Държавен вестник, бр. 57, 2009 г., стр. 48

С Т Р .  48
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  57
само проектът за изменение на процесния акт
не е бил доведен до знанието на заинтересува-
ните лица, но и липсват доказателства за опо-
вестяване по какъвто и да е начин на приетите
вече изменения. В обжалваната част на реше-
нието на местния орган за самоуправление няма
отразени мотиви относно възникналата нужда
от местно значение за въвеждане на новата
разпоредба. Такива мотиви не се съдържат и в
останалите документи по административната
преписка—в предложението на кмета на об-
щината и в приложените протоколи от засе-
данията на постоянните комисии. Посочено-
то съставлява нарушение на  административ-
нопроизводствените правила съгласно импе-
ративните изисквания по смисъла на чл. 37,
ал. 2 от Закона за нормативните актове (ЗНА)
и по аргумент на чл. 14—чл. 16, чл. 20 във
връзка с чл. 10, чл. 11 и чл. 13, чл. 21, ал. 2 и
чл. 22, ал. 2 от Указ № 883 за прилагане на ЗНА
(УПЗНА).
На второ място като неправилен следва да
възприеме и изводът на съда, че оспореният
текст не противоречи на норми от по-висока
степен, като Закона за движението по пъти-
щата (ЗДвП), Закона за автомобилните пре-
вози (ЗАвтП), Наредба № 1 от 17.I.2001 г. за
организиране на движението по пътищата,
издадена от министъра на регионалното раз-
витие и благоустройството, и Наредба № 34
от 6.ХII.1999 г. за таксиметров превоз на път-
ници, издадена от министъра на транспорта.
Безспорно е, че по силата на чл. 3, ал. 1
ЗДвП общината организира движението по пъ-
тищата, които стопанисва, по начин, осигуря-
ващ бързо и сигурно придвижване на МПС.
Както е отбелязано в мотивите на съдебното
решение, нормата на чл. 45, т. 2 от Наредба
№ 34/1999 г.—в приложимата є редакция към
процесния период (2002 г.), предвижда забра-
на за водачите на таксиметрови автомобили
да престояват на спирка от редовните линии
за обществен транспорт или на участък от път-
ното платно за изчакване на клиенти, при ко-
ето се създават затруднения за останалите
участници в движението за изчакване на кли-
енти. А според разпоредбата на чл. 36, ал. 1,
т. 2 от визираната наредба пътникът наема
таксиметров автомобил от незабранените с
пътни знаци или маркировка места за спира-
не или престой (ДВ, бр.109/1999 г.), което може
да стори и от таксиметрова стоянка, обозна-
чена с пътен знак “Такси”, чрез подаване на
сигнал с ръка, чрез повикване по телефон и
по договор.
Анализът на цитираните норми, съпоставен
с оспорения текст на чл. 33, т. 16 от общинската
наредба, която е с неясна и твърде обща форму-
лировка, сочи за незаконосъобразно разшири-
телно тълкуване на правомощията на Общинс-
кия съвет да регулира конкретните обществени
отношения, свързани с таксиметровия превоз на
пътници. На практика са въведени ограничения,
които не са предвидени в нормативни актове от
по-висока степен, включително и с оглед компе-
тентността на административния орган по чл. 6,
т. 1, чл. 10, чл. 14 и чл. 15 от Наредба № 1/2001 г.,
регментиращи изготвянето и одобряването на
Генерален план за организация на движението
(ГПОД), и чл. 47, ал. 1 от Наредба № 34/1999 г.,
регламентиращ правомощието на ОбС да опре-
деля броя, местонахождението и сигнализира-
нето на таксиметровите стоянки на територия-
та на общината. В случая недопустимо е разши-
рено приложното поле на ЗДвП, ЗАвтП и цити-
раните две наредби, по който начин са създаде-
ни нови правила за поведение в противоречие с
действащата правна уредба и които позволяват
нееднозначно тълкуване—нарушение на чл. 8,
чл. 9, ал. 1 и чл. 15 ЗНА.
С оглед на изложеното следва да се приеме
за неправилен изводът на първоинстанцион-
ния съд, че оспореното изменение на действа-
щата на територията на община Сливен наред-
ба за обществения ред е извършено в съответ-
ствие със законовите изисквания. Това обос-
новава отмяна на съдебното решение и поста-
новяване на друго такова по съществото на
спора, с което да се уважи първоначалната
жалба на касатора срещу чл. 33, т. 16 от подза-
коновия нормативен акт.
Така мотивиран и на основание чл. 221, ал. 2
АПК, Върховният административен съд, със-
тав на седмо отделение,
Р Е Ш И :
Отменя решение № 12 от 25.II.2009 г. по адм.
дело № 281/2008 г. на Административния съд—
Сливен, и вместо него постановява:
Отменя чл. 33, т. 16 от Наредбата за общест-
вения ред в община Сливен.
Решението е окончателно.
Председател: Константин Пенчев
9621
НЕОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ