Държавен вестник, бр. 101, 2015 г., стр. 58

СТР.  58	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  101
друга страна, нарастващият брой на жените, 
които планират и раждат деца в по-напред-
нала възраст, увеличава риска от вродени 
малформации, безплодие, високорискови бре-
менности, свързани с хронични заболявания 
и други здравословни проблеми. 
Поведенческите фактори, свързани с тю-
тюнопушене, прекомерна употреба на алко-
хол, нездравословно хранене и др., както и 
вредните фактори на околната и трудовата 
среда също създават рискове за здравето на 
майките и бебетата.
Детското и майчиното здраве зависи в 
голяма степен и от достъпността, качеството 
и обхвата на медицинските грижи, получени 
преди, по време и след раждането. Анали-
зите на експертите показват, че българската 
здравна система не е реализирала всички свои 
възможности за подобряване на грижите за 
репродуктивното, майчиното и детското здра-
ве и в нея са налице проблеми, свързани със 
затруднения в достъпа, липса на капацитет, 
професионална компетентност и недостатъчна 
координация, водещи до сериозни пропуски 
при медицинското обслужване. Съществува-
щите социални неравенства по отношение 
на достъпа на жените, особено от уязвими 
групи, до квалифицирани медицински услуги 
по време на бременността, раждането и пост- 
наталните грижи генерират допълнителни 
здравни рискове с дългосрочни последици. 
Посочените фактори, свързани със социал-
ните детерминанти на здравето и качеството 
на медицинското обслужване, са причина за 
значителните междурегионални различия в 
детската и майчината смъртност, която по 
данни на НСИ5 варира между 0 и 15,4 на 
1000 живородени деца през 2014 г.
В рамките на здравната система е необхо-
димо въвеждането на интегриран подход на 
медицински грижи за бременните, майките 
и бебетата, който да обхване периодите пре-
ди забременяване, по време на бременност, 
раждане и следродилен период, периода на 
новороденото и до навършване на 1 година 
на детето, със специфичните им потребности. 
Важна стъпка в тази насока е прилагането 
на активни комуникационни подходи за подо-
бряване на здравната култура и информираност 
на младите хора в областта на сексуалното 
и репродуктивното здраве, превенцията на 
полово предавани инфекции, храненето и 
грижите за кърмачета и малки деца и др.
Подобряването на показателите за майчина 
и детска смъртност изисква мерки за възстано-
вяване на ранното обхващане под наблюдение 
на бременните. Необходимо е развитие на 
скрининговите програми за диагностициране 
на патологично протичащите бременности, в 
т.ч. биохимичния и ехографския скрининг на 
бременните жени.
Превантивните мерки за предотвратяване 
на усложненията на бременността и ражда-
нето и за правилното отглеждане на децата 
са особено необходими в отдалечените и сел-
ските райони с ограничен достъп до здравни 
услуги. За целта е необходимо подобряване на 
механизмите, гарантиращи предоставянето на 
равноправен достъп до медицинска помощ за 
всички бременни, майки и деца независимо 
от техния социално-икономически статус. 
Съществуващата липса на координация в 
процеса на здравното обслужване на бременни, 
майки и бебета изисква развитие на капаци-
тета на системата за оказване на качествени 
специализирани грижи за тях. Необходимо е 
да се изградят съответни нива на обслужване 
и взаимовръзки между тях с приоритет за 
бременни с патология, деца с хронични забо-
лявания и със специални потребности. Пови-
шаването на качеството на грижите е свързано 
с непрекъснато технологично обновяване на 
акушеро-гинекологични и неонатологични 
структури и с повишаване на квалификацията 
на медицинските специалисти.
Решаването на проблемите на детското и 
майчиното здраве изисква здравната система 
да излезе от рамките на стандартните дей-
ности по осигуряване на медицински услуги. 
Необходимо е адаптиране на медицинската 
грижа към емоционалните потребности на 
пациентите и развитие на т.нар. „хуманизира-
ни“ медицински грижи и лечебни заведения, 
осигуряващи приятелска към децата и майките 
болнична среда и здравна система. 
Поставянето на здравето в центъра на 
грижите за жените, майките и децата и пла-
нирането им спрямо конкретните потребности 
за постигане на тяхното здравно, социално и 
психично благополучие надхвърля рамките на 
здравната система и предполага нови подходи.
Здравната система и медицинските специ-
алисти следва да преодолеят своята изолира-
ност при решаване на здравните проблеми и 
да споделят своята отговорност с останалите 
обществени системи, отговорни за социалните 
детерминанти на здравето и благосъстоянието. 
Необходимо е развитие на интегрирани 
услуги с активното участие на медицински-
те специалисти в дейности по превенция на 
изоставянето на деца и особено превенция на 
изоставянето на ниво родилен дом, подкрепа 
на семейства с малки деца в риск, обучение 
за добро родителство, семейно планиране, 
подкрепа на ранното детско развитие и 
др. В случаите на работа на ниво родилни 
структури е важно да се подчертае ролята на 
кризисната и мобилна интервенция. Особено 
важна е работата с жените от уязвими групи, 
които са основни носители на рискове, но и 
на възможности за преодоляване на насто-
ящите негативни тенденции по отношение на 
майчиното и детското здраве.