Държавен вестник, бр. 47, 2009 г., стр. 35

Б Р О Й  47
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  35
Съвместно живеене
Чл. 126. (1) Родителите и ненавършилите
пълнолетие деца живеят заедно, освен ако важ-
ни причини налагат да живеят отделно.
(2) Когато детето се отклони или бъде от-
клонено от местоживеенето си, районният съд
по настоящия адрес на родителя по негово ис-
кане постановява връщане на детето, след като
го изслуша. Определението на съда може да се
обжалва пред окръжния съд, но обжалването
не спира изпълнението. Връщането на детето
се осъществява по административен ред.
(3) Ако съдът установи наличието на важни
причини по ал. 1, той отказва връщането на дете-
то при родителя и уведомява дирекция “Социал-
но подпомагане” по настоящия адрес на детето,
която предприема незабавно мерки за закрила.
Спор относно родителските права
Чл. 127. (1) Когато родителите не живеят
заедно, те могат да постигнат съгласие относ-
но местоживеенето на детето, упражняването
на родителските права, личните отношения с
него и издръжката му. Те могат да поискат от
районния съд по настоящия адрес на детето да
утвърди споразумението им. Споразумението
има сила на изпълнително основание по чл. 404,
т. 1 от  Гражданския процесуален кодекс.
(2) Ако родителите не постигнат споразуме-
ние по ал. 1, спорът се решава от районния съд
по настоящия адрес на детето, който се произ-
нася относно  местоживеенето на детето, уп-
ражняването на родителските права, личните
отношения с детето и издръжката му съгласно
чл. 59, 142, 143 и 144. Решението може да се
обжалва по общия ред.
 (3) По искане на родителя съдът определя
привременни мерки в интерес на детето, след
като поиска становище от дирекция “Социално
подпомагане”. Определението не подлежи на
обжалване, но може да се изменя от същия съд.
(4) Съдът може да приложи защитните мер-
ки по чл. 59, ал. 8.
Лични отношения с близки
Чл. 128. (1) Дядото и бабата могат да поис-
кат от районния съд по настоящия адрес на
детето да определи мерки за лични отношения
с него, ако това е в интерес на детето. Това право
има и детето.
(2) Съдът прилага съответно чл. 59, ал. 8 и 9.
(3) Ако родителят, на когото съдът е опреде-
лил режим на лични отношения с детето, вре-
менно не е в състояние да го упражнява поради
отсъствие или заболяване, този режим може да
се осъществява от бабата и дядото на детето.
Представителство и попечителско
съдействие
Чл. 129. (1) Всеки от родителите може сам
да представлява малолетното си дете и да дава
съгласие за правните действия на непълнолет-
ното си дете в негов интерес.
(2) При противоречие между интереса на
родителя и на детето се назначава особен пред-
ставител.
Управление и разпореждане с имуществото
на детето
Чл. 130. (1) Родителите управляват имущес-
твото на детето в негов интерес и с грижата на
добър стопанин.
(2) Доходите от имуществото на детето, ко-
ито не са необходими за негови нужди, могат да
се използват за задоволяване на потребности
на семейството.
(3) Извършването на действия на разпореж-
дане с недвижими имоти, с движими вещи чрез
формална сделка и с влогове, както и с ценни
книги, принадлежащи на детето, се допуска с
разрешение на районния съд по настоящия му
адрес, ако разпореждането не противоречи на
интереса на детето.
(4) Дарение, отказ от права, даване на заем и
обезпечаване на чужди задължения от ненавър-
шило пълнолетие дете са нищожни. По изклю-
чение обезпечаване на чужди задължения чрез
залог или ипотека може да се извърши по реда
на ал. 3 при нужда или очевидна полза за детето
или при извънредни нужди на семейството.
(5) За сделките на встъпилия в брак непъл-
нолетен се прилага само ограничението по
чл. 6, ал. 4.
Ограничаване на родителските права
Чл. 131. (1) Когато поведението на родителя
представлява опасност за личността, здравето,
възпитанието или имуществото на детето, ра-
йонният съд взема съответни мерки в интерес
на детето, като ограничава родителските пра-
ва—отнема или поставя условия за упражнява-
нето на някои от тях, и може да възложи осъщес-
твяването им на друго лице. При нужда може да
бъде променено местоживеенето на детето или
то да бъде настанено извън семейството.
(2) Мерките по ал. 1 се вземат и когато по-
ради продължителна физическа или душевна
болест или други обективни причини родите-
лят не е в състояние да упражнява родителски-
те си права.
Лишаване от родителски права
Чл. 132. (1)  Родителят може да бъде лишен
от родителски права:
1. в особено тежки случаи по чл. 131;
2. когато без основателна причина трайно не
полага грижи за детето и не му дава издръжка.
(2) При лишаване от родителски права на
единия родител, когато няма друг родител или
упражняването на родителските права от него
не е в интерес на детето, съдът предприема мер-
ки за закрила и го настанява извън семейството.
Производство за ограничаване и за лишаване
от родителски права
Чл. 133. (1) Производството за ограничава-
не и за лишаване от родителски права се об-
разува по искане на другия родител, на проку-