Държавен вестник, бр. 33, 2004 г., стр. 38

С Т Р .  38
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  33
МИНИСТЕРСТВО
НА ФИНАНСИТЕ
СПОГОДБА
между правителството на Република България
и правителството на Държавата Кувейт за
избягване на двойното данъчно облагане и пре-
дотвратяване отклонението от облагане с да-
нъци върху доходите и имуществото
(Ратифицирана със закон, приет от ХХХIХ
Народно събрание на 21 декември 2002 г.—ДВ,
бр. 120 от 2002 г. В сила от 23 февруари 2004 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Държавата Кувейт,
желаейки да насърчат двустранните икономи-
чески взаимоотношения чрез сключване на Спо-
годба за избягване на двойното данъчно облага-
не и предотвратяване отклонението от облагане
с данъци върху доходите и имуществото,
се договориха, както следва:
Член 1
Обхват по отношение на лицата
Тази спогодба се прилага спрямо лица, кои-
то са местни лица на едната или на двете дого-
варящи държави.
Член 2
Данъци, за които се прилага спогодбата
1. Тази спогодба се прилага за данъци върху
доходите и имуществото, налагани от страна на
всяка договаряща държава или на нейни орга-
ни на местна власт, независимо от начина на
тяхното събиране.
2. За данъци върху доходите и имуществото
се считат всички данъци върху общия доход, върху
съвкупното имущество или върху отделни еле-
менти на доходите или имуществото, включи-
телно данъците върху приходи от отчуждаване
на движимо или недвижимо имущество, както и
данъците върху прираста на имуществото.
3. Съществуващите данъци, за които се при-
лага спогодбата, са по-специално:
а) за Република България:
1. данъкът върху дохода на физическите лица;
2. корпоративният подоходен данък;
3. данъкът върху имуществото (по-нататък
наричани “български данък”);
б) за Държавата Кувейт:
1. корпоративният подоходен данък;
2. отчисленията от нетните печалби на кувейт-
ските акционерни дружества, платими на Кувейт-
ската фондация за научен напредък (KFAS);
3. Закатът;
4. данъкът, събиран за подпомагане в съот-
ветствие с националното трудово законодател-
ство (по-нататък наричани “кувейтски данък”).
4. Спогодбата ще се прилага и за всички
подобни по естеството си данъци, които са въ-
ведени след датата на подписване на спогодба-
та като допълнение или вместо съществуващи-
те данъци. Компетентните органи на договаря-
щите държави ще се уведомяват взаимно за
всички съществени изменения, извършени в
съответните им данъчни закони.
Член 3
Общи определения
1. По смисъла на тази спогодба, освен ако
контекстът не изисква друго:
а) термините “едната договаряща държава”
и “другата договаряща държава” означават
България или Кувейт според изискванията на
контекста;
б) терминът “България” означава Република
България, а когато е употребен в географски
смисъл, означава територията и териториалното
море, върху които тя упражнява своя държавен
суверенитет, а така също континенталния шелф
и изключителната икономическа зона, върху
които тя упражнява суверенни права или юрис-
дикция в съответствие с международното право;
в) терминът “Кувейт” означава територията
на Държавата Кувейт, включително всяка зона
извън териториалното море, която в съответс-
твие с международното право е или по-късно
може да бъде определена по законите на Ку-
вейт като зона, върху която Кувейт може за
упражнява суверенни права или юрисдикция;
г) терминът “лице” включва физическо лице,
дружество или всяко друго сдружение от лица;
д) терминът “дружество” означава всяко
юридическо лице или всяка общност, която се
третира като юридическо лице за целите на
данъчното облагане;
е) терминът “национално лице” означава:
1. всяко физическо лице, притежаващо граж-
данство на едната договаряща държава;
2. всяко юридическо лице, гражданско дру-
жество или асоциация, чийто правен статут се
основава на законите в една от договарящите
държави;
ж) термините “предприятие на едната дого-
варяща държава” и “предприятие на другата
договаряща държава” означават съответно пред-
приятие, ръководено от местно лице на едната
договаряща държава, и предприятие, ръково-
дено от местно лице на другата договаряща
държава;
з) терминът “международен транспорт” оз-
начава всеки превоз с кораб, самолет или шо-
сейно транспортно средство, извършван от пред-
приятие на едната договаряща държава, освен
ако корабът, самолетът или шосейното транс-
портно средство се експлоатира изключително
между места, намиращи се в другата договаря-
ща държава;
и) терминът “данък” означава кувейтски
данък или български данък според изисквани-
ята на контекста;
к) терминът “компетентен орган” означава
министъра на финансите или упълномощен
представител на министъра на финансите.