Държавен вестник, бр. 66, 2005 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  66
3. По време на извънредна ситуация всяка
договаряща страна избягва да взема каквито и
да са мерки, които биха задълбочили отрицател-
ните резултати от гореспоменатата промяна.
Член 5 (Заключителни разпоредби)
1. Всяка договаряща страна може да денон-
сира това споразумение чрез писмено уведом-
ление, адресирано до смесения комитет [до
другите договарящи страни], което не наруша-
ва валидността на всяко предишно финансово
задължение. Нови договарящи страни могат да
бъдат приети със съгласието на съществуващи-
те договарящи страни17.
2. Всяко оспорване, свързано с това споразу-
мение или произтичащо от него, се решава доб-
росъвестно от договарящите страни. Правата
на трети страни да се отнасят до компетентни-
те съдебни органи против договарящите стра-
ни са неограничени.
3. Договарящите страни информират гене-
ралния секретар на Съвета на Европа за същест-
вуването на това споразумение.
4. Това споразумение се сключва [за неоп-
ределен срок/за период от ...... години, подно-
вява се за периоди от ..... години, освен ако не
се анулира при единодушно гласуване от стра-
на на договарящите страни преди края на да-
ден период].
Съставено в ......, на ......, на ...... и ....... (език),
като всички текстове са с еднаква сила.
Бележки:
* След позволението за публикуване на допълнител-
ни схеми и модели на споразумения те бяха добавени
към конвенцията и номерирането им е от 1.6 до 1.14 и от
2.7 до 2.16.
1 Алинея 2 не се прилага за моделите на споразуме-
ния 1.3, 1.4 и 1.5.
2 Числата, дадени за броя на членовете на комисия-
та, са само насочващи и трябва да се адаптират към кон-
кретните случаи, както и всички положения на този мо-
дел на споразумение. Чрез посочването на цифри авто-
рите на моделите за споразумения целят да подчертаят
необходимостта от ефективни комисии с относително
малък брой членове. Те също така желаят да дадат ука-
зание за отношението, което трябва да се поддържа между
представителите на централните власти, от една страна,
и регионалните власти, от друга страна.
3 Този списък има само насочващ характер и трябва
да се адаптира към всеки проект за трансгранично сът-
рудничество. Той не трябва да се интерпретира като
изменение на правомощията, предоставени на терито-
риалните власти от националния закон. Както централ-
ните, така и регионалните власти при всички случаи са
представени в комисията.
4 Обвързаността на това споразумение остава същата
независимо от това, дали тази алинея е включена или не.
5 Виж във връзка с това указателния списък на член
6 на модела за междудържавно споразумение за регио-
нално трансгранично съгласуване, приложен като мо-
дел № 1.2 към Европейската рамкова конвенция за транс-
гранично сътрудничество.
6 Допълнителните протоколи към споразумение-
то могат да бъдат сключвани според моделите, прило-
жени към Европейската рамкова конвенция за транс-
гранично сътрудничество между териториалните общ-
ности или власти.
7 Уместно е да се спомене и в случай на нужда да се
развие в споразумението:
a) указанията, необходими според вътрешното
законодателство на страните по споразумението, които
могат да се отнасят до следните точки:
— упоменаване на името и адреса на комисията;
— точно дефиниране на компетенциите, повере-
ни на комисията;
— регламентиране на начините за изработване
на решения;
— упоменаване на обществения характер на ра-
зискванията;
— дефиниране на приетите правила по отноше-
ние на бюджета и на разчетите;
— определяне начините на финансиране на про-
ектите;
— определяне на начините за изменение на нор-
мативната уредба (споразумението);
— определяне на начините за присъединяване и
оттегляне на членове;
— и т. н.
8 За всяка друга формулировка страните могат да се
отнасят до общите клаузи на моделите на междудър-
жавни споразумения от 1.1 до 1.5, предложени като при-
ложение към Европейската рамкова конвенция за транс-
гранично сътрудничество между териториалните общ-
ности или власти.
9 Чрез сформирането на смесена комисия може да
се държи сметка за съществуващите органи за трансгра-
нично сътрудничество.
10 Допълнителни протоколи към споразумението
могат да бъдат подписвани според моделите, приложе-
ни към Европейската рамкова конвенция за трансгра-
нично сътрудничество между териториалните общнос-
ти или власти.
11 За всяка друга формулировка страните могат да се
отнасят до общите клаузи за моделите на междудържав-
ни споразумения от 1.1 до 1.5, предложени като прило-
жение на Европейската рамкова конвенция за трансгра-
нично сътрудничество между териториалните общнос-
ти или власти.
12 Необходимостта от създаването на местна ко-
мисия зависи от състава на смесената комисия пред-
вид качеството на страните, подписали този модел на
споразумение.
13 За целите на това споразумение е желателно да
участват именно властите, които имат компетенции в
областта на териториалното и селищното устройство,
водния транспорт и корабоплаването, горското стопан-
ство, туризма и околната среда за териториите, прекося-
вани от съответните реки. Следователно в съответствие
с националните закони може да се окаже необходимо
подписването на това споразумение да бъде извършено
от местните, регионалните и/или централните власти на
дадена държава или да се поиска от висшите власти да
делегират необходимите права на по-нисши админист-
ративни власти.
14 Договарящите страни могат да пожелаят да съз-
дадат орган за сътрудничество, представляващ юриди-
ческо лице. В този случай Допълнителният протокол от
1995 г. към Европейската рамкова конвенция за транс-
гранично сътрудничество между териториалните общ-
ности или власти може да послужи като отправна точка.
15 Договарящите страни могат да пожелаят да адап-
тират ранга на въпросната територия към специфични-
те си условия.
16 Тези цели не са изчерпателни и е възможно дого-
варящите страни да пожелаят да ги променят в зависи-
мост от тяхното специфично положение и от техните
компетенции.
17 Ако договарящите страни решат да създадат по
силата на чл. 1 смесен комитет, който да е юридическо
лице, тогава се прилагат по-специални условия.