Държавен вестник, бр. 48, 2002 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  48
НАРЕДБА № 13
от 25 април 2002 г.
за минималните изисквания за хуманно отно-
шение при отглеждане на кокошки носачки
Раздел I
Общи положения
Чл. 1. (1) С тази наредба се определят:
1. общите и специалните минимални изиск-
вания за хуманно отношение при отглеждане на
кокошки носачки и системите за отглеждане;
2. задълженията на физическите и юриди-
ческите лица при прилагане на изискванията
по т. 1;
3. задълженията на ветеринарномедицинс-
ките органи, свързани с контрола по спазване
на изискванията по т. 1.
(2) Системите за отглеждане на кокошки
носачки са:
1. система за подово отглеждане;
2. система за отглеждане в неуголемени
клетки;
3. система за отглеждане в уголемени клетки.
(3) Разпоредбите на наредбата не се прила-
гат за:
1. животновъдни обекти с по-малко от 350
кокошки носачки;
2. животновъдни обекти, които отглеждат
кокошки за развъждане.
Раздел II
Общи изисквания към помещенията, в които
се отглеждат кокошки носачки
Чл. 2. (1) Помещенията, в които се отглеж-
дат кокошки носачки трябва да отговарят на
следните изисквания:
1. температура на въздуха—от 15° до 25°С;
2. относителна влажност на въздуха—60—70 %;
3. осигурена изкуствена вентилация, която
поддържа скорост на движение на въздуха 0,2—
0,3 м/сек и гарантира оптимално ниво на запра-
шеност и концентрация на вредни газове, опре-
делени с технологичната програма;
4. осветление, което дава възможност на
кокошките да се виждат една друга и да показ-
ват присъщата си нормална активност и на
персонала да наблюдава птиците и заобикаля-
щата ги среда;
5. ниво на шум—не повече от 80 децибела,
като се избягва постоянният или внезапният шум;
6. вентилаторите, съоръженията за хранене
и останалото оборудване са конструирани и
поддържани по такъв начин, че да създават
възможно най-малко шум;
7. помещенията, в които са разположени два
и повече редове с клетки, разполагат с оборуд-
ване, което позволява инспектиране на всички
редове без затруднения и улеснява изваждане-
то на кокошките.
(2) Осветлението по ал. 1, т. 4 може да бъде:
1. изкуствено—с интензивност през деня
3,5—4,0 W/m2, последвано от полумрак с дос-
татъчна продължителност за успокояване на
кокошките, който преминава в непрекъснат
период на тъмнина; периодът на тъмнина е с
продължителност 1/3 от денонощието, за да се
осигури почивка на кокошките и да се предот-
вратят здравни проблеми, като имуносупресия
и очни аномалии;
2. естествено, при което прозорците са раз-
положени така, че светлината се разпространя-
ва еднакво върху пространството, на което са
настанени кокошките.
Чл. 3. Собствениците и управителите на
животновъдните обекти са длъжни да:
1. поддържат ежедневно хигиената в поме-
щенията и клетките, без да предизвикват стрес
при кокошките;
2. извършват редовно механично почиства-
не и дезинфекция на помещенията, съоръжени-
ята и инвентара и винаги при подмяна на една
партида кокошки с друга;
3. отстраняват ежедневно мъртвите кокош-
ки и почистват изпражненията толкова често,
колкото е необходимо;
4. проверяват здравословното състояние на
животните поне веднъж дневно.
Чл. 4. (1) Не се допуска извършването на
манипулации, които водят до осакатяване на
кокошките по какъвто и да е начин.
(2) По преценка на ветеринарен лекар може
да се подрязват човките на пилетата до 10-днев-
на възраст, предназначени за носачки, с цел да
се предотвратят изкълваването на перата и
канибализмът.
(3) Манипулацията по ал.2 се извършва от
ветеринарен лекар или ветеринарен техник.
Раздел III
Специални изисквания към помещенията, в
които се използва системата за подово отглеж-
дане на кокошки носачки
Чл. 5. (1) Помещенията, в които се отглеж-
дат кокошки носачки по системата на подово
отглеждане, трябва да разполагат със:
1. подове, конструирани по начин, който
осигурява правилно положение на всички насо-
чени напред пръсти на всеки крак;
2. линейни или кръгли хранилки, като при
линейни хранилки е осигурена дължина на хра-
нителния фронт най-малко 10 см за кокошка, а
при използване на кръгли хранилки—най-мал-
ко 4 см за кокошка;
3. една от следните системи за поене:
а) улейни поилки за непрекъснато поене,
които осигуряват 2,5 см поилен фронт на всяка
кокошка;
б) кръгови поилки, които осигуряват 1 см
поилен фронт на всяка кокошка;
в) нипелни поилки или чаши, като на все-
ки 10 кокошки се осигурява най-малко една
нипелна поилка или чаша; когато поилките
са поставени отвесно, всяка кокошка трябва
да има достъп най-малко до две нипелни по-
илки или чаши.