Държавен вестник, бр. 90, 2022 г., стр. 24

СТР.  24	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  90
Чл. 126. Министерският съвет, в изпълнение 
на чл. 105, ал. 4 от Конституцията, в началото 
на всеки 6-месечен период на председател-
ство на Съвета на Европейския съюз внася в 
Народното събрание доклад за участието на 
Република България в процеса на вземане на 
решения на Европейския съюз през предход-
ното председателство и за приоритетите на 
Република България по време на текущото 
председателство. Народното събрание изслушва 
министър-председателя или заместник минис-
тър-председател.
Чл. 127. В заседанията на Народното съ-
брание по чл. 124 и 126 могат да участват без 
право да гласуват членовете на Европейския 
парламент от Република България.
Г л а в а  е д и н а д е с е т а
НАРОДНИ ПРЕДСТАВИТЕЛИ
Раздел I
Правно положение
Чл. 128. Всеки народен представител може 
да бъде избиран в органите на Народното съ-
брание. Той е задължен да участва в тяхната 
работа.
Чл. 129. Народните представители запазват 
заеманата от тях длъжност по служебно право-
отношение или по трудово правоотношение в 
държавните или общинските учреждения или 
предприятия, търговските дружества с повече 
от 50 на сто държавно или общинско участие 
в капитала или бюджетните организации, като 
ползват неплатен отпуск до края на пълномо-
щията им. След прекратяването на пълномо-
щията на народен представител ползването на 
неплатения отпуск се прекратява.
Чл. 130. Времето, през което народните 
представители изпълняват своите функции, се 
зачита за трудов стаж по специалността им, 
съответно за служебен стаж за длъжността, 
която са заемали до избора им.
Чл. 131. (1) Народният представител не може 
да получава друго възнаграждение по трудово 
правоотношение.
(2) Народният представител може да получа-
ва хонорар или възнаграждение по граждански 
правоотношения.
Чл. 132. (1) Народният представител не 
може да изпълнява друга държавна служба 
или да извършва дейност, която според зако-
на е несъвместима с положението на народен 
представител.
(2) Народният представител няма право да 
участва в управителни или контролни органи 
на търговски дружества и кооперации.
(3) Народният представител може да про-
дължи участието си в колективни управителни 
органи и научни органи на висшите училища и 
Българската академия на науките с изключение 
на еднолични ръководни длъжности.
Чл. 133. (1) Народният представител има 
право на платен годишен отпуск, който съвпада 
с ваканциите на Народното събрание.
(2) Народният представител няма право на 
неплатен отпуск.
Чл. 134. (1) Народният представител е длъ-
жен да присъства на заседанията на Народното 
събрание и на комисиите, в които е избран.
(2) Народен представител, на който се налага 
да напусне заседанието по уважителни причи-
ни, преди да е завършило, или да закъснее за 
заседание, уведомява дежурните секретари или 
ръководството на съответната комисия. Член 
149, ал. 2 се прилага съответно.
(3) Народен представител, на който се на-
лага да отсъства по уважителни причини от 
заседание на Народното събрание или от за-
седание на комисия, предварително уведомява 
председателя на Народното събрание, съответно 
председателя на съответната комисия. Член 
149, ал. 2 се прилага съответно.
Чл. 135. За неуредените въпроси в този 
правилник се прилагат Кодексът на труда и 
Кодексът за социално осигуряване, освен ако 
това противоречи или е несъвместимо с поло-
жението на народните представители.
Чл. 136. (1) Народните представители не 
могат да бъдат задържани и срещу тях не може 
да бъде възбуждано наказателно преследване, 
освен за извършено престъпление от общ ха-
рактер, и то с разрешение на Народното събра-
ние, а когато то не заседава (чл. 40, ал. 2) – с 
разрешение на неговия председател.
(2) Разрешение за задържане не се иска при 
заварено тежко престъпление, като в този случай 
незабавно се уведомява Народното събрание, а 
когато то не заседава (чл. 40, ал. 2) – неговият 
председател.
(3) Когато са налице достатъчно данни, че 
народен представител е извършил престъпление 
от общ характер, главният прокурор отправя 
мотивирано искане до Народното събрание, а 
когато то не заседава – до неговия председател, 
с което се иска разрешение за възбуждане на 
наказателно преследване. Към искането се 
прилагат достатъчно данни.
(4) Разрешение за възбуждане на наказа-
телно преследване не се изисква при писмено 
съгласие на народния представител. Народният 
представител представя писменото си съгла-
сие до председателя на Народното събрание, 
който уведомява незабавно главния прокурор 
и информира Народното събрание на първото 
пленарно заседание след постъпване на съгла-
сието. Даденото писмено съгласие не може 
да бъде оттегляно от народния представител.
(5) Извън случаите по ал. 4, искането на 
главния прокурор и приложените към него 
данни се разглеждат от Народното събрание, 
което се произнася с решение не по-рано от 
5 дни след постъпване на искането. При по-
искване и явяване народният представител се 
изслушва от Народното събрание.
(6) Когато Народното събрание не заседава 
(чл. 40, ал. 2), разрешение за възбуждане на 
наказателно преследване срещу народен пред-