Държавен вестник, бр. 16, 2022 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  16
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 2 
от 17 февруари 2022 г.
по конституционно дело № 20 от 2021 г.
Конституционният съд в състав: председа-
тел: Павлина Панова, членове: Гроздан Илиев, 
Мариана Карагьозова-Финкова, Константин 
Пенчев, Таня Райковска, Надежда Джелепо-
ва, Атанас Семов, Красимир Влахов, Янаки 
Стоилов, Соня Янкулова, при участието на 
секретар-протоколиста Мариана Малканова 
разгледа в закрито заседание на 17.02.2022 г. 
конституционно дело № 20/2021 г., докладвано 
от съдия Павлина Панова.
Производството е с основание чл. 149, ал. 1, 
т. 2, предл. първо във връзка с чл. 150, ал. 1 
от Конституцията на Република България 
(Конституцията).
Конституционното дело е образувано на 
12.10.2021 г. по искане на главния прокурор 
на Република България за установяване на 
противоконституционност на разпоредбата на 
§ 25 от преходните и заключителните разпо-
редби на Закона за изменение и допълнение 
на Закона за защита на лица, застрашени във 
връзка с наказателно производство (ПЗР на 
ЗИДЗЗЛЗНП) (ДВ, бр. 80 от 24.09.2021 г.).
Според вносителя на искането оспорената 
разпоредба противоречи на чл. 106, предл. 
второ, чл. 130а, ал. 2, т. 6 и чл. 8 от Консти-
туцията.
Вносителят поддържа, че Народното съб­
рание е задължило Министерския съвет да 
отнеме имоти – публична и частна държавна 
собственост (част от дълготрайните материал-
ни активи), дадени за безвъзмездно управление 
на Прокуратурата на Република България и 
ползвани от Бюрото по защита при главния 
прокурор, и да ги предостави на Министер-
ството на правосъдието, като по този начин 
законодателната власт е иззела и упражнила 
разпоредителни конституционни правомощия 
на изпълнителната власт, които са израз на 
типично управленска функция, в нарушение 
на чл. 106, предл. второ от Конституцията 
и на принципа на разделение на властите, 
прокламиран в чл. 8 от Основния закон.
Вносителят поддържа, че за Министерския 
съвет, на който Конституцията е възложила 
правомощието да организира стопанисването 
на държавното имущество, съществува задъл-
жението при отнемане на недвижим имот, 
който е бил предоставен на съдебната власт, 
да поиска съгласието на Висшия съдебен съ-
вет, като с особена сила това правило важи 
и за Народното събрание. Предвид изложе-
ното, според главния прокурор разпоредбата 
на § 25 ПЗР на ЗИДЗЗЛЗНП противоречи 
на чл. 130а, ал. 2, т. 6 от Конституцията и 
нарушава баланса в отношенията между вис­
шите държавни органи като проявление на 
принципа на разделение на властите.
С Определение от 27.10.2021 г. Конститу-
ционният съд е допуснал искането на глав-
ния прокурор за разглеждане по същество, 
конституирал e заинтересувани институции 
и е поканил организации и специалисти от 
науката да предложат становища и правни 
мнения по предмета на делото.
Постъпилите по делото становища и правни 
мнения се разделят на две групи.
Първата група включва становището на 
Висшия съдебен съвет и правното мнение на 
проф. д-р Христина Балабанова, които под-
държат и допълват доводите в искането, което 
намират за основателно. Общото между тях е 
в разбирането, че с приемането на оспорената 
разпоредба законодателната власт е иззела и 
упражнила разпоредителни конституционни 
правомощия на изпълнителната власт, които 
са израз на типично управленска функция, 
в противоречие с принципа на разделение 
на властите, с принципа на независимост на 
съдебната власт и в нарушение на чл. 130а, 
ал. 2, т. 6 от Конституцията. Изразяват раз-
бирането, че стопанисването на държавното 
имущество е конституционно задължение 
на Министерския съвет, което не може да 
се упражнява, без да се зачита компетент-
ността на Висшия съдебен съвет, доколкото 
съдебната власт е отделена и независима от 
изпълнителната власт.
Втората група включва становищата на 
Министерския съвет, министъра на право-
съдието, министъра на вътрешните работи, 
министъра на регионалното развитие и бла-
гоустройството и председателя на Държавна 
агенция „Национална сигурност“, които 
намират искането за неоснователно. Според 
тях с оспорената разпоредба се урежда на 
законово ниво имуществено правоприемство 
при преструктуриране поради преминаването 
на Бюрото по защита от главния прокурор 
към Министерството на правосъдието, поради 
което не се изземва и ограничава конститу-
ционната компетентност на изпълнителната 
власт по чл. 106 от Конституцията, нито 
конституционното правомощие на пленума на 
Висшия съдебен съвет по чл. 130а, ал. 2, т. 6 
от Конституцията. В становищата се посоч-
ва, че в съответствие с обществения интерес 
дълготрайните материални активи, ползвани 
от Бюрото по защита при главния прокурор, 
се предоставят на Министерството на пра-
восъдието, към което преминава Бюрото по 
защита на застрашени лица, като същите ще 
продължат да служат за обезпечаване на функ-
циите му като самостоятелна организационна 
структура към министъра на правосъдието. 
Поддържа се, че органите и редът, по който 
се стопанисва държавното имущество, могат