Държавен вестник, бр. 72, 2020 г., стр. 28

СТР.  28	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  72
поне един потенциален съинвеститор е сключил 
споразумение за съвместни инвестиции с това 
предприятие.
Когато националният регулаторен орган 
реши, че предложеният ангажимент за съв-
местни инвестиции отговаря на условията, то 
той може да му придаде обвързваща сила. В 
обосновани случаи обаче може да се наложи да 
се запазят или адаптират корективните мерки 
във връзка с достъпа, наложени на предприя-
тия със значителна пазарна сила по отношение 
на нови мрежи с много голям капацитет, с цел 
да се намери решение на значителни пробле-
ми, свързани с конкуренцията на определени 
пазари.
За да се запази конкурентоспособността 
на пазарите, националните регулаторни орга-
ни следва също така да защитят правата на 
търсещите достъп, които не участват в дадена 
съвместна инвестиция. Това трябва да бъде 
постигнато чрез запазване на съществуващи-
те продук­ти за достъп или когато заварени-
те мрежови елементи се демонтират с тече-
ние на времето, чрез налагане на продукти 
за достъп най-малко със сходни функции и 
качество като тези, които са били на разпо-
ложение в заварената инфраструктура, като и 
в двата случая продуктите са обект на подхо-
дящ гъвкав механизъм, който не подкопава 
стимулите за съинвеститорите.
Съществува възможност предприятието, оп-
ределено като имащо значителна пазарна сила, 
да може да предлага поемането на ангажимен-
ти, които да се отчитат при вземането на реше-
ние относно регулаторните задължения. Наци-
оналният регулаторен орган може да придаде 
на някои или всички ангажименти обвързваща 
сила за определен период, а в случая на анга-
жиментите за съвместни инвестиции с обвърз-
ваща сила той им придава обвързваща сила за 
период от най-малко седем години.
3.1.2. Достъп до физическа инфраструктура 
и задължения за достъп до и използване на спе 
цифични мрежови елементи и прилежащи съоръ­
жения
Елементите на физическата инфраструктура 
са от решаващо значение за успешното разгръ-
щане на нови мрежи с много голям капацитет. В 
тази връзка новата регулаторна рамка предвиж-
да възможност от предприятията да се изисква 
да изпълняват всички разумни искания за дос-
тъп и използване на физическа инфраструктура, 
която включва, но не е ограничена до сгради 
или подстъпи към сгради, окабеляване на сгра-
ди, включително електрически инсталации, ан-
тени, кули и други поддържащи конструкции, 
стълбове, мачти, канали, кабелопроводи, поме-
щения за контрол, шахти и кутии, в които, взе-
майки предвид пазарния анализ, националният 
регулаторен орган е направил извода, че отка-
зът на достъп или необоснованите условия със 
сходен ефект биха попречили на възникването 
на устойчив конкурентен пазар и не биха били 
в интерес на крайните ползватели.
Достъпът до елементите на физическата ин-
фраструктура може да се използва като само­
стоятелна корективна мярка за подобряване на 
конкурентната динамика, а не само като допъл-
нителна мярка за други продукти или услуги на 
едро или като мярка, ограничена до предпри-
ятията, които се възползват от такива продук­
ти или услуги на едро. Когато националните 
регулаторни органи преценяват евентуалните 
специфични задължения, които да наложат, и 
по-специално, когато оценяват, в съответствие 
с принципа за пропорционалност, дали и по ка-
къв начин трябва да бъдат наложени тези задъл-
жения, националните регулаторни органи отчи-
тат резултатите от анализа дали други форми 
на достъп до доставки на едро на същия или на 
свързан пазар за продажби на едро биха били 
достатъчни за преодоляване на идентифицира-
ния проблем в интерес на крайните ползватели.
Изискването за достъп до мрежовата инфра-
структура може да се обоснове като средство 
за засилване на конкуренцията, но следва да се 
уравновесят правата на собствениците на инфра-
структурата да я използват за собствена облага 
и правата на останалите доставчици на услуги 
да получат достъп до съоръженията, които имат 
първостепенно значение за предоставянето на 
конкурентни услуги.
Въпреки специалния акцент върху достъпа 
до физическата инфраструктура се запазва въз-
можността за налагане и на други видове задъл-
жения, когато това е уместно.
Когато на предприятията се налагат за-
дължения, които изискват от тях да удовлет-
воряват основателните искания за достъп до 
специфични мрежови елементи и прилежащи 
съоръжения и тяхното използване, отказ може 
да се допусне само на основата на обективни 
критерии, като например технически възмож-
ности или потребност от запазване на целост-
та на мрежата. Съгласно актуализираната 
рамка националните регулаторни органи мо-
гат да изискат операторите да предоставят на 
трети страни и достъп до специфични активни 
или виртуални мрежови елементи и услуги, 
както и да предоставят съвместно разполагане 
или други форми за съвместно ползване на 
прилежащи съоръжения. Оценката включва 
предложения за търговски достъп, регулиран 
достъп в съответствие или съществуващ или 
планиран регулиран достъп до други доставки 
на едро, като се отчитат фактори, сред които: 
очакваният технологичен напредък във връзка 
с проектирането и управлението на мрежи и 
необходимостта да се гарантира технологична 
неутралност, която дава на страните възмож-
ност да проектират и управляват своите собст-
вени мрежи.