Държавен вестник, бр. 43, 2021 г., стр. 3

БРОЙ  43	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
или нарушават действащите към момента 
организационни начала за структуриране 
на съдебната система, като стабилност, 
прозрачност и кариерно развитие. Според 
пленума на ВКС с приемането на атакува-
ните разпоредби, предвиждащи възможност 
изборни членове на Висшия съдебен съвет 
(ВСС), главният инспектор и инспекторите 
от Инспектората към ВСС да бъдат назнача-
вани на длъжност, една степен по-висока от 
заеманата от тях преди избора, или на друга 
равна по степен длъжност, но в друго звено на 
съдебната система, законодателната власт е 
навлязла в конституционната компетентност 
на Висшия съдебен съвет, който е част от 
съдебната власт. Вносителят поддържа, че, 
създавайки ново основание за повишаване в 
длъжност и преместване на строго определе-
на категория лица, с което Висшият съдебен 
съвет е длъжен да се съобрази, Народното 
събрание е иззело неговата компетентност, 
с което са нарушени принципите на раз-
деление на властите (чл. 8), на правовата 
държава (чл. 4, ал. 1) и на върховенството 
на Конституцията (чл. 5, ал. 1).
Съдиите от ВКС твърдят, че с оспорените 
текстове се създава привилегия на определе-
на категория магистрати и ограничение на 
правата на друга, което по същество води 
до нарушение на равенството пред закона, 
основано на обществено положение – кри-
терий, по който Конституцията забранява 
да се въвеждат ограничения на правата на 
гражданите.
Вносителят заключава, че, решавайки 
едностранно въпроса за кариерното израст-
ване на магистратите, Народното събрание 
е нарушило „специфичния авторитет“ и 
„престижа“ на съдебната власт, издигнати 
в самостойна конституционна ценност.
С определение от 19.01.2021 г. Консти-
туционният съд е допуснал искането за 
разглеждане по същество. 
По делото са постъпили писмени ста-
новища и правни мнения от следните кон-
ституирани заинтересовани институции и 
поканени организации, и специалисти от на-
уката и практиката: президента на Република 
България, Върховния административен съд 
(ВАС), Инспектората към Висшия съдебен 
съвет, главния прокурор, Комисията за за-
щита от дискриминация, Съюза на съдиите 
в България, Камарата на следователите в 
България, проф. д.ю.н. Васил Мръчков и 
доц. д-р Атанас Славов.
Постъпилите по делото становища и 
правни мнения се разделят на две групи.
В първата група, която включва прези-
дента на Република България, Върховния 
административен съд, Комисията за защита 
от дискриминация, Съюза на съдиите в Бъл-
гария, проф. д.ю.н. Васил Мръчков и доц. 
д-р Атанас Славов, се споделят и допълват 
доводите в искането, което се намира за 
основателно.
В становището на президента на Репуб­
лика България се обосновава подробно раз-
бирането, че оспорените части на чл. 28 и 
50 ЗСВ нарушават основни конституционни 
принципи. Поддържа се, че като поставя 
кариерното развитие на магистрати в за-
висимост от критерии, които не са обек-
тивни, законодателят допуска нарушение 
на принципа за независимост на съдебната 
власт. Президентът излага и аргументи 
по посока нарушаване на принципите за 
разделение на властите и за равенство на 
гражданите пред закона и недопускане на 
привилегии, основани на лично или общест-
вено положение. 
Според Комисията за защита от дискри-
минация възможността изборен член на 
ВСС, главният инспектор и инспекторите в 
Инспектората към ВСС да бъдат възстано-
вени на длъжност, с една степен по-висока 
от заеманата преди избора в органите на 
съдебната власт, създава предпоставка за 
неравно третиране и съответно за по-бла-
гоприятно третиране на лица спрямо други 
при сравнимо сходни обстоятелства.
Съюзът на съдиите в България поддържа, 
че в същността си оспореното законодателно 
решение представлява едно заобикаляне на 
заложените в Конституцията принципи на 
съдебна независимост, правова държава, 
разделение на властите и равенство на граж-
даните пред закона. Изложено е виждането, 
че разпоредбите на чл. 28 и 50 ЗСВ в атаку-
ваните им части поставят знак на равенство 
между изпълняването на административна 
длъжност и явяването на конкурс, който 
следва да провери пригодност за изпълне-
ние на магистратска длъжност. Това според 
Съюза на съдиите в България е превратно 
смесване на критериите, които са заложени 
в преценката на това дали даден магистрат 
е пригоден да заема определена длъжност, 
или не.
В писменото си правно мнение проф. д.ю.н. 
Васил Мръчков намира, че оспорената уредба 
противоречи на принципите на независимост 
на съдебната власт и на разделението на 
властите. Според проф. д.ю.н. Мръчков с 
атакуваните разпоредби Народното събрание 
е навлязло в сферата на съдебната власт, 
като е посегнало върху компетентността є 
чрез определения от Конституцията кадрови 
орган – Висш съдебен съвет, сама да форми-
ра своя състав и да осъществява функциите 
по назначаването, повишаването, понижа-
ването, преместването и освобождаването 
от длъжност на съдиите и прокурорите. В 
правното мнение са изложени аргументи и 
за противоречие с принципа на равенство 
на гражданите пред закона и недопускане 
на привилегии, основани на изчерпателно 
изброените социални признаци и в част-
ност – обществено положение.