Държавен вестник, бр. 111, 2004 г., стр. 144

С Т Р .  144
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  111
ко-стоматологичен, диагностично-консултати-
вен център, самостоятелни медико-диагностич-
ни и медико-технически лаборатории. Опре-
делени са и дейностите, които извършват ле-
карите и/или стоматолозите в лечебните заве-
дения за извънболнична помощ, а именно: ди-
агностика, лечение, рехабилитация и наблю-
дение на болни, консултации и профилактика.
Същите предписват лабораторни и други ви-
дове изследвания, извършването на медицин-
ски дейности и манипулации под техен конт-
рол и отговорност, обема, вида домашни гри-
жи и помощ за болни и лекарства, превързоч-
ни материали и медицински пособия. Също
така извършват експертиза на временна не-
трудоспособност, наблюдение и оказване на
медицинска помощ при бременност и майчин-
ство, наблюдават, контролират и полагат гри-
жи за физическото и психическото развитие
на лица до 18 години. Извършват дейности по
здравна промоция и профилактика, включи-
телно профилактични прегледи и имунизации,
издават документи, свързани с тяхната дейност,
и насочват пациенти за консултативна и бол-
нична помощ.
В цитираните разпоредби от Закона за ле-
чебните заведения изчерпателно е определен
обемът на извършваните медицински дейности
от лекарите и стоматолозите в заведенията за
извънболнична помощ и в тях не е включена
дейност “диспансеризация”.
Тъй като обжалваната наредба е за профи-
лактични прегледи и диспансеризация на опре-
делена група лица—бременни и деца, относи-
мите към тази група лица законови разпоредби
от ЗЛЗ, уреждащи дейностите, извършвани в
лечебните заведения за извънболнична помощ,
се свеждат до наблюдение и оказване на меди-
цинска помощ при бременност и майчинство,
наблюдение, контрол и полагане на грижи за
физическото и психическото развитие на лица
до 18 години. Законът не предоставя на лечеб-
ните заведения за извънболнична помощ дей-
ности, свързани с диспансеризация.
Диспансеризацията е понятие, свързано със
специализираните за целта лечебни заведения,
каквито са диспансерите.
Статутът на същите се определя като лечеб-
ни заведения за болнична помощ съобразно с
разпоредбата на чл. 10, т. 3 ЗЛЗ. Профилът на
диспансерите, видовете дейности, които те из-
вършват, и списъкът на заболяванията, подле-
жащи на диспансерно наблюдение, се опреде-
лят с Наредба № 26 от 10.ХI.1999 г.
Съгласно чл. 26, ал. 1 ЗЛЗ и чл. 2 от Наред-
ба № 26 диспансерът е лечебно заведение, в
което лекари с помощта на друг персонал ак-
тивно издирват, диагностицират, лекуват и
периодично наблюдават болни с определени за-
болявания. Към диспансерите могат да се раз-
криват легла за диагностичен и лечебен пре-
стой. По профила на заболяванията, които ди-
агностицират, лекуват и наблюдават, диспан-
серите могат да бъдат за следните заболява-
ния: онкологични, пневмо-фтизиатрични, пси-
хични и кожно-венерически. Разпоредбата на
чл. 37, ал. 1 и 2 ЗЛЗ определя реда за учредя-
ване на лечебните заведения за болнична по-
мощ, включително и диспансерите, като в
предмета на дейност на учредените дружест-
ва или кооперации за осъществяване на съот-
ветната болнична помощ задължително се
вписва осъществяването само на болнична
помощ и/или на дейностите по чл. 26, ал. 1 ЗЛЗ.
Учредените по съответния ред дружества или
кооперации за болнична помощ осъществя-
ват дейност след получаване на разрешение
по реда на чл. 46 ЗЛЗ.
Съпоставяйки дейността, която се извър-
шва от диспансерите съгласно цитирания
текст от Закона за лечебните заведения и от
Наредба № 26, с определението на понятието
“диспансеризация” в § 1, т. 2 от допълнител-
ната разпоредба на Закона за народното здра-
ве като “метод” за активно издирване, диаг-
ностика, лечение и периодично наблюдение на
болни с определени заболявания се налага из-
водът за пълно припокриване на двете зако-
нови разпоредби, т.е. дейността, която е пре-
доставена по Закона за лечебните заведе-
ния да извършват диспансерите, покрива в
пълен обем дейностите по диспансеризация-
та като “метод” съобразно с разпоредбата от
Закона за народното здраве.
Строго регламентираният от закона ред за
учредяване на лечебни заведения за болнич-
на помощ, техните видове и дейността, която
по закон имат право да упражняват, въвежда
разграничението на диспансерите като спе-
циализирани здравни заведения за болнична
помощ и диспансеризацията на лицата, за
които са налице условия за това. От извърше-
ния преглед на нормативната уредба относно
дейността на диспансерите като специализи-
рани лечебни заведения и реда за тяхното
учредяване се налага изводът, че същите осъ-
ществяват и цялостната дейност по диспансе-
ризация на всички лица, включително и на
бременни и деца. С оглед спецификата на за-
боляванията, за които са предвидени видове-
те диспансери, съответстващи на вида забо-
ляване, диспансеризацията може да бъде из-
вършена само в тези лечебни заведения, в
които практикуващите лекари са със съответ-
ната за заболяването специалност. Това опре-
деля дейността по диспансеризацията да бъде
изцяло извършвана от специализираните ле-
чебни заведения за болнична помощ, каквито
са диспансерите. От друга страна, Законът за
лечебните заведения определя дейностите на