Държавен вестник, бр. 43, 2021 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  43
Доц. д-р Атанас Славов застъпва тезата, 
че въведените в атакуваните разпоредби на 
Закона за съдебната власт възможности за 
получаване на „кариерен бонус“ от члено-
вете на ВСС и на Инспектората към ВСС 
представляват директна форма на намеса в 
самоуправлението и кариерното развитие 
в рамките на съдебната власт. Според доц. 
Славов този подход на законодателя засилва 
политическата намеса и влияние във Висшия 
съдебен съвет и Инспектората към ВСС, като 
създава особен стимул за членовете на тези 
органи да следват не утвърдените профе-
сионални стандарти, а да се съобразяват с 
различни външни за системата очаквания, 
изисквания и аргументи.
Втората група становища, която включва 
Инспектората към Висшия съдебен съвет, 
главния прокурор и Камарата на следова-
телите в България, намират искането за 
неоснователно.
Според Инспектората към ВСС оспо-
реното законодателно разрешение държи 
сметка за характера на заеманата длъжност, 
широтата на натрупания опит, липсата на 
възможност за участие в конкурси за пе-
риода на мандата, поради което се явява 
справедлива компенсация за времето като 
член на кадровия или контролния орган на 
съдебната власт. 
Главният прокурор поддържа, че самос-
тоятелността и независимостта на про-
вежданата кадрова политика на съдебната 
власт не са ограничени по какъвто и да е 
начин – конкретното персонално решение 
за възстановяване на съответния бивш 
член на ВСС или на неговия инспекторат 
на равна или по-висока длъжност е една 
възможност, която се преценява във всеки 
конкретен случай и съобразно законовите 
изисквания.
В становището на Камарата на следовате-
лите в България се посочва, че атакуваният 
законодателен подход е подходящ и целесъо-
бразен, за да удовлетвори конституционните 
изисквания към съдебната власт. Поддържа 
се още, че оспорената нормативна уредба 
не нарушава конституционния принцип на 
равенство пред закона, тъй като почива 
върху ясни правила, които намират прило-
жение спрямо всички съдии, прокурори и 
следователи.
Конституционният съд, като обсъди до-
водите в искането, постъпилите по делото 
писмени становища и правни мнения, както 
и относимата правна уредба, за да се про-
изнесе, взе предвид следното:
Предмет на оспорване са законови разпо-
редби, които уреждат кариерното развитие 
на изборните членове на ВСС, на главния 
инспектор и на инспекторите в Инспекто-
рата към ВСС след края на мандата им на 
тези длъжности или при предсрочното му 
прекратяване на определени основания. В 
чл. 28, ал. 1, изр. първо ЗСВ законодателят 
постановява, че при изтичане на мандата 
или при предсрочното му прекратяване, 
изборният член на ВСС се възстановява 
на заеманата преди избора длъжност „или 
равна по степен“ в органите на съдебната 
власт. За главния инспектор и инспекторите 
в Инспектората към ВСС е създадена анало-
гична възможност „да бъдат възстановени“ 
на длъжност, която е равна по степен на 
заеманата преди избора. По същество това 
е преместване. 
Според чл. 28, ал. 1, изр. второ бивш из-
борен член на ВСС „може да бъде назначен 
на длъжност, с една степен по-висока от за-
еманата преди избора длъжност, в органите 
на съдебната власт“. За главния инспектор и 
инспекторите в Инспектората към ВСС ана-
логичната възможност е предвидена в чл. 50, 
ал. 1 ЗСВ. По същество това е повишение.
Обществените отношения, свързани с 
правния статус на членовете на ВСС и на 
Инспектората към ВСС с изтекъл или прекра-
тен на основание подадена оставка мандат, 
нямат разгърната конституционна уредба. 
Разпоредбата на чл. 133 от Конституцията 
предвижда организацията и дейността на 
Висшия съдебен съвет, на съдилищата, на 
прокурорските и следствените органи, стату-
тът на съдиите, прокурорите и следователите, 
условията и редът за тяхното назначаване 
и освобождаване от длъжност, както и за 
осъществяване на тяхната отговорност да се 
уреждат със закон. По силата на изричното 
конституционно възлагане регламентирането 
на очертания кръг от въпроси, свързани със 
същностните характеристики на съдебната 
власт, е от изключителната компетентност 
на Народното събрание. 
Оспорените разпоредби са израз на за-
конодателна целесъобразност и чрез тях 
се постига цялостно и детайлно уреждане 
на обществените отношения, свързани с 
правния статус на членовете на ВСС и на 
Инспектората към ВСС. С избора им за 
членове на Висшия съдебен съвет и на Ин-
спектората към ВСС съдиите, прокурорите 
и следователите престават да бъдат магист-
рати. Те формално прекратяват основните 
си правоотношения със съответните органи 
на съдебната власт. Същевременно за тях 
се запазва правото след прекратяването на 
членството им във Висшия съдебен съвет и 
в Инспектората към ВСС да бъдат възста-
новени в органите на съдебната власт. Това 
е едно справедливо разрешение, което 
позволява на магистратите да изпълняват 
правомощията си, свободни от притеснения 
за своето бъдеще след края на мандата.