лагането на действащите закони. В рамките на
този контрол се реализира правната отговор-
ност на органите на изпълнителната власт. На
трето място, остават открити възможностите
за парламентарен контрол и инвокиране на
политическа отговорност. Конституцията на
Република България не предоставя на Консти-
туционния съд правото да контролира актове
на изпълнителната власт и по-специално сключ-
вани от нея гражданскоправни сделки.
Въз основа на изложеното Конституционни-
ят съд приема, че не са налице условия за раз-
глеждане на искането по същество. Поради това
на основание чл. 19 от Закона за Конституцио-
нен съд съдът
О П Р Е Д Е Л И :
Отклонява искането на 50 народни представи-
тели от ХХХIХ Народно събрание за установява-
не на противоконституционност на следните раз-
поредби от договора “Мерки в помощ на рефор-
мата в българската митническа администрация”
с дата 29 ноември 2001 г., сключен между Минис-
терството на финансите на Република България
и The Crown Agents for Oversea Governments &
Administrations Limited, Великобритания: т. 1.3;
2.1; 2.6.5; 2.7.5; 3.1.2; 3.3в; 5.1.1с; 5.1.2с; 5.1.2е; 6;
8.2.1; Приложение В към договора.
Прекратява производството по к. д. № 8 от
2002 г.
Да се върне искането на вносителите заедно
с препис от това определение.
Определението е подписано с особено мне-
ние от съдиите Неделчо Беронов и Васил Гоцев.
Председател: Христо Данов
ОСОБЕНИ МНЕНИЯ
на конституционни съдии по определение № 6
от 28 май 2002 по к.д. № 8 от 2002 г.
 Неделчо Беронов
Подписах с особено мнение определението,
с което се отклонява искането на група народни
представители и се прекратява производството
по к. д. № 8 от 2002 г. Считам, че искането след-
ва да бъде допуснато за разглеждане по същес-
тво. Съображенията ми са следните:
Обсъждането на правната квалификация на
договора, сключен на 29 ноември 2001 г. между
Министерството на финансите на Република
България и Краун Ейджънтс, Великобритания,
с оглед материалната компетентност на Конс-
титуционния съд не е съобразено с чл. 2, ал. 2
от Закона за международните договори на Ре-
публика България (ЗМДРБ) (ДВ, бр. 97 от
2001 г.). Според този текст разпоредбите на по-
сочения закон се прилагат и към договорите на
Република България с чуждестранни лица, в
които тя участва като публичноправен субект,
когато тези договори подлежат на ратифицира-
не от Народното събрание съгласно чл. 85, ал. 1
от Конституцията на Република България. За-
конът за международните договори допуска еди-
ният от субектите да не е държава или междуна-
родна организация, но изисква нашата държава
да участва като публичноправен субект и дого-
ворът да подлежи на ратификация. Така зако-
нът има предвид посочени в Конституцията хи-
потези като например сключване на външен
държавен заем с кредитори чуждестранни част-
ни банки—чл. 85, ал. 1, т. 4 от Конституцията.
Оспореният договор отговаря на условията
по чл. 2, ал. 2 ЗМДРБ. Предметът на договора
е тясно свързан с митниците на държавата ни.
Структурата на митническата администрация
е определена със Закона за митниците (ЗМ),
който в чл. 7 и 8 конкретно изброява звената на
същата администрация и тяхната компетент-
ност. От своя страна компетентността им ос-
новно е да реализират митническата политика
на държавата (чл. 15 ЗМ). Следователно дей-