Държавен вестник, бр. 16, 2010 г., стр. 28

СТР.  28	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  16
Член пети – Действия със случайни последи­
ци върху подводното културно наследство 
Всяка държава-страна ангажира най-под­
ходящите средства, с които разполага, за да 
възпрепятства или намали отрицателните 
последици, породени от действия под нейната 
юрисдикция, оказващи случайни последици 
върху подводното културно наследство.
Член шести – двустранни, регионални спо­
годби или други многостранни спогодби
1. Държавите-страни са окуражавани да 
сключват двустранни, регионални или други 
многостранни спогодби или да подобряват 
съществуващите спогодби, за да осигурят опаз­
ването на подводното културно наследство. 
Всички тези спогодби трябва да съответстват 
напълно на разпоредбите на тази конвенция 
и да не отслабват общовалидния є характер. 
В рамките на назованите спогодби държавите 
могат да приемат правила и уредби, годни да 
осигурят по-добро опазване на подводното 
културно наследство спрямо приетите с тази 
конвенция.
2. Страните по подобни двустранни, ре­
гионални спогодби или други многостранни 
спогодби могат да поканят държавите, които 
имат оправдана връзка, в частност културна, 
историческа или археологическа, със засег­
натото подводно културно наследство, да се 
присъединят към тези спогодби.
3. Тази конвенция не изменя правата и 
задълженията, които държавите-страни имат 
в областта на защитата на потънали плава­
телни съдове по силата на други двустранни, 
регионални спогодби или други многостранни 
спогодби, сключени преди приемането на тази 
конвенция, особено ако отговарят на целите 
на последната.
Член седми – Подводното културно наслед­
ство във вътрешните териториални води, 
водите около архипелазите и акваторията
1. При упражняване на суверенитета им 
държавите-страни имат изключителното право 
да регламентират и одобряват намесите в под­
водното културно наследство, намиращо се в 
техните вътрешни териториални води, водите 
около архипелазите и акваторията им.
2. Без да се засяга действието на други­
те международни спогодби и правилата на 
международното право, приложими към опаз­
ването на подводното културно наследство, 
държавите-страни предписват прилагането на 
правилата за намесите в подводното културно 
наследство, намиращо се в техните вътрешни 
териториални води, водите около архипелазите 
и акваторията им.
3. В своите води около архипелазите и в сво­
ята акватория при упражняване на суверенитета 
си и в съответствие с общата практика, спаз­
вана между държавите, държавите-страни – с 
цел сътрудничество в името на приемането 
на най-добрите методи за защита на държав­
ните плавателни съдове и въздухоплавателни 
средства – би трябвало да уведомят държава­
та-страна по тази конвенция, под чийто флаг 
е въпросният плавателен съд, и – при нуж­
да – другите държави, които имат оправдана 
връзка, в частност културна, историческа или 
археологическа, в случай че се открият такива 
плавателни съдове и въздухоплавателни сред­
ства, които могат да бъдат идентифицирани.
Член осми – Подводно културно наследство 
в съседна зона
Без да се засяга действието на членове 9 и 
10 и в допълнение към тях, както и при при­
лагане на член 303, алинея 2 от Конвенцията 
на Обединените нации за морското право, 
държавите-страни могат да регламентират и 
разрешат намесите в подводното културно на­
следство в тяхната съседна зона. В този случай 
те предписват прилагането на правата.
Член девети – Декларация и уведомление за 
изключителната икономическа зона и конти­
ненталния шелф
1. Задължение на всички държави-страни е 
да защитават подводното културно наследство 
в изключителната икономическа зона и върху 
континенталния шелф в съответствие с тази 
конвенция.
Следователно:
(а) държавата-страна изисква, когато неин 
гражданин или плавателен съд, плаващ под неин 
флаг, открие или планира намеса в подводното 
културно наследство в нейната изключителна 
икономическа зона или върху континенталния 
є шелф, този гражданин или капитанът на 
плавателния съд да декларира пред нея това 
откритие или тази намеса;
(б) в изключителната икономическа зона 
или върху континенталния  шелф на друга 
държава-страна: 
(і) държавите-страни изискват съответният 
гражданин или капитан на плавателния съд 
да декларира пред тях, както и пред другата 
държава-страна, това откритие или тази намеса;
(іі) или при необходимост – държавата-стра­
на изисква съответният гражданин или капитан 
на плавателния съд да декларира пред нея това 
откритие или тази намеса и осигурява бързото 
и ефективно предаване на тези декларации на 
всички други държави-страни.
2. Депозирайки ратификационна грамота 
или документ за приемане, одобрение или 
присъединяване, държавата-страна уточнява 
начина, по който ще предава декларациите по 
реда на алинея 1 (б) на този член.
3. Държавата-страна уведомява Генералния 
директор за откритията или намесите в подвод­
ното културно наследство, които са є съобщени 
по реда на алинея 1 от този член.