Държавен вестник, бр. 50, 2000 г., стр. 14

С Т Р .  14
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  50
съединения и пренапрежения, в съответствие с
изискванията на Наредбата за устройство на
електрическите уредби.
Чл. 143. (1) Прозорците на РУВН трябва да
бъдат винаги затворени. Отворите в преград-
ните стенички между апаратите и съоръжени-
ята, съдържащи масло, трябва да са запушени.
Всички отвори за преминаване на кабели тряб-
ва да бъдат уплътнени.
(2) Всички отвори по външните стени на
помещенията трябва да бъдат запушени (пре-
градени с мрежи), за да се отстрани възмож-
ността за влизане на животни и птици.
Чл. 144. Разстоянието от дървета с височина
над 4 m до открита РУВН трябва да бъде такова,
че да бъде изключена възможността за повреда
на съоръженията при падане на тези дървета.
Чл. 145. Пътищата за придвижване на пре-
возни средства до РУВН на подстанциите тряб-
ва през всяко време на годината да се поддър-
жат в добро състояние.
Чл. 146. (1) Кабелните канали на откритите
и закритите РУВН трябва да бъдат покрити с
негорими плочи. Местата, където се допуска
преминаване на превозни средства над кабелни
канали, се отбелязват със съответни знаци.
(2) Кабелните тунели и канали на РУВН
трябва да се поддържат чисти, а дренажите им
трябва да осигуряват отвеждане на водите.
Чл. 147. Температурата на въздуха в помеще-
нията на закритите РУВН не трябва да бъде по-
висока от +40°С и не трябва да превишава тем-
пературата на външния въздух с повече от 15°С.
Чл. 148. Отопление трябва да се предвижда
само за РУВН с постоянно дежурство, и то само
в тези помещения, в които постоянно се нами-
рат дежурните.
Чл. 149. (1) Дренажите и каналите за отвеж-
дане на масло под маслонапълнените апарати
и съоръжения трябва да се поддържат винаги в
добро техническо състояние.
(2) Съдовете за масло трябва да удовлетво-
ряват изискванията на Наредбата за устройст-
во на електрическите уредби.
Чл. 150. Всички показващи и сигнални еле-
менти, които характеризират състоянието на
съоръженията, трябва да бъдат разположени
откъм страната на проходите и да бъдат до-
стъпни за наблюдения без изключване на на-
прежението. Маслото не трябва да прелива от
маслонапълнените апарати при промяна на
температурата.
Чл. 151. (1) Когато температурата в закри-
тите и откритите РУВН може да стане по-нис-
ка от минус 25°С, маслените прекъсвачи, тех-
ните задвижващи устройства, клапаните на
въздушните прекъсвачи и техните командни
шкафове трябва да имат отопление.
(2) Температурата, при която се включва
отоплението, се определя с местна инструкция.
Чл. 152. Всички шарнирни съединения и лаге-
ри на прекъсвачите се смазват със студоустойчи-
ви смазки, а успокоителите на въздушните пре-
късвачи се запълват с масло, чиято температура
на замръзване е с 10°С по-ниска от минималната
зимна температура на дадената местност.
Чл. 153. Компресорните инсталации за сгъс-
тен въздух, които обслужват въздухоструйни
прекъсвачи, както и прекъсвачи и разедините-
ли с пневматично задвижване, трябва да могат
да попълват двучасовия разход на въздух за
вентилация на апаратите и пропуските в систе-
мата за около 30 min.
Чл. 154. При спрени компресори обемът на
въздушните резервоари с компресорно наляга-
не трябва да осигурява покриването на сумар-
ния разход на въздух за едновременно изключ-
ване на най-големия брой прекъсвачи при ре-
жима на работа на уредбата и като се вземе
предвид действието на защитите и на устройс-
твата за автоматично повторно включване.
Чл. 155. Пропускателната способност на ре-
дукционните клапани трябва да осигурява въз-
становяване на запаса от въздух в резервоари-
те на всички прекъсвачи, които могат да рабо-
тят едновременно при възприетите режим на
работа и електрическа схема на уредбата, за
период 3—5 min.
Чл. 156. Налягането на въздуха в резервоа-
рите на прекъсвачите трябва да бъде не по-нис-
ко от предвиденото от завода.
Чл. 157. Състоянието на компресорната ин-
сталация, на въздухопроводите на разпредели-
телната мрежа и на прекъсвачите трябва да бъде
такова, че неработната пауза на компресорите
да бъде не по-малка от 30 min.
Чл. 158. Относителната влажност на нагне-
тявания въздух, който се подава към въздушни-
те прекъсвачи или към други апарати на раз-
пределителната уредба, трябва да бъде не по-
голяма от 50 на сто.
Чл. 159. (1) Сушенето на сгъстения въздух
може да се осъществи както по термодинами-
чен начин (чрез повишаване на компресорното
налягане на въздуха над работното не по-малко
от 2 пъти), така и с помощта на влагопоглъща-
тели или и по двата начина едновременно.
(2) Ако отношението на налягането на наг-
нетения въздух от компресора към работното
налягане е по-малко от 2, към частта на инста-
лацията с компресорното налягане трябва да
бъдат монтирани постояннодействащи влаго-
поглъщатели.
(3) Местата за събиране и изпускане на кон-
дензираната влага трябва да бъдат затопляни.
Нагревателите на отоплението се включват при
необходимост по време на изпускане на влага-
та—при ниски температури на външния въздух.
Чл. 160. Когато това е предвидено в конструк-
цията, вътрешните кухини на изолаторите на
въздухоструйните прекъсвачи се продухват не-
прекъснато. Продухването и разходът на необхо-
димия за това въздух трябва да се контролират.
Чл. 161. (1) Сгъстеният въздух, който се по-
дава към въздухоструйните прекъсвачи и към
другите апарати, трябва да бъде чист, без меха-
нични примеси.
(2) Въздухът се пречиства с филтри, монти-
рани пред компресорите и пред прекъсвачите
или апаратите. Участъците от въздухопроводи-
те между разпределителния шкаф и резервоа-
рите на прекъсвачите или апаратите трябва да