Държавен вестник, бр. 86, 2017 г., стр. 81

БРОЙ  86	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  81  
състояние, нозология и медицински нужди при 
спешен пациент във или със:
2.1.5.1. критично състояние;
2.1.5.2. очаквано влошаване с потенциал за 
достигане на критично състояние;
2.1.5.3. нестабилни витални белези с нужда 
от постоянна поддръжка на вентилацията, ок-
сигенацията и циркулацията;
2.1.5.4. нужда от постоянен физиологичен 
мониторинг;
2.1.5.5. застрашена проходимост на дихател-
ните пътища с потенциал за обструкция;
2.1.5.6. признаци на шок;
2.1.5.7. нужда от кислородотерапия;
2.1.5.8. исхемичен/хеморагичен мозъчен ин-
султ;
2.1.5.9. остър инфаркт на миокарда;
2.1.5.10. остра аортна дисекация;
2.1.5.11. руптура на аортна аневризма;
2.1.5.12. остра вътрекоремна хеморагия;
2.1.5.13. ампутация с планирана реимплан-
тация;
2.1.5.14. исхемия на крайник;
2.1.5.15. некротизиращ фасциит;
2.1.5.16. малигнена хипертензия;
2.1.5.17. епидурален хематом;
2.1.5.18. субарахноидална хеморагия;
2.1.5.19. субдурален хематом;
2.1.5.20. епилептичен статус;
2.1.5.21. кардиогенен шок с нужда от постоянна 
фармакологична или механична поддръжка на 
циркулацията/сърдечния ритъм;
2.1.5.22. сърдечна тампонада;
2.1.5.23. остра клапна сърдечна дисфункция;
2.1.5.24. черепномозъчна травма с прогреси-
ращо стеснение на съзнанието;
2.1.5.25. гръбначномозъчна травма с прогре-
сиращ неврологичен дефицит/хипотензия;
2.1.5.26. гръден капак;
2.1.5.27. нужда от венозен достъп и постоянна 
инфузия на течности или лекарствени продукти;
2.1.5.28. травматични увреди с нужда от 
имобилизация;
2.1.5.29. невъзможно безрисково придвижване 
до лечебно заведение посредством алтернативен 
транспорт;
2.1.5.30. сърдечна контузия;
2.1.5.31. тазова фрактура с хипотензия;
2.1.5.32. изпълнени индикатори за тежка 
политравма;
2.1.5.33. множествени фрактури на дълги кости 
с хипотензия;
2.1.5.34. открити фрактури;
2.1.5.35. изпълнени критерии за тежко изга-
ряне;
2.1.5.36. инхалационна увреда при изгаряне;
2.1.5.37. комбинирана травма;
2.1.5.38. електрически изгаряния;
2.1.5.39. кървене от гастроинтестиналния тракт 
и хемодинамична нестабилност;
2.1.5.40. нужда от спешна хемодиализа;
2.1.5.41. давене;
2.1.5.42. нужда от приложение на хипербарна 
оксигенация (СО отравяне);
2.1.5.43. тежка/о интоксикация или предози-
ране на медикаменти;
2.1.5.44. ангиоедем или епиглотит;
2.1.5.45. ретрофарингеален абсцес;
2.1.5.46. нужда от специален режим на меха-
нична вентилация;
2.1.5.47. нужда от прием в педиатрична ин-
тензивна клиника;
2.1.5.48. астматичен и епилептичен статус;
2.1.5.49. предтерминно раждане с тегло на 
новородено под 2000 g;
2.1.5.50. хидропс на плода;
2.1.5.51. неонатално сърдечно заболяване;
2.1.5.52. прееклампсия/еклампсия;
2.1.5.53. абрупцио плаценте;
2.1.5.54. диабетна кетоацидоза;
2.1.5.55. кома от всякъкъв произход;
2.1.5.56. персистираща хипогликемия или 
температурна нестабилност (деца);
2.1.5.57. сепсис или менингит (деца);
2.1.5.58. гърчове (деца);
2.1.5.59. некротизиращ ентероколит;
2.1.5.60. дефект на коремната стена (деца);
2.1.5.61. диафрагмална херния (деца);
2.1.5.62. състояние след сърдечен арест.
2.1.6. Като подкомпонент на спешния първичен 
транспорт може да бъде осъществен бърз при-
оритетен транспорт (ранен транспорт) – транс-
порт, който се осъществява преди настъпване на 
вторични вредни последствия от първоначалната 
животозастрашаваща увреда или заболяване при 
спешен пациент.
2.1.7. Основни елементи и дейности на спеш-
ния първичен транспорт:
2.1.7.1. Преди спешния първичен транспорт 
се извършват:
2.1.7.1.1. транспортен триаж;
2.1.7.1.2. определяне на транспортното време 
и маршрута;
2.1.7.1.3. проверка на транспортното средство 
и екипировката. 
2.1.7.2. По време на спешния първичен транс-
порт се извършват:
2.1.7.2.1. поддържане и гарантиране на сигур-
ността на болния, екипировката и спешния екип 
с оглед специфичния транспортен риск;
2.1.7.2.2. поддържане на сигурност на имоби-
лизацията на спешния пациент;
2.1.7.2.3. поддържане на адекватен достъп до 
спешния пациент;
2.1.7.2.4. осигуряване на адекватен физиоло-
гичен мониторинг;
2.1.7.2.5. осъществяване на температурен 
контрол и физиологична стабилност на спешния 
пациент;
2.1.7.2.6. осъществяване на постоянна перио-
дична оценка на съзнанието, дихателните пътища, 
дихателната и циркулаторната функция; 
2.1.7.2.7. поддържане на постоянна вътрешна 
(между членовете) и външна (на екипа) телеко-
муникация на мобилния спешен екип;
2.1.7.2.8. при изпълнени критерии за това – от-
правяне на искане/предложение за предоставяне 
на медицински контрол или искане/предложение 
за пресрещане/прихващане от мобилен екип с 
по-висока компетентност. 
2.1.7.3. Спешен първичен транспорт се ини-
циира в зависимост от тежестта на спешното