Държавен вестник, бр. 27, 2014 г., стр. 31

БРОЙ  27	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  31  
поради което и без § 14, ал. 1 ПЗРЗИДТЗ 
новите разпоредби биха били приложими и 
за заварените искови производства.
Висшият адвокатски съвет счита, че съдили­
щата са длъжни да тълкуват и приложат закона 
в точния му смисъл и да осигурят равенство 
на страните в процеса, а затрудненията им 
в правоприлагането не могат да обосноват 
противоконституционност на закона. Освен 
това разпоредбите на чл. 645 – 647 ТЗ не са 
процесуалноправни, за да е въобще възможно 
с тяхното изменение да се промени процесу­
алното полагане на страните. Законодателят 
е оправомощен да осигури адекватната про­
мяна на закона с оглед преследваните от него 
обществено-политически цели, а в случая 
целта е да се възстанови нарушеният баланс 
между целите и нуждите на производството 
по несъстоятелност и правната сигурност на 
търговския оборот.
Институтът за пазарна икономика също 
поддържа в становището си, че искането е 
неоснователно. Счита, че оспорените разпо­
редби нямат обратна сила, защото не уреждат 
отношенията между кредитор и длъжник със 
задна дата, а служат за изпълнение на въз­
никнали вече отношения. Новите разпоредби 
на чл. 646, ал. 3 и ал. 4, т. 1 и 2 ТЗ определят 
по-детайлно от предишната редакция случаи­
те, при които определени действия и сделки 
могат да се считат за недействителни и по 
този начин законодателят ограничава полето 
на тълкуване. Останалите доводи са в насока, 
че новите разпоредби на Търговския закон 
ограничават т.нар. сива зона и възможностите 
за използване на процедурите по несъстоя­
телност за разпореждане с активи; намаляват 
възможностите за възникване на известните 
в икономиката феномени на отрицателни 
външни въздействия и осигуряват по-добрата 
защита на собствеността.
Конституционният съд, като прецени 
доводите на вносителите на искането и на 
заинтересованите страни, прие следното:
І. Търговската несъстоятелност е специално 
съдебно производство, уредено в част четвърта 
на Търговския закон, създадена със ЗИДТЗ 
(обн., ДВ, бр. 63 от 1994 г.), за универсално 
принудително изпълнение спрямо търговци (по 
изключение и по отношение на лица, които 
не са търговци, но са свързани с търговската 
дейност на други субекти), които са неплате­
жоспособни или свръхзадължени, във фазата, 
когато се извършва осребряване на масата на 
несъстоятелността и удовлетворяване на кре­
диторите чрез разпределение на получените 
от осребряването суми. Като производство 
на универсално принудително изпълнение 
несъстоятелността е вид изпълнителен про­
цес, при който съдът извършва принудителни 
действия по събиране на вземанията на всички 
кредитори на неплатежоспособния длъжник, 
които вместо да претендират удовлетворява­
не на вземанията си в отделни производства 
могат в едно производство при условията на 
равенство да се удовлетворят пропорционално 
от цялото имущество на длъжника, включва­
що всичките парично оценими имуществени 
права. Посредством несъстоятелността всички 
кредитори се поставят в еднакви условия в 
изпълнителния процес, освен ако законът не 
е предоставил на някои от тях предимство.
Целите на производството по несъстоя­
телност са очертани в чл. 607 ТЗ и те са: 
1. защита на интересите на кредиторите и 
осигуряване на справедливото им удовлетво­
ряване чрез третирането им по равноправен 
начин; 2. оздравяване на предприятието на 
несъстоятелния длъжник чрез оздравителен 
план; 3. защита на интересите на третите лица, 
сключвали сделки с длъжника през периода 
от началната дата на неплатежоспособността 
до датата на откриване на производството по 
несъстоятелност (подозрителен период), спря­
мо които производството оказва въздействие; 
4. много важна цел, която изрично не е по­
сочена в закона, но произтича от същността 
на несъстоятелността, е защита на интере­
сите на гражданите, на които следва да се 
осигури нормален и спокоен пазар. Въпреки 
че търговската несъстоятелност не регулира 
директно финансовия пазар, влиянието є 
върху действията на участниците в него е 
силно. Тя подпомага бързия изход на търгов­
ци с ликвидни проблеми от икономическата 
система, третира равноправно кредиторите, 
намалява загубите на добросъвестните от тях 
и на третите лица – търговски партньори на 
неплатежоспособния длъжник. 
Интересите на кредитори и длъжници са 
антагонистични и затова следва да се търси 
балансът между тях, който в най-голяма 
степен да охранява интересите на пазара, на 
кредиторите и на третите добросъвестни лица.
В изпълнение на целта на закона за удов­
летворяване на всички кредитори на длъжника 
по търговски и нетърговски вземания (чл. 616, 
ал. 1 ТЗ) масата на несъстоятелността трябва 
максимално да бъде попълнена посредством 
ревизиране на извършените в определени 
срокове действия и сделки на длъжника, ув­
реждащи интересите на кредиторите. 
Важен способ за попълване масата на 
несъстоятелността е обявяването по чл. 646, 
ал. 1 ТЗ за нищожни по отношение на креди­
торите на несъстоятелността на определени 
действия и сделки на длъжника, уредени в 
трите хипотези на посочената норма. Тази 
нищожност е особена, защото действията и 
сделките не се считат за извършени само по 
отношение на кредиторите на несъстоятел­
ността, правните им последици не се считат 
настъпили и предметът им се връща обратно 
в масата на несъстоятелността. 
За охраняване интересите на кредиторите 
на несъстоятелността законът им предоставя 
и правото да искат отмяна на увреждащите 
ги относително недействителни действия и