Държавен вестник, бр. 56, 2014 г., стр. 61

БРОЙ  56	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  61  
като жалбоподатели и са конституирани 
като страни по делото. В с.з. жалбоподате­
лят Македонски се явява лично и поддържа 
жалбата.
Ответният по жалбата министър на реги­
оналното развитие и благоустройството чрез 
процесуалния си представител юк. Илова 
изразява становище, че подадените жалби 
са неоснователни и като такива следва да 
бъдат оставени без уважение. Представила е 
писмена защита с развити подробни съобра­
жения. Представителят на Върховна адми­
нистративна прокуратура дава заключение, 
че жалбите са процесуално допустими, а по 
същество са неоснователни.
Върховният административен съд, тричле­
нен състав на осмо отделение, като обсъди 
събраните по делото доказателства и доводите 
на страните, намира за установено следното: 
Съгласно чл. 125, ал. 2 от Конституцията 
на Република България Върховният адми­
нистративен съд се произнася по спорове за 
законността на актовете на Министерския 
съвет и на министрите, както и на други 
актове, посочени в закона. Тези актове имат 
нормативен характер, с тях се създават права 
и задължения за неограничен кръг правни 
субекти, за които съществува правен интерес 
да ги обжалват пред ВАС, ако считат, че те 
противоречат на закона като нормативен акт 
от по-висока степен и накърняват правата 
и законните им интереси. Съгласно чл. 187, 
ал. 1 АПК подзаконовите нормативни актове 
могат да бъдат оспорени без ограничение 
във времето.
По делото няма доказателства, че жал­
боподателите са засегнати от оспорените 
правни разпоредби, но доколкото нормата 
на чл. 186, ал. 1 АПК допуска оспорване и 
на актове, които могат да засегнат правата, 
свободите или законните интереси на засег­
натите лица, то следва да бъде прието, че 
жалбите са процесуално допустими и следва 
да бъдат разгледани.
Разгледани по същество, жалбите са час­
тично основателни по следните съображения:
Съгласно чл. 7, ал. 2 от Закона за норма­
тивните актове наредбата е нормативен акт, 
който се издава за прилагане на отделни 
разпоредби или подразделения на нормати­
вен акт от по-висока степен. По силата на 
чл. 117 (ред. – ДВ, бр. 1 от 2001 г., в сила от 
31.03.2001 г.) министърът на регионалното 
развитие и благоустройството съгласувано 
с министъра на околната среда и водите и 
с министъра на здравеопазването издава 
наредба за обема и съдържанието на устрой­
ствените схеми и планове. Това законово 
правомощие министърът е реализирал с 
издаването на Наредба № 8 от 14.06.2001 г. 
за обема и съдържанието на устройствените 
схеми и планове. Същата е обнародвана в ДВ, 
бр. 57 от 26.06.2001 г., в сила от 1.08.2001 г., 
като са извършени последващи изменения и 
допълнения от 2004 г., 2005 г. и 2008 г., но 
те не засягат обжалваните текстове.
Оспорените разпоредби на чл. 62, ал. 3, 
т. 1, 3 и 4 от наредбата (обозначени тук с 
курсив) гласят следното: Графичните мате­
риали към РУП съдържат:
т. 1. допълнително геодезическо заснемане 
на поземлените имоти и съществуващите 
сгради; 
т. 3. силуети от всички страни на сградите 
и през улиците, изясняващи максималните 
височини на сградите и билата им в аб­
солютни коти, броя на етажите, формата 
и наклона на покривите и архитектурната 
връзка между сградите с оглед правилно 
архитектурно-пространствено оформяне в 
М 1:250 или М 1:500; 
т. 4. характерни напречни разрези, отра­
зяващи теренните нива и подземните етажи, 
в М 1:250 или М 1:500.
Правилото на чл. 168, ал. 1 АПК, прило­
жимо на основание препращането по чл. 196 
от кодекса, предвижда при оспорването съдът 
да провери законосъобразността на оспо­
рения акт на всички основания по чл. 146 
АПК, а именно: по т. 1 – издаден ли е от 
компетентен орган; по т. 2 – спазена ли е 
установената форма; по т. 3 – допуснати ли 
са съществени нарушения на административ­
нопроизводствени правила при издаването 
му; по т. 4 – дали противоречи на материал­
ноправни разпоредби; и по т. 5 – съответства 
ли на целта на закона.
Върховният административен съд кон­
статира, че Наредба № 8 от 14.06.2001 г. е 
била обжалвана по съдебен ред и с Решение 
№ 3005 от 17.03.2008 г. на ВАС по адм. д. 
№ 9255/2007 г. жалбата срещу наредба­
та е отхвърлена, а с Решение № 8787 от 
16.07.2008 г. на ВАС – петчленен състав, по 
адм. д. № 5706/2008 г. решението е отменено 
частично и е постановена отмяна на чл. 68 
от наредбата, като решението е оставено в 
сила в останалата част. Предвид извърше­
ната съдебна проверка следва да се приеме, 
че законосъобразността на оспорения акт е 
установена безспорно относно основанията 
по чл. 146, т. 1, 2 и 3 АПК. Наредбата е 
издадена от компетентен орган в предписа­
ната от закона форма, като не са допуснати 
съществени нарушения на административ­
нопроизводствени правила при издаването є. 
Същевременно съдът съобрази, че посоченото 
обжалване не е пречка за допустимост на на­
стоящото, доколкото оспорените сега норми 
не са били предмет на съдебната проверка.
При това положение настоящият съд про­
вери законосъобразността на обжалваните