Държавен вестник, бр. 96, 2011 г., стр. 7

БРОЙ  96	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
В стратегията са изложени принципните 
подходи и теоретическите постановки, опреде-
лящи главната стратегическа цел и основните 
насоки на Националната система за физическо 
възпитание и спорт, основните принципи, върху 
които тя се изгражда, обхвата на системата с 
основните є структури и дейности, нейната 
организация и управление, с приоритетните 
и спомагателните функции на държавните и 
обществените институции; различните видове 
осигурявания, както и критериите за ефектив-
ността на системата в новите социално-иконо-
мически условия.
Националната стратегия отразява приори-
тетите и целите, залегнали в Конституцията 
на Република България, Закона за физическото 
възпитание и спорта, Програмата на правител-
ството за Европейското развитие на Република 
България за периода 2009 – 2013 г., както и 
приоритетите на Европейския съюз за спорта, 
Международната харта за физическо възпитание 
и спорт на ЮНЕСКО, Олимпийската харта на 
МОК, които разкриват фундаменталната роля 
на физическото възпитание и спорта за жиз-
нения просперитет на обществото.
Стратегията не разглежда механизмите и 
технологията на дейностите в техните кон-
кретни измерения. Това е задача на съответ-
ни програми – на национално и регионално 
равнище, които обхващат конкретни задачи, 
срокове и условия за тяхното реализиране в 
дадената предметна област. Основните субек-
ти, които следва да ги приведат в действие, 
са органите на държавната власт, на местното 
самоуправление и на обществените спортни 
организации на всички нива.
І. СЪСТОЯНИЕ И ПРОБЛЕМИ НА ФИ-
ЗИЧЕСКОТО ВЪЗПИТАНИЕ И СПОРТА В 
РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ
І.1. Организационно състояние на Национал-
ната система за физическо възпитание и спорт
В периода до 1992 г. Националната система 
за физическо възпитание и спорт представля-
ваше разгърната структура, която ресурсно 
беше осигурена от страна на държавата с голям 
брой спортни специалисти, добре поддържана 
материална база и сериозно финансиране.
Със създаването на Комитета за младежта 
и спорта беше изградена принципно нова 
структура на спорта, включваща самостоятелни 
спортни организации с нов статут. Появи се 
спортният клуб като самостоятелен и основен 
субект на Националната система за физическо 
възпитание и спорт в качеството си на юри-
дическо лице.
Вследствие на настъпилите политически, 
икономически и социални промени в общес-
твото тази система беше принудена да се 
развива в нова обстановка, характеризираща 
се с децентрализация и значително по-малки 
ресурсни възможности.
Неефективната организационна структура на 
българския спорт през последните 20 години 
доведе до лавинообразно увеличаване броя на 
спортните клубове и на българските спортни 
федерации, без това да води до увеличаване 
броя на занимаващите се със спорт.
Голяма част от спортните клубове се ръко-
водят от самонаели се треньори, което води 
до занижен контрол и неефективна дейност. 
Занижен е интересът на БСФ към дейността на 
клубовете и липсата на методически контрол 
в резултат на големия им брой.
Законът за физическото възпитание и спорт 
(ЗФВС) разделя спортните организации на 
регистрирани като юридически лица с не-
стопанска цел и професионални. Това позво-
лява организации (клубове), регистрирани в 
обществена полза, да извършват (предимно) 
стопанска дейност чрез предлагане на спортни 
услуги без облагане с данъци и в същото време 
да ползват държавна, общинска, финансова и 
административна подкрепа.
В Националния регистър на лицензираните 
спортни организации и членуващите в тях 
спортни клубове има вписани 4303 спортни 
клуба, като 3567 от тях са членове на спортни 
организации и 736 – членове на Българския 
футболен съюз (БФС).
От организационна гледна точка буди без-
покойство фактът, че не е изяснен статутът на 
различните видове спортни клубове, както и 
възможностите им за членство в национални 
спортни организации. Така 776 клуба имат 
членство в две и повече федерации, като 46 от 
тях са в 3 спортни организации, 7 – в 2 спорт-
ни организации, 2 – в 5 спортни организации.
Спортните федерации имат вписани 2930 
клуба – техни членове. От тях 1239, или 48 на 
сто, са предложени за финансиране по програма 
ОП за 2010 г. Има картотекирани 65 020 спор-
тисти, като 35 на сто от тях са деца.
Засега в Националната система за физическо 
възпитание и спорт не съществуват общински 
структури по места, отговорни за развитието и 
координацията на областно и общинско ниво 
на спорта за всички.
В преобладаващата си част общинските ръ-
ководства осъществяват само формален надзор 
върху дейността на спортните организации на 
тяхна територия. Липсва спортен календар на 
общинско и областно равнище. Това касае най-
вече календара на детско-юношеския спорт.
І.2. Осигуряване на системата за физическо 
възпитание и спорт
Спортната инфраструктура в страната се 
характеризира с морално остарели съоръжения, 
лоша поддръжка и единични опити за ново 
строителство на спортни площадки и зали. 
Недостатъчен е броят на специализираните 
площадки по местоживеене, на велоалеи и 
други спортни съоръжения, които предоставят 
възможности за самостоятелно или организи-
рано практикуване на спорт.
Общият брой на регистрираните в публич-
ния регистър спортни обекти и съоръжения за 
социален туризъм към 2010 г. на територията 
на Република България е 2012, като приблизи-
телно 90 на сто от тях са под управлението на 
общините, 7 на сто са държавна собственост 
и едва 3 на сто са частна собственост.