Държавен вестник, бр. 62, 2006 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  62
3. “Удостоверение за правоспособност” е
всеки документ, различен от диплома и свиде-
телство за професионална квалификация, изда-
ден от компетентен орган на държава членка,
който удостоверява, че титулярят е преминал
професионално обучение, или издаден след
оценка на личните качества, знанията и умени-
ята на титуляря, без да се изискват доказател-
ства за предхождащо обучение.
4. “Професионален стаж” е времето, през
което лицето, което иска признаване, действи-
телно законно е упражнявало съответната про-
фесия в държава членка.”;
б) създават се т. 7 и 8:
“7. “Регулирано образование и обучение” е
всяко образование и обучение, което е специ-
ално насочено към подготовка за упражнява-
не на регулирана професия и което включва
при необходимост провеждането на практи-
чески стаж.
8. “Държава членка” е всяка държава—член-
ка на Европейския съюз, на Европейското ико-
номическо пространство и Швейцария.”
3. В § 3а думата “правоспособност” се заме-
ня с “право”.
Заключителни разпоредби
§ 15. В Закона за висшето образование (обн.,
ДВ, бр. 112 от 1995 г.; изм., бр. 28 от 1996 г.,
бр. 56 от 1997 г.; попр., бр. 57 от 1997 г.; изм.,
бр. 58 от 1997 г., бр. 60 и 113 от 1999 г., бр. 54 от
2000 г., бр. 22 от 2001 г., бр. 40 и 53 от 2002 г.,
бр. 48 и 70 от 2004 г., бр. 77, 83 и 103 от 2005 г.,
бр. 30 и 36 от 2006 г.) се правят следните изме-
нения и допълнения:
1. В чл. 9, ал. 3 т. 13 се изменя така:
“13. приема Списък на регулираните про-
фесии в Република България, в който се по-
сочват наименованието на регулираната про-
фесия, нормативният акт, който определя
изискванията за упражняване на професията
съгласно българското законодателство, и ор-
ганът, компетентен за даване или признаване
на право за упражняване на съответната регу-
лирана професия.”
2. В чл. 10, ал. 2 се създава т. 8:
“8. изпълнява функциите на национален ко-
ординатор на дейностите по признаване на пра-
во за упражняване на регулирана професия.”
3. Наименованието на глава дванадесета се
изменя така: “Признаване на право за упраж-
няване на регулирана професия въз основа на
професионална квалификация, придобита в
чужда държава”.
4. Създава се раздел I “Признаване на право
за упражняване на регулирана професия въз
основа на професионална квалификация, при-
добита в държава членка”.
5. Член 97 се изменя така:
“Чл. 97. (1) Правото за упражняване на регу-
лирана професия се удостоверява с диплома за
завършено висше образование, издадена от
компетентен орган на държава членка.
(2) Към дипломата по ал. 1 органът, компе-
тентен за признаване на право за упражняване
на съответната регулирана професия, може да
изиска от лицето, което иска признаване, да
приложи допълнителни доказателства за съдър-
жанието и продължителността на завършено-
то образование и обучение.”
6. Член 98 се изменя така:
“Чл. 98. Органът по чл. 97, ал. 2 не може да
откаже на гражданин на държава членка, по-
лучил квалификация в държава членка, пора-
ди липса на достатъчна квалификация да по-
лучи достъп или да упражнява съответната ре-
гулирана професия при същите условия, както
българските граждани, когато лицето, което
иска признаване:
1. притежава диплома за завършено висше
образование, издадена в държава членка и изис-
квана за упражняването на тази професия на
нейна територия, или
2. притежава диплома по смисъла на глава
осма от Закона за професионалното образова-
ние и обучение, издадена в държава членка, в
която професията е регулирана, и изисквана за
упражняването на тази професия на нейна те-
ритория, или
3. е упражнявало през последните 10 години
на пълно работно време тази професия в про-
дължение най-малко на две години или в про-
дължение на период, равностоен на две години
пълно работно време, в държава членка, в коя-
то професията не е регулирана, и притежава
доказателства за образование и обучение, кое-
то го е подготвило да упражнява професията;
професионален стаж две години не се изисква,
когато лицето, което иска признаване, прите-
жава доказателства за завършено регулирано
образование и обучение.”
7. Член 99 се изменя така:
“Чл. 99. (1) Органът по признаването може
да изиска от лицето, което иска признаване, да
докаже, че притежава професионален стаж,
когато:
1. продължителността на обучението в случа-
ите по чл. 98, т. 1 и 2 е по-малка с една година от
изискваната продължителност на обучението по
регулираната професия в Република България;
2. нито професията, нито обучението са ре-
гулирани в държавата членка по произход или
по местопребиваване.
(2) Продължителността на изисквания по
ал. 1 професионален стаж не може да бъде по-
голяма от:
1. два пъти размера на недостигащия период
на образование и обучение, когато недостига-
щият период се отнася за цикъла на обучение
след средното образование и/или за професио-
нален стаж под контрола на ръководител на
стажа и завършва с изпит;
2. периода на недостигащия професионален
стаж, когато този стаж се отнася за професио-
нална практика, осъществявана с помощта на
квалифициран специалист.