Държавен вестник, бр. 26, 2018 г., стр. 7

БРОЙ  26	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
36. Република България следва да продъл-
жи активното си участие в международни ор-
ганизации и инициативи, както и подкрепата 
за пълното прилагане и универсализация на 
релевантните международноправни актове, 
които ефективно съдействат за ограничаване 
на разпространението и за забрана на ОМУ.
37. В Югоизточна Европа водеща е тен-
денцията към по-нататъшно стабилизиране 
и пълноценно включване в евро-атлантиче-
ското и европейското пространство. За това 
допринасят разширяването на двустранното 
и регионалното партньорство и на регионал-
ния пазар и съвместните проекти в различни 
области. Регионът на Западните Балкани е 
от стратегическа важност за Република Бъл-
гария и за евро-атлантическата сигурност. В 
основата на задълбочаването на сътрудни-
чеството и добросъседството са членството на 
страни от региона в НАТО и ЕС и процесът 
на постепенно интегриране на държавите от 
Западните Балкани в европейските и евро-
атлантическите структури. Засилването на 
взаимодействието между НАТО и ЕС за сти-
мулиране и подпомагане на демократичните 
процеси в страните от Западните Балкани е 
ключов фактор за генериране на стабилност 
в региона. Ускоряването на присъединяването 
на страните от региона към НАТО и ЕС е 
необходимо условие за трайното стабилизиране 
на Западните Балкани. Ускоряването на меха-
низмите на взаимодействие между Република 
България и страните от Западните Балкани, 
на базата на тяхната конкретна позиция като 
кандидати за членство в НАТО и Европейския 
съюз, ще способства за по-бързото им реално 
интегриране в двете организации.
38. Остават актуални някои от рисковете 
за дестабилизиране на обстановката в страни 
от Западните Балкани поради прояви на на-
ционализъм и наличието на междуетнически 
и религиозни противоречия. Действия на 
външни сили, насочени към дестабилизира-
не на политическия процес и процесите на 
етническо и религиозно помирение, както и 
за разпространяване на радикални идеологии 
и практики, съдържат рисков потенциал за 
сигурността в региона.
39. Република България разглежда Черно-
морския регион в широк европейски и евро-
атлантически контекст с цел задълбочаване 
на сътрудничеството между държавите в 
сферата на икономиката, търговията и си-
гурността. Особено голямо значение този 
регион придобива в контекста на развитието 
на мрежата за пренос на основни енергоноси-
тели, свързващи страните производителки с 
енергийните пазари в Европа. Важността на 
региона нараства предвид активната роля на 
страната ни за поддържане на международния 
мир, както и ангажиментите є по охраната 
на външните граници на ЕС.
40. Замразените конфликти в постсъветско-
то пространство остават постоянен източник 
на напрежение, съдържащ рисков потенциал 
по линия на сигурността, а засегнатите от 
тях страни продължават да са поле за сблъ-
сък на различни геополитически интереси. 
Кризата в Украйна и незаконното анексиране 
на Кримския полуостров водят до трайно 
нарушаване на геостратегическия и военния 
баланс в региона на Черно море. Разрастват 
се противоречията и в областта на иконо-
миката и културата. Незачитането на тери-
ториалната цялост на независими държави, 
провеждането на информационни операции и 
масовото използване на хибридни стратегии 
подкопават доверието и значително затруд-
няват връщането към диалога и намирането 
на трайни политически решения, свързани 
със сигурността на европейския континент.
41. Българските граждани, както и българ-
ските общности извън страната и българските 
национални малцинства, в страните, в които 
имат законово признат статут, макар и по 
съществено различни причини, се нуждаят 
от по-голямо и адекватно на съвременните 
реалности внимание от държавата ни. То 
следва да намери израз в информационен и 
културен обмен, в специално отношение към 
родените и възпитаващи се извън територията 
на страната български граждани, както и към 
лица от български произход, независимо от 
това дали придобиват по рождение българско 
гражданство.
Българските общности, включително и 
българските национални малцинства, в от-
делни страни са подложени на икономически, 
политически и асимилационен натиск, както и 
на засилен интерес от службите за сигурност. 
Налице е опасност от развитие на подобни 
тенденции и в държави, в които към настоя­
щия момент българските общности се ползват 
от сравнително широки права на културата 
и етническото самосъзнание.
42. Рискове за екологичната сигурност про-
изтичат от промишлени аварии с изпускане 
на вредни емисии, трансграничното замър-
сяване на въздуха, водите и крайбрежната 
ивица, както и от заплахата от терористична 
дейност с използване на вещества, които са 
особено опасни за природната среда и хората. 
Защитата на корпоративни икономически 
интереси забавя предприемането на реални 
стъпки за разрешаване на тези проблеми в 
широк международен контекст.
43. Реализирането на стратегически меж-
дународни транспортни и енергийни проекти 
повишава степента на сигурност, но същевре-
менно изисква изграждане на способности 
за защита на критичната инфраструктура. 
Опитите за възпрепятстване реализацията 
на стратегически транспортни и енергийни 
проекти увреждат интересите на страната ни