Държавен вестник, бр. 47, 2006 г., стр. 45

Б Р О Й  47
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  45
чаи преди да напуснат животновъдния обект, в
който са внесени. В регистъра на животновъд-
ния обект и в електронната база данни се запис-
ват и идентификационните номера на страната
на произход, като старото идентификационно
средство не се премахва.
(2) Изискванията по ал. 1 не се прилагат при
обмен или внасяне на ДПЖ, предназначени за
клане и директно транспортирани от ГИВП до
кланица и заклани в срок до 5 работни дни от
извършване на проверката на входящия ГИВП.
(3) При внасяне на ДПЖ от страна—членка
на ЕС, оригиналната ушна марка се запазва.
Чл. 24. (1) Собствениците на животновъдни
обекти, в които се отглеждат ДПЖ, водят ре-
гистър по чл. 4, ал. 1, т. 3, който съдържа след-
ната допълнителна информация:
1. вид на продукцията (месо, мляко);
2. резултат и дата на последната проверка по
чл. 25;
3. при напускане на обекта—трите имена,
ЕГН на превозвача и регистрационен намер на
транспортното средство; трите имена, постоя-
нен адрес и ЕГН на новия собственик за физи-
ческо лице и наименование, адрес на управле-
ние и код по БУЛСТАТ за юридическо лице и
едноличен търговец или регистрационния но-
мер на обекта на местопредназначение на жи-
вотното; дата на отпътуване;
4. при транспортиране на ДПЖ до клани-
ца—регистрационен номер на кланицата и да-
тата на отпътуване;
5. при доставка на нови животни—трите име-
на, постоянен адрес и ЕГН на предишния соб-
ственик за физическо лице и наименование, ад-
рес на управление и код по БУЛСТАТ за юри-
дическо лице и едноличен търговец или регист-
рационния номер на обекта на произход на
животното; дата на пристигане в обекта.
(2) За ДПЖ, родени след 1 януари 2008 г., се
актуализират:
1. номерът на индивидуалното идентифика-
ционно средство;
2. годината на раждане и датата на иденти-
фициране;
3. месецът и годината на смъртта на ДПЖ в
обекта;
4. породата и генотипът (ако е известен).
(3) Собствениците на животновъдни обек-
ти, в които се отглеждат ДПЖ, подават до офи-
циалния ветеринарен лекар в съответната об-
щина информацията по ал. 1 и 2 и по чл. 9, ал. 2
за поддръжка на електронната база данни.
Чл. 25. (1) Всяка година през октомври соб-
ствениците на ДПЖ извършват инвентариза-
ция на ДПЖ в обекта.
(2) До края на ноември информацията от
извършената инвентаризация по ал. 1 се подава
от собственика на ДПЖ до официалния ветери-
нарен лекар, отговарящ за съответната община,
който я въвежда в електронната база данни.
Раздел IV
Идентификация на свине
Чл. 26. (1) Собствениците на животновъд-
ни обекти, в които се отглеждат свине, под-
държат регистъра на животните по чл. 4, ал. 1,
т. 3. В регистъра се включва актуализираната
информация за всички придвижвания на жи-
вотните, като се вписва произходът или место-
назначението им, номерата на индивидуални-
те средства за идентификация и датата на тези
придвижвания.
(2) Животновъдните обекти, отглеждащи
над 50 свине майки, водят регистъра в елект-
ронен вид.
Чл. 27. (1) Свинете се идентифицират чрез
индивидуални средства за идентификация—
ушни марки.
 (2) Чрез индивидуалните средства за иден-
тификация:
1. свинете се завеждат в регистъра по чл. 4,
ал. 1, т. 3;
2. се определя животновъдният обект, от кой-
то произхождат свинете;
3. се сверяват данните на свинете по време
на транспортирането им със съпровождащите
ги документи.
(3) Ушната марка съдържа следната ин-
формация: NVS, кода на Република България
“BG”, кода за съответната област, знак “S”,
показващ че се отнася за свине, и 7-цифрен
пореден номер.
(4) Свинете се идентифицират възможно най-
бързо след раждането, но при всички случаи
преди да напуснат животновъдния обект, в кой-
то са родени.
(5) Пробите за извършване на епизоотичен
контрол се вземат само от свине с индивидуал-
на ушна марка.
Чл. 28. (1) Свине за клане от животновъдни
обекти, регистрирани по реда на чл. 137 ЗВД, в
които се отглеждат над 50 свине майки, могат
да не се идентифицират с индивидуална ушна
марка. В този случай се използва обща ушна
марка, която съдържа следната информация:
NVS, кода на Република България “BG”, дву-
цифрен код за региона и номера на животно-
въдния обект.
(2) Ушните марки по ал. 1 са зелени на цвят
и имат размера и формата на индивидуалните
ушни марки за свине.
(3) Ушните марки по ал. 1 се закупуват, дос-
тавят и поставят от собственика на обекта.
(4) При придвижването на свине за клане,
идентифицирани с марки по ал. 1, във ветери-
нарномедицинското свидетелство се записват
номерът на марката и броят на животните.
Чл. 29. (1) При обмен или внасяне на свине
в Република България те се идентифицират по
чл. 27 в срок до 30 дни от извършване на про-