Държавен вестник, бр. 25, 2009 г., стр. 85

Б Р О Й  25
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  85
случаи с доброкачествени хематологични заболя-
вания, насочва пациента към клиничната комисия
по хематология.
1.2. Лекарят с придобита специалност “Клинич-
на хематология” от хематологичния кабинет при
необходимост от хоспитализация насочва пациен-
та към съответно хематологично лечебно заведе-
ние за болнична помощ.
1.3. Лекарят/лекарите с придобита специалност
“Клинична хематология” от хематологично лечеб-
но заведение за болнична помощ могат да насочат
пациент към хематологично отделение/клиника от
по-високо ниво (I, II, III, национално ниво).
1.4. Лекарят/лекарите с придобита специалност
“Клинична хематология” от хематологично лечеб-
но заведение за болнична помощ могат да насочат
пациент към хематологичен сектор или отделе-
ние/клиника от I и II ниво, когато лечението може
да се проведе в него в зависимост от конкретната
диагноза, етапа на болестта, настъпилите услож-
нения, терапевтичната стратегия, определена от
решението на клиничната комисия.
2. Клинични комисии по хематология
2.1. Клиничните комисии по хематология осъ-
ществяват цялостна оценка на пациенти  със зло-
качествени заболявания на кръвта и кръвотвор-
ните органи с цел определяне на окончателната
диагноза, стадий, прогностична група и лечебната
стратегия в различни етапи от болестта.
2.2. В зависимост от обема на дейността на
лечебното заведение и спецификата на дейности-
те в него могат да бъдат създавани клинични хе-
матологични комисии по специфични проблеми—
клинична комисия “Лимфоми”, клинична коми-
сия “Левкемии”, клинична комисия “Трансплан-
тация на ХСК” и др.
2.3. Клиничните комисии по хематология се
създават към лечебни заведения, в които са раз-
крити хематологични отделения/клиники от II и
III ниво:
—Лечебни заведения, които нямат права да осъ-
ществяват активно цитостатично лечение на зло-
качествени заболявания на кръвта и кръвотвор-
ните органи, са длъжни, при съмнение или данни
за такава, незабавно да насочат пациента към дей-
ствуваща клинична комисия.
2.4. Клиничните комисии се назначават със
заповед от ръководителя на лечебното заведение,
в което се провеждат заседанията.
2.5. Клиничните комисии се състоят от специ-
алисти по: клинична хематология, обща и клинич-
на патология, образна диагностика и лъчелечение:
—В зависимост от натовареността на лечебно-
то заведение и спецификата на дейностите в него
клиничната комисия може да включва в редовния
си състав или на функционален принцип допълни-
телно специалисти в зависимост от конкретната
проблематика.
2.6. Клиничната комисия на национално ниво,
разкрита в структура за хематологична помощ в
заведение от III ниво, се състой  от:
а) специалисти по: клинична хематология, обща
и клинична патология, клинична имунология,
медицинска генетика, специалист по образна ди-
агностика, нуклеарна медицина, лъчелечение,
трансфузионна хематология и лекар с квалифика-
ция за ТХСК;
б) ръководят се от хабилитирано лице по науч-
на специалност шифър 03.01.39 “Хематология и
преливане на кръв” с призната специалност “Кли-
нична хематология”;
в) може да включва (включват) в редовния си
състав и други специалисти в зависимост от конк-
ретната проблематика;
г) право да бъдат членове на клинична коми-
сия имат и специалисти от други лечебни заведе-
ния, ако отговарят на изискванията;
д) достъп до заседанията на клиничните коми-
сии имат и лекарите, ангажирани с лечебно-диаг-
ностичния процес.
2.7. Клиничните комисии заседават по предва-
рително обявен график.
2.8. Насочването към клинична комисия по
хематология става с оригиналната медицинска
документация (епикризи, рентгенови снимки, ком-
пютър-томографии, сцинтиграфии) и всички ци-
тологични и хистологични материали (препарати
и парафинови блокчета от биопсии).
2.9. Решенията на клиничните комисии са пис-
мени и се подписват от членовете на комисията.
Копие от решението се предоставя на лекуващия
лекар.
2.10. Решението на клиничната комисия за все-
ки един новодиагностициран случай задължител-
но включва:
1) Окончателна диагноза, стадий на заболя-
ването, прогностична група (в  зависимост от кон-
кретната неоплазия) или диагностичен план в
случаите, в които наличната информация не поз-
волява окончателното им определяне, като ре-
шението може да включва необходимост от пов-
торение на проведени вече консултации или наз-
начаване на нови.
2) Лечебна тактика. Клиничната комисия не
разглежда лечебната тактика при пациенти, при
които извършените изследвания са некачествени,
двусмислени или недостатъчни за точно опреде-
ляне на клиничната диагноза и стадий. В този слу-
чай комисията препоръчва извършването на до-
пълнителни изследвания и консултации и насрочва
разглеждането на случая на следващо заседание.
2.11. Решението на клиничната комисия при
пациенти, обсъждани в хода на лечението, включ-
ва становище за:
а) оценката на терапевтичния отговор;
б) промяна в лечебната тактика при пока-
зания;
в) спиране на лечението при показания;
г) насочване за палиативни грижи при пока-
зания.
2.12. Решенията на клиничната комисия са пре-
поръчителни за всички лечебни заведения, про-
веждащи лечението или отделни компоненти (ме-
тоди) от лечебната тактика, освен в случаите на
поява на тежки нежелани събития (налагащи вре-
менно преустановяване на лечението) или прогре-
сия на заболяването със значително влошаване на
общото състояние.