Държавен вестник, бр. 102, 2010 г., стр. 68

СТР.  68	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  102
лените размери на експозициите на всички 
секюритизиращи позиции тип „мецанин“, 
съществуващи в тази секюритизация;
б) когато дадена секюритизация няма 
секюритизиращи позиции тип „мецанин“, а 
инициаторът може да докаже, че стойност­
та на експозицията на секюритизиращите 
позиции, с които се намалява собственият 
капитал или за които би било определено 
рисково тегло 1 250 на сто, надхвърля със 
значителен марж обоснованата оценка на 
очакваната загуба по секюритизираните 
позиции, инвестиционният посредник ини­
циатор не може да държи повече от 20 на 
сто от стойностите на секюритизираните 
експозиции, с които се намалява собственият 
капитал или за които би било определено 
рисково тегло 1 250 на сто.
2.2. За целите на т. 2.1 секюритизиращи 
позиции тип „мецанин“ са секюритизиращи 
позиции, за които се прилага рисково тегло 
под 1 250 на сто и които са с по-ниска степен 
на обезпечение от първостепенните позиции 
в тази секюритизация и с по-ниска степен на 
обезпечение от всяка секюритизираща позиция 
в тази секюритизация, за която: 
а) при секюритизираща позиция по т. 6.2 се 
определя 1-ва степен кредитно качество; или 
б) при секюритизираща позиция по т. 6.3 
се определя 1-ва или 2-ра степен кредитно 
качество съгласно т. 5.
2.3. Заместник-председателят може да 
приеме, че е прехвърлен значителен кредитен 
риск, ако инвестиционният посредник докаже, 
че има въведени политики и методология, 
които гарантират, че възможните намаления 
на капиталовите изисквания, постигнати от 
него като инициатор чрез секюритизацията, 
са обосновани със съразмерно прехвърляне 
на кредитен риск към трети страни. Замест­
ник-председателят приема, че е прехвърлен 
значителен кредитен риск, ако инвестицион­
ният посредник инициатор може да докаже, 
че прехвърлянето на риск към трети страни 
се признава както за целите на управлението 
на риска от посредника, така и за разпреде­
лението на капитала му.
2.4. За признаване на значително прех­
върляне на кредитния риск при традиционна 
секюритизация трябва да бъдат спазени и 
следните условия:
а) документацията по секюритизацията 
отразява с достатъчно висока точност ико­
номическата същност на сделката;
б) инвестиционният посредник инициатор 
и неговите кредитори нямат достъп до секю­
ритизираните експозиции;
в) емитираните ценни книжа не представ­
ляват задължения за плащане на инвестици­
онния посредник инициатор;
г) лицето, на което се прехвърля, е дру­
жество със специална цел – секюритизация;
д) инвестиционният посредник инициатор 
не осъществява пряк или непряк контрол върху 
прехвърлените експозиции; инвестиционният 
посредник инициатор може да осъществява 
пряк контрол върху прехвърлените експози­
ции, ако има правото да ги изкупи обратно, 
за да извлече ползи, или ако е задължен да 
поеме отново прехвърления риск; запазването 
на правата или задълженията по отношение 
обслужването на експозицията е пряк контрол 
върху експозицията;
е) когато е налице „опция за крайно изку­
пуване“, следва да бъдат изпълнени следните 
условия:
аа) опцията се упражнява по решение на 
инвестиционния посредник инициатор;
бб) опцията може да бъде упражнена 
само когато 10 на сто или по-малко от пър­
воначалната стойност на секюритизираната 
експозиция остава неизплатена; и
вв) опцията не е с цел избягване на прех­
върлянето на загубите към позиции за кредит­
но подобрение или други позиции, държани 
от инвеститорите, и не е структурирана да 
осигури по друг начин кредитно подобрение;
ж) документацията за секюритизиране не 
може да съдържа клаузи, които предвиждат 
увеличаване на доходността на държателите 
на секюритизиращите позиции в отговор на 
влошаване понижаване на кредитното качест­
во на базовите експозиции;
з) с изключение на случаите на предсрочно 
погасяване документацията за секюритизиране 
не може да съдържа клаузи:
аа) които изискват позициите в секюритиза­
цията да бъдат подобрени от инвестиционния 
посредник инициатор или изискват нарастване 
на доходността на инвеститорите в отговор 
на влошаването на кредитното качество на 
секюритизираните експозиции; или 
бб) за нарастване доходността на лицата, 
държащи позиции по секюритизация, в отго­
вор на влошаването на кредитното качество 
на базовия актив.“
2. Досегашните т. 2.5 – 2.8.2 се заличават.
3. Точка 3 се изменя така:
„3. Минимални изисквания за признаване 
на значително прехвърляне на кредитния риск 
при синтетична секюритизация.
Инвестиционният посредник инициатор на 
синтетична секюритизация може да изчислява 
рисково претеглените експозиции и съответно 
размера на очакваната загуба за секюритизи­
раните експозиции съгласно точки 4.1 и 4.2, 
ако е изпълнено едно от следните условия:
а) значителен риск е бил прехвърлен към 
трети страни чрез обезпечена кредитна защита 
или чрез кредитна защита с гаранции;