Държавен вестник, бр. 102, 2003 г., стр. 7

Б Р О Й  102
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  7
1500 лв., а при повторно нарушение му се отне-
мат лекарските права за срок една година.
Чл. 55. (1) Когато нарушенията по чл. 46 и 47
са извършени от юридически лица или еднолич-
ни търговци, се налагат имуществени санкции.
Размерът на имуществената санкция е тройният
размер на предвидените съответни глоби.
(2) Налагането на имуществена санкция не
изключва налагането на глоба на виновните
длъжностни лица.
Чл. 56. (1) Нарушенията по този закон се
установяват с актове, съставени от овластени
от министъра на здравеопазването длъжност-
ни лица или длъжностни лица в Изпълнителна-
та агенция по лекарствата, определени от ди-
ректора на агенцията.
(2) Наказателните постановления се изда-
ват от министъра на здравеопазването.
Чл. 57. (1) Нарушенията по чл. 50, 51 и 53 се
установяват с актове, съставени от длъжностни
лица от районния център по здравеопазване,
определени от директора.
(2) Наказателните постановления се изда-
ват от директора на районния център по здра-
веопазване.
Чл. 58. (1) Нарушението по чл. 46 се устано-
вява с акт, съставен от длъжностни лица, опре-
делени от министъра на здравеопазването.
(2) Наказателното постановление се издава
от министъра на здравеопазването.
(3) Нарушенията по чл. 46 за внос или износ
на кръв или кръвни съставки се установяват с
акт, съставен от митническите органи, а нака-
зателното постановление се издава от директо-
ра на Агенция “Митници” или от определени от
него длъжностни лица.
Чл. 59. (1) Нарушението по чл. 54 се устано-
вява с акт, съставен от длъжностни лица, опре-
делени от министъра на здравеопазването.
(2) Наказателното постановление се издава
от министъра на здравеопазването.
Чл. 60. Установяването на административ-
ни нарушения, издаването, обжалването и из-
пълнението на наказателните постановления се
извършват по реда на Закона за администра-
тивните нарушения и наказания.
Чл. 61. Средствата от глоби и имуществени
санкции за установени нарушения по този за-
кон постъпват в приход по бюджета на Минис-
терството на здравеопазването.
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. По смисъла на този закон:
1. “Донор” е лице, от което са взети кръв и
кръвни съставки за преливане на друго лице с
лечебна цел.
2. “Писмено информирано съгласие” е съг-
ласие, предоставено доброволно след запозна-
ване с определена информация.
3. “Сериозен инцидент” е всяко нежелано съ-
битие, свързано с вземането, диагностиката, пре-
работката, съхраняването и разпределението на
кръв и кръвни съставки, което може да доведе
до смърт, застрашаващо живота състояние, ин-
валидизация или заболяване, водещо до удъл-
жаване на болничния престой при реципиент.
4. “Кръв” е човешка тъкан, съдържаща всич-
ки кръвни съставки.
5. “Кръвни съставки” са клетъчните елемен-
ти (левкоцити, еритроцити и тромбоцити) и
плазмата, които се извличат чрез използване
на стандартни методи за преработване на кръв,
с изключение на стволовите клетки.
6. “Сериозна нежелана реакция” е непредви-
денa реакция при донор или реципиент, свързана
с вземането или преливането на кръв или кръвни
съставки, която е довела до смърт, застрашаващо
живота състояние, инвалидизация или заболява-
не, водещо до удължаване на болничния престой.
7. “Реципиент” е лице, на което са прелети
кръв или кръвни съставки с лечебна цел.
8. “Сателитна кръвна проба” е количество
от 0,002 до 0,007 литра кръв, взета от лицето, от
което е направено стандартно вземане на кръв.
9. “Стандартно вземане на кръв” е вземане
от 0,400 до 0,500 литра кръв.
10. “Трансфузионна хематология” е дейност
по здравеопазване, основана на едноименната
медицинска наука за вземане, диагностика, пре-
работване и употреба на кръв и кръвни съставки.
11. “Хемопоетични стволови клетки” са клет-
ките, от които произлизат всички клетки на
кръвта.
12. “Кръводарител” е донор, от когото без-
възмездно са взети кръв или кръвни съставки.
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ
РАЗПОРЕДБИ
§ 2. В деветмесечен срок от влизането в сила
на този закон съществуващите многопрофилни
болници за активно лечение с отделение по транс-
фузионна хематология, центровете за трансфу-
зионна хематология и Военномедицинската ака-
демия привеждат дейността си в съответствие с
подзаконовите актове по прилагането му.
§ 3. След привеждане на дейността си с изис-
кванията на този закон и на подзаконовите
актове по неговото прилагане, в срока по § 2,
многопрофилните болници за активно лечение
с отделение по трансфузионна хематология
подават заявление за промяна в разрешението
за лечебна дейност по чл. 48 от Закона за лечеб-
ните заведения.
§ 4. В Закона за лечебните заведения (обн.,
ДВ, бр. 62 от 1999 г.; изм., бр. 88 и 113 от 1999 г.;
попр., бр. 114 от 1999 г.; изм., бр. 36, 65 и 108 от
2000 г., бр. 51 от 2001 г.—Решение № 11 на Кон-
ституционния съд от 2001 г.; изм., бр. 28 и 62 от
2002 г., бр. 83 от 2003 г.) се правят следните
изменения и допълнения:
1. В чл. 19 се създава т. 4б:
“4б. вземане, съхраняване, снабдяване с кръв
и кръвни съставки, трансфузионен надзор;”.
2. Член 25 се изменя така:
“Чл. 25. (1) Център за трансфузионна хема-
тология е лечебно заведение, в което лекари с
помощта на друг персонал: