Държавен вестник, бр. 85, 2004 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  85
§ 3. Член 7 се изменя така:
“Чл. 7. (1) Застрахователят, както и всяко
лице, което работи за застраховател, в това число
застрахователните брокери и агенти и техните
служители, са длъжни да пазят в тайна сведени-
ята, които са им станали известни във връзка
със сключването и изпълнението на застрахо-
вателното правоотношение и да не се ползват
от тези сведения за други цели освен за упраж-
няване на правата и за изпълнение на задълже-
нията по това правоотношение.
(2) Членовете на управителните и на надзор-
ните органи на застрахователя и неговите слу-
жители се запознават писмено и срещу подпис
със задълженията по ал. 1 при постъпване на
съответната длъжност или служба. Изречение
първо се прилага и за членовете на управителни-
те, надзорните органи, неограничено отговор-
ните съдружници и служителите на застрахова-
телните брокери, както и за застрахователните
брокери—еднолични търговци. Застраховател-
ните агенти и другите лица, които застраховате-
лят наема във връзка с осъществяването на дей-
ността си, се запознават писмено и срещу под-
пис със задълженията по ал. 1 при сключване на
договора, с който се уреждат отношенията им
със застрахователя. Застрахователните агенти—
юридически лица и еднолични търговци, са длъж-
ни да запознаят писмено и срещу подпис своите
служители със задълженията по ал. 1.
(3) Разпоредбата на aл. 1 се прилага и след
като лицата са прекратили връзката си със заст-
рахователя или служебното или търговското ка-
чество, по силата на което е възникнало задъл-
жението за опазване на застрахователната тайна.
(4) Сведения, представляващи застрахова-
телна тайна по смисъла на ал. 1, могат да се
разкриват:
1. пред лицето, което е страна по застрахо-
вателното правоотношение или ползва права
по това правоотношение по силата на закон или
договор; пред третите ползващи се лица, както
и пред увредените лица, ползващи права по зас-
траховка “Гражданска отговорност”, се разк-
риват само сведенията, необходими за защита
на техните права, както и сведенията, от които
застрахователят черпи основание за възраже-
нията си;
2. пред всяко трето лице, с изричното писме-
но съгласие на лицето по т. 1; лицето по т. 1 не
може да разреши достъп до сведения, които не
могат да бъдат разкрити пред него;
3. пред Комисията за финансов надзор, пред
нейни органи, пред служители от администра-
цията на Комисията за финансов надзор или
пред други лица, овластени от Комисията за
финансов надзор или от нейни органи, във връз-
ка с осъществявания държавен надзор върху
застраховането;
4. пред органите на съда, прокуратурата,
следствието и полицията във връзка с разслед-
ването на престъпления и след представяне на
определение на съда или на постановление на
компетентен орган на досъдебното производс-
тво, както и в случаите, когато застрахователят
подава сигнал за извършено престъпление;
5. по разпореждане на съда на основание
чл. 153 от Гражданския процесуален кодекс,
когато сведението е необходимо като доказа-
телство;
6. пред Агенцията за финансово разузнаване
при условията и по реда на Закона за мерките
срещу изпирането на пари;
7. пред Гаранционния фонд във връзка с дей-
ността му по този закон;
8. за целите на създаването на информаци-
онни системи за предотвратяване на застрахо-
вателни измами или за подобряване на обслуж-
ването на застраховани лица или трети постра-
дали лица, ползващи права по задължителна
застраховка “Гражданска отговорност” на соб-
ствениците, ползвателите, държателите и во-
дачите на моторни превозни средства;
9. пред презастраховател.
(5) Органите и лицата по ал. 4, т. 3 опазват
получените сведения като професионална тай-
на по смисъла на чл. 24 от Закона за Комисията
за финансов надзор. Органите по ал. 4, т. 4, 6 и
7, както и администраторите на информацион-
ните системи по ал. 4, т. 8, опазват получените
сведения като служебна тайна. За презастрахо-
вателите се прилагат ал. 1, 2, 3 и 4.
(6) Когато пред органите и лицата по ал. 4,
т. 3, 4, 6, 7 и 8 са били разкрити сведения, които
представляват лични данни по смисъла на
чл. 21, ал. 1 от Закона за защита на личните
данни, срокът по чл. 25, ал. 1 от Закона за
Комисията за финансов надзор, съответно по
чл. 34, ал. 1, т. 4 от Закона за защита на класи-
фицираната информация, започва да тече от
датата на смъртта на физическото лице, за
което сведенията се отнасят.”
§ 4. Създава се чл. 7а:
“Чл. 7а. (1) За нуждите на установяването на
застрахователното събитие и на вредите, при-
чинени от него, застрахователят, лицето, което
търси обезщетение, или Гаранционният фонд
има право да получи необходимата информа-
ция, съхранявана от органите на Министерст-
вото на вътрешните работи, следствието, дру-
гите държавни органи, и лицата, които имат
право да удостоверяват настъпването на обсто-
ятелства, както и заверени преписи от докумен-
ти. Когато исканата информация е част от ма-
териалите по предварителното производство,
прокурорът разрешава достъпа до нея.
(2) Органите на Министерството на вътреш-
ните работи предоставят на пострадалите от
пътнотранспортни произшествия необходима-
та информация, съхранявана при тях, за устано-
вяване на застрахователя по задължителната
застраховка “Гражданска отговорност” на ви-
новния водач и по задължителната застраховка
“Злополука”, както и за установяване на заст-
рахователната полица.