Държавен вестник, бр. 42, 2006 г., стр. 96

С Т Р .  96
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  42
8.9.2. при нарушения на тромбоцитните функции:
—по клинични белези;
—по корекция на удълженото време на кървене.
9. Клинично приложение на гранулоцитни кон-
центрати
Гранулоцитните концентрати представляват
суспенсия на гранулоцити в плазма, получени чрез
афереза. Използва се възможността за фагоцито-
зата на микроорганизми и гъбички от гранулоци-
тите.
9.1. Индикации—ограничени
9.1.1. пациенти с тежка неутропения (под
0,5 Ч 109/l) с доказан сепсис и нереагиращи на адек-
ватна антибиотична терапия и гранулоцитен ко-
лониистимулиращ фактор;
9.1.2. неонатален сепсис с релативна неутропе-
ния (под 3 Ч 109/l).
9.2. Контраиндикации—краткотрайни неутро-
пенични състояния без инфекция или с инфекция,
поддаваща се на антибиотична терапия
9.3. Подбор на дарителите за гранулоцитни
концентрати
9.3.1. съвместимост с реципиента по антиген-
ните системи АВО и Rh (поради примес на ери-
троцити);
9.3.2. при алоимунизирани реципиенти съвмес-
тимост по HLA-антигените;
9.3.3. при реципиенти с компрометиран иму-
нитет се прилагат олъчени гранулоцитни кон-
центрати;
9.3.4. при реципиенти, които са СМV-отрица-
телни, и при новородени деца е препоръчително
гранулоцитните концентрати да са от СМV-отри-
цателни донори.
9.4. Дозировка на гранулоцитните концентрати
9.4.1. за възрастни пациенти—над 2 Ч 1010 гра-
нулоцити на ден;
9.4.2. за новородени деца—по 0,1 Ч 1010/kg те-
лесна маса на ден.
9.5. Оценка на резултатите от приложението
на гранулоцитните концентрати—степен на пови-
шение на броя на гранулоцитите в кръвта на реци-
пиента.
10. Клинично приложение на плазма
От различните възможни видове плазма най-
често за клинично приложение се прилага прясно
замразена плазма.
10.1. Индикации
10.1.1. коагулопатии, за лечението на които няма
плазмени препарати (дефицит на коагулационни-
те фактори II, ХI, ХIII);
10.1.2. тромботично тромбоцитопенична
пурпура;
10.1.3. синдром на дисеминирана интравазална
коагулация;
10.1.4. масивни кръвопреливания и дилуцион-
на коагулопатия;
10.1.5. тежки чернодробни заболявания с нару-
шени протеинсинтезиращи функции;
10.1.6. предозиране на антивитамин К-антико-
агуланти;
10.1.7. дефицит на антитромбин III или плаз-
миноген;
10.1.8. дефицит на С1 инхибитор;
10.1.9. екссангвинотрансфузии.
10.2. Контраиндикации
10.2.1. коагулопатии, за лечението на които има
плазмени препарати;
10.2.2. обемно заместване;
10.2.3. парентерално хранене;
10.2.4. заместване на имуноглобулини;
10.2.5. при алоимунизация към плазмени про-
теини.
10.3. Подбор на прясно замразената плазма
10.3.1. тъй като плазмата съдържа естествени-
те кръвногрупови антитела, се подбира съобразно
кръвната група на реципиента;
10.3.2. при липса на изогрупова плазма се до-
пуска и приложение на плазма от друга кръвна
група, както е посочено на таблица № 1.
Таблица № 1
Приложение на прясно замразена плазма
Кръвна група на реципиента
Кръвна група на плазмата
А
А, АВ
В
В, АВ
0
0, А, В, АВ
АВ
АВ
10.4. Дозировка
10.4.1. стандартна доза—5—10 ml/kg телесна
маса;
10.4.2. при тромботично-тромбоцитопенична
пурпура—30 ml/kg телесна маса (риск от хиперво-
лемия!).
10.5. Оценка на резултатите от клиничното
приложение на прясно замразената плазма
10.5.1. при коагулационни нарушения—клинич-
ни белези (овладяване на кръвоизливите) и опре-
деляне концентрацията на съответните коагула-
ционни фактори в плазмата на реципиента;
10.5.2. при тромботично-тромбоцитопенична
пурпура—нарастване броя на тромбоцитите, нама-
ляване концентрацията на лактатдехидрогеназата.
11. Нежелани реакции и усложнения при при-
ложение на кръвни продукти
11.1. хемолитични следкръвопреливни реакции
11.1.1. ранни хемолитични следкръвопреливни
реакции
Дължат се на интравазално и по-рядко на екс-
травазално разрушаване на еритроцитите при не-
съвместимо кръвопреливане най-често по АВО-
антигенната система.
11.1.1.1. Клинични прояви:
11.1.1.1.1. повишение на температурата със или
без втрисане;
11.1.1.1.2. болки в кръста и на мястото на кръ-
вопреливането;
11.1.1.1.3. стягане в гръдния кош;
11.1.1.1.4.  главоболие, гадене, повръщане, диария;
11.1.1.1.5. шок с хипотензия;
11.1.1.1.6. остра бъбречна недостатъчност;
11.1.1.1.7. ДИК-синдром;
11.1.1.1.8. хемоглобинемия, хемоглобинурия.
11.1.1.2. Терапевтично поведение:
11.1.1.2.1. преустановяване на кръвопреливането;
11.1.1.2.2. вземане проби кръв от реципиента за
доказване на хемолизата и за имунохематологич-
на диагностика;