Държавен вестник, бр. 62, 2003 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  62
Не е оправдано в кръга на субектите, които
имат право да атакуват решенията на органите
по експертизата на работоспособността, да се
включват и контролните органи по експертиза
на работоспособността в системата на здраве-
опазването, както предвижда § 5 от закона. Те
нямат никакъв собствен правен интерес от тези
решения, което е основно конституционно изиск-
ване за правото на обжалване на администра-
тивните актове. Предоставянето на това право-
мощие допълнително ще забави и затрудни и без
това твърде тежката процедура по медицинско-
то освидетелстване на осигурените лица.
Не мога да приема решението Ви § 4 от за-
кона да възложи задължение за регистрация
само на някои категории осигурители—юриди-
ческите лица, техните клонове и едноличните
търговци. В Кодекса за обществено осигурява-
не е предвидено, че осигурител е всяко физи-
ческо лице, юридическо лице или негово поде-
ление, както и други организации, които имат
задължение по закон да внасят осигурителни
вноски за други физически лица. А посоченият
параграф изключва от субектите на задължени-
ето за регистрация определени категории осигу-
рители—физическите лица, другите поделения
на юридическите лица, които не са клонове, ор-
ганизациите, а и други осигурители в качеството
им на работодатели. Това поставя в нееднакво
положение различните категории осигурители
и по този начин противоречи и на принципа на
равнопоставеност на осигурените лица—за едни
се създава като гаранция за осигуряването за-
дължение за регистрация на осигурителите им,
а други се лишават от тази гаранция.
Нарушение на принципа за равенството на
осигурените лица е и изключването на опреде-
лена категория военнослужещи и други лица от
правото на допълнително задължително осигу-
ряване в Универсален пенсионен фонд, устано-
вено с § 45. То освен че отрича универсалния
характер на фонда, лишава посочените катего-
рии граждани от допълнителна осигурителна
закрила, каквато предоставя на всички остана-
ли граждани, родени след 31 декември 1959 г.
Трябва да се търси друго решение на проблема
с тайната върху данните за тези лица, а не ли-
шаването им от осигурителни права.
Нарушение на принципа за равенство на
осигурените лица е и предвиденото в § 125 на-
маляване на минималния размер на осигури-
телния доход за работници и служители в опре-
делени кооперации.
Крайно социално несправедливо е предви-
деното в § 25 от закона съставяне на ревизион-
ни актове за причинени вреди от отменени ак-
тове на медицинската експертиза. Отмяната на
акт на медицинската експертиза може изобщо
да не е свързано с виновно поведение на лицето.
То може да се дължи на различно експертно
мнение, на новопредставени от освидетелства-
ния нови документи и др. Не може това обсто-
ятелство да се приравнява на издаването на
документи с невярно съдържание. Същото се
отнася до принудителното събиране на взема-
нията на НОИ чрез запор по сметките не само
на длъжниците, но и на свързаните с тях лица,
както е предвидено в същия параграф.
Сериозни съмнения в социалната справед-
ливост на възприетите от Вас законодателни
решения поставя предвиденото в § 114 премах-
ване с обратна сила на доброволния избор и
свободно договаряне на схеми в доброволното
пенсионно осигуряване. Не може да се намери
справедливост в служебното анулиране на склю-
чените индивидуални осигурителни договори и
натрупаните по тях средства в индивидуалните
партиди на осигурените лица.
Не на последно място, не мога да приема
възлагането на Националния осигурителен
институт на правомощия, които Конституция-
та (чл. 98, т. 12) предоставя на президента—за
опрощаване на несъбираеми държавни взема-
ния. Съгласно § 12 от закона това правомощие
по отношение на несъбираемите вземания на
Националния осигурителен институт е предо-
ставено на неговия Надзорен съвет не само в
случаите на ликвидация или обявяване в несъс-
тоятелност на осигурителя, но и винаги, когато
те не могат да бъдат събрани по установения в
Кодекса за социално осигуряване ред.
Уважаеми дами и господа народни предста-
вители,
Като се ръководя от горните мотиви, оспор-
вам разпоредбите на § 1, § 2, § 4, § 5, § 12, § 25,
§ 45, § 54, § 74, § 104, § 114 и § 125 от Закона за
изменение и допълнение на Кодекса за задъл-
жително обществено осигуряване и на основа-
ние чл. 101, ал. 1 от Конституцията на Републи-
ка България връщам закона в тези му части за
ново обсъждане от Народното събрание.
Президент на републиката:
Георги Първанов
42859
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 11
от 1 юли 2003 г.
по конституционно дело № 9 от 2003 г.
Конституционният съд в състав: председател—
Румен Янков, и членове: Димитър Гочев, Тодор
Тодоров, Неделчо Беронов, Стефанка Стоянова,
Маргарита Златарева, Васил Гоцев, Людмил Ней-
ков, Живан Белчев, Пенка Томчева, Лазар Груев,
при участието на секретар-протоколиста Силвия
Василева разгледа в закрито заседание на 1 юли
2003 г. конституционно дело № 9 от 2003 г., док-
ладвано от съдията Людмил Нейков.
Делото е образувано на 28 март 2003 г. по
искане на 48 народни представители от ХХХIХ
Народно събрание. Вносителите на искането
молят съда да обяви за противоконституцион-
ни разпоредбите на чл. 13, ал. 3, т. 1, 2, 3 и 4
(относно актовете по ал. 1, т. 11); чл. 15, ал. 4,
т. 1 и 2; чл. 16, ал. 4 (относно актовете по ал. 1,
т. 15); чл. 17, ал. 4 (относно актовете по ал. 1,