Държавен вестник, бр. 85, 2013 г., стр. 7

БРОЙ  85	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
НЕОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
ДЪРЖАВНИ ВЕДОМСТВА,
УЧРЕЖДЕНИЯ И ОБЩИНИ
МИНИСТЕРСТВО 
НА ЗДРАВЕОПАЗВАНЕТО
ЗАПОВЕД № РД-28-198
от 12 септември 2013 г.
На основание чл. 9, т. 2 от Закона за съслов­
ните организации на лекарите и на лекарите 
по дентална медицина утвърждавам Кодекс за 
изменение и допълнение на Кодекса на професио­
налната етика, приет от 56-ия и 57-ия Извънреден 
събор на Българския лекарски съюз, състояли се 
съответно на 14 – 16 декември 2012 г. и на 1 юни 
2013 г., съгласно приложението.
Министър:
Т. Андреева
Приложение
Кодекс за изменение и допълнение на Кодекса 
на професионалната етика (ДВ, бр. 79 от 2000 г.)
§ 1. Наименованието на кодекса са изменя така:
„Кодекс за професионална етика на лекарите 
в България“.
§ 2. В чл. 4 след думата „професионални“ се 
добавят думите „и съсловни“.
§ 3. В чл. 12 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1.
2. Създава се ал. 2:
„(2) Лекарят има право да откаже преглед, 
консултация и лечение, когато има пряка заплаха 
за здравето и живота му.“
§ 4. Член 28 се изменя така:
„Чл. 28. (1) Лекарят зачита правото на болния 
да бъде информиран за своето състояние, естест­
вото на болестта и за средствата и възможностите 
за диагностика и лечение.
(2) Лекарят зачита правото на болния да по­
иска второ мнение, както и информация за други 
методи за диагностика и лечение.“
§ 5. Член 29 се изменя така:
„Чл. 29. Когато болният поради непознаване 
на опасните последици на заболяването отказва 
съгласие за необходими изследвания и лечение 
(например операция), лекарят е длъжен да раз­
ясни и неблагоприятната прогноза, ако не се 
проведе това лечение, по разбираем за пациента 
начин. Това задължение отпада, когато пациен­
тът изрично заяви, че не желае да получи тази 
информация.“
§ 6. Член 31 се изменя така:
„Чл. 31. Лекарят трябва да извърши всичко 
възможно неизлечимо болните да прекарат ос­
татъка от живота си без болки и страдания, при 
съхранено достойнство.“ 
§ 7. В чл. 36 се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думата „предложение“ се заменя с 
„искане“.
2. В ал. 2 изречение второ се изменя така:
„Заключението си консултантът документира 
и съобщава на лекуващия лекар и на пациента 
и/или на неговите близки.“
§ 8. В чл. 37 след думите „по чл. 12“ се добавя 
„и чл. 35“.
§ 9. В чл. 38 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. Създава се нова ал. 1:
„(1) При необходимост се свиква лекарски 
консилиум.“
2. Досегашната ал. 1 става ал. 2.
3. Досегашната ал. 2 става ал. 3 и се изменя 
така:
„(3) За определени заболявания при нужда 
се използват консултациите на национални и 
републикански консултанти.“
§ 10. В чл. 41 се правят следните изменения 
и допълнения:
1. В ал. 1 след думата „морална“ се добавя „и 
професионална“.
2. Алинея 2 се изменя така:
„(2) Забранява се да се оклеветява колега, да 
се злослови и да се разпространяват неверни и 
недоказани обвинения срещу него.“
3. В ал. 3 думите „професионални и“ се за­
личават.
§ 11. В чл. 42 думата „Недостойно“ се заменя 
с „Недопустимо“. 
§ 12. В чл. 44 думите „който го изпраща, би 
следвало“ се заменят с „трябва“.
§ 13. В чл. 47, изречение второ след думата 
„Той“ се добавя „трябва да“.
§ 14. Създава се чл. 57а:
„Чл. 57а. (1) Недопустими са всички форми на 
договаряне между лекари от различни специално­
сти с цел подялба на хонорар, освен ако той не е 
изрично упоменат и достъпен като информация 
за пациента.
(2) Недопустими са всички форми на догова­
ряне между лекари и фармацевти с цел подялба 
на хонорар.
(3) Недопустими са всички форми на дого­
варяне между представители на фармацевтични 
фирми и лекари за изписване на лекарства и 
консумативи с цел придобиване на материални 
и други облаги.“
§ 15. В чл. 58 се правят следните изменения:
1. Алинея 1 се изменя така:
„(1) Право на лекаря е да определи своя хонорар, 
като спазва правилата и реда за това, установени 
в съответното лечебно заведение.“
2. Алинея 2 се отменя.
3. Алинея 3 се изменя така:
„(3) Незаплатен хонорар не може да бъде ос­
нование за отказ за оказване на спешна помощ 
на пациент, намиращ се в непосредствена опас­
ност за живота. Лекарят не изисква хонорар при 
оказване на спешна медицинска помощ.“
§ 16. В чл. 62 се създава ал. 3:
„(3) Лекарят не може с поведението и дейст­
вията си, с думи, дела или публикации да уронва 
престижа на професията, на съсловната органи­
зация и доброто име на колегите си.“