Държавен вестник, бр. 76, 2013 г., стр. 47

БРОЙ  76	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  47  
становка, капитанът трябва да осигури 
на всеки моряк, работил по време на 
планираната по график почивка, полз­
ване на адекватен период на почивка.
Ръководство В.2.3 – Работно време и почивки
Ръководство В2.3.1 – Млади моряци
	
1.	 По отношение на всички млади моряци 
на възраст под 18 години трябва да се 
прилагат следните разпоредби на море 
и в пристанище:
	
(а)	работното време не трябва да надвишава 
осем часа на ден и четиридесет часа на 
седмица и полагане на извънреден труд 
се допуска само при неизбежни обсто­
ятелства, свързани с безопасността;
	
(b)	трябва да се предоставя достатъчно 
време за всяко хранене, а за основното 
хранене на деня трябва да се осигури 
почивка от поне един час; и
	
(c)	 на всеки период от два часа непрекъсната 
работа трябва при първа възможност 
да се предоставя петнадесетминутна 
почивка.
	
2.	 По изключение разпоредбите на алинея 
1 на това Ръководство не е необходимо 
да се прилагат, ако: 
	
(а)	са неприложими за млади моряци, които 
са в състава на палубната, машинната 
и домакинската команда, които дават 
вахти или работят по установен стъпа­
ловиден график; или
	
(b)	ще бъде нарушено ефективното обучение 
на младите моряци, което се провежда 
в съответствие с установените програми 
и графици.
	
3.	 Такива изключения, както и причини­
те, които ги пораждат, трябва да бъдат 
записвани от капитана и заверявани с 
неговия подпис.
	
4.	 Алинея 1 на това Ръководство не осво­
бождава младите моряци от общото за­
дължение на всички моряци да работят 
по време на непредвидени обстоятелства 
съгласно алинея 14 на Стандарт А2.3. 
П р а в и л о  2 . 4   –   П р а в о  н а  о т п у с к
Цел: да се гарантира ползването от моря­
ците на адекватен отпуск
	
1.	 Всяка държава-членка изисква моряци­
те, които работят на кораби, плаващи 
под нейно знаме, да ползват платен 
годишен отпуск при подходящи усло­
вия в съответствие с разпоредбите на 
Кодекса.
	
2.	 Моряците имат право на кратки престои 
на брега за обезпечаване на тяхното 
здраве и благосъстояние и в съответ­
ствие с функционалните изисквания на 
заеманата от тях длъжност.
Стандарт А2.4 – Право на отпуск
	
1.	 Всяка държава-членка приема законода­
телство, което определя минималните 
норми за годишен отпуск на моряците, 
работещи на кораби, които плават под 
нейно знаме, отчитайки специалните 
нужди на моряците по отношение на 
този отпуск. 
	
2.	 Отчитайки предвиденото в колективен 
трудов договор или законодателството 
по отношение целесъобразния метод на 
изчисление, който отчита специалните 
нужди на моряците в това отношение, 
платеният годишен отпуск се изчислява 
на основата на най-малко 2,5 кален­
дарни дни за всеки отработен месец. 
Начинът на изчисление на трудовия 
стаж се определя от компетентната 
власт или чрез съответните механизми 
на всяка държава. Отсъствие от работа 
по уважителни причини не се счита за 
годишен отпуск. 
	
3.	 Забранява се договарянето на отказ от 
минимален платен годишен отпуск, уста­
новен в този Стандарт, освен в случаите, 
предвидени от компетентната власт. 
Ръководство B2.4 – Право на отпуск
Ръководство В2.4.1 – Изчисляване на отпуска
	
1.	 При условия, определени от компетент­
ната власт или посредством съответните 
механизми на всяка отделна държава, 
работата, извършена извън рамките 
на договореното, трябва да се счита за 
част от трудовия стаж. 
	
2.	 При условия, определени от компетент­
ната власт или в приложимия колек­
тивен трудов договор, отсъствието от 
работа с цел посещаване на одобрен курс 
за морско професионално обучение или 
поради причини, като например болест, 
злополука или майчинство, трябва да 
се считат за част от трудовия стаж. 
	
3.	 Размерът на заплащането по време на 
годишния отпуск трябва да бъде равен 
на обичайния размер на заплащането на 
моряка, както същият е регламентиран 
в националното законодателство или в 
приложимия моряшки трудов договор. 
Моряците, които са наети на работа за 
срок, по-кратък от една година, или в 
случай на прекратяване на трудовото 
правоотношение, имат право на платен 
годишен отпуск, пропорционален на 
отработеното време. 
	
4.	 Следното не трябва да се счита за част 
от платения годишен отпуск:
	
(а)	официалните и традиционните празни­
ци, приети за такива от държавата, под 
чието знаме плава корабът, независимо 
дали попадат в периода на платения 
годишен отпуск;