Държавен вестник, бр. 1, 2011 г., стр. 23

БРОЙ  1	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  23  
деполитизирана и постоянно действаща изборна 
администрация. Отпаднало е дори изискване-
то, съществуващо в сега действащите изборни 
закони, повечето от членовете на Централната 
избирателна комисия да бъдат с юридическо 
образование. В същото време чл. 25, ал. 1, т. 6 
от кодекса посочва, че пълномощията на член 
на Централната избирателна комисия могат 
да бъдат прекратявани предсрочно по искане 
на предложилата го партия или коалиция от 
партии. Поначало членовете на колективните 
органи с мандат, установен в закон, участват в 
техния състав в личното си качество и поради 
това подобни основания за прекратяване на 
техния мандат са недопустими. 
В чл. 49, ал. 2 от Изборния кодекс се пред-
вижда удостоверения за гласуване на друго място 
да се издават само на лицата, служебно заети в 
произвеждането на изборите. Тази разпоредба е 
силно ограничителна, като се има предвид, че 
кодексът използва пропорционална избирателна 
система за избиране на народни представители и 
членове на Европейския парламент от Република 
България, както и национален избирателен район 
за избиране на президент и вицепрезидент на 
републиката. Правният механизъм на удостове-
ренията за гласуване на друго място има трайни 
традиции в законодателството ни и е предвиден 
с цел улесняване гласоподавателите при избори 
за Народно събрание, президент и вицепрезидент 
и членове на Европейския парламент. Могат да 
се предвидят достатъчно ефективни юридически 
процедури, които да не позволят злоупотребата 
с такива удостоверения. Вместо въвеждането на 
подобни гаранции парламентарното мнозинство 
ограничава възможността на избирателите да 
упражнят правото си на глас, като споделя 
„презумпцията“, че удостоверенията за гласува-
не на друго място се използват единствено за 
контролиране на вота или за манипулиране на 
изборния резултат. 
Възприетите правила за гласуване в чужбина 
при парламентарните избори поставят нашите 
сънародници, които се намират извън преде-
лите на Република България, в неравностойно 
положение спрямо избирателите в страната. За 
изборите за народни представители българите 
в чужбина ще гласуват единствено за партии 
и коалиции от партии, но няма да могат да 
отбелязват преференции. Това законодателно 
решение влиза в разрез с конституционния 
принцип на равното избирателно право. При-
чината за това се корени в начина, по който 
се определят избирателните райони при избори 
за народни представители и въвеждането на 
преференциалното гласуване, като гласовете от 
чужбина нито се отделят в самостоятелен, мно-
гомандатен избирателен район, нито съществува 
правило, според което тези гласове се включват 
към гласовете от многомандатните избирателни 
райони в страната. Липсата на подобни правила 
води до невъзможност избирателите в чужбина 
да гласуват с преференции за кандидатска лис-
та, регистрирана в многомандатен избирателен 
район. При положение, че парламентарното 
мнозинство е взело решение за гласуване с 
преференциални листи за народни представи-
тели, то би следвало да продължи по-нататък, 
като създаде самостоятелен многомандатен 
избирателен район за гласуване в чужбина или 
определи правила към кои избирателни райони 
в страната ще се прибавят гласовете, подадени 
в отделните държави.
С параграф 11 от преходните и заключителни-
те разпоредби на Изборния кодекс се предвижда 
експериментално гласуване по електронен път 
чрез интернет в изборите за президент и вице-
президент на републиката през 2011 г. Пред-
ложеният вариант за електронно гласуване не 
може да се нарече експериментален дотолкова, 
доколкото гласовете, подадени чрез интернет, 
ще бъдат включени в определянето на изборния 
резултат. Това ще бъде реално гласуване в до 10 
секции в страната и в чужбина. От въпросните 
секции е възможно да постъпят около 10 000 
гласа. Правилата, съдържащи се в параграф 
11, не дават гаранции за спазване на конститу-
ционния принцип на тайното гласуване. Нещо 
повече – предвидената възможност избирател, 
заявил, че ще гласува по електронен път чрез 
интернет, да гласува в избирателната секция 
по постоянния си адрес, след като се анулира 
гласуването му по електронен път, предполага 
не таен, а точно обратното – явен вот. Поради 
това намирам предлаганата процедура за елек-
тронно гласуване за неприемлива. 
При определянето на правилата за провеж-
дане на няколко вида избори на една и съща 
дата не е отчетено технологичното време за 
осъществяване на гласуването при положение, 
че избирателната активност е много висока. 
Член 184 не предвижда възможност при едно-
временното провеждане на няколко вида избори 
времето за гласуване да бъде удължавано в 
определени граници. Смятам за целесъобразно 
продължителността на изборния ден да бъде 
поставена в зависимост от това колко избора 
се произвеждат в един и същи ден.  
Уважаеми дами и господа народни пред-
ставители,
Като се ръководя от гореизложените мотиви, 
свързани с нецелесъобразност и противокон-
ституционност на разпоредбите, и на основание 
чл. 101, ал. 1 от Конституцията на Република 
България връщам за ново обсъждане в На-
родното събрание Изборен кодекс, приет от 
Народното събрание на 22 декември 2010 г., 
като оспорвам  чл. 3, ал. 2, 3, 4 и 5; чл. 4, 
ал. 3, 4, 5 и 6; чл. 25, ал. 1, т. 6; чл. 49, ал. 2; 
чл. 53, ал. 2; чл. 63, ал. 1, т. 2; чл. 166, ал. 6; 
чл. 184; § 1, т. 2, 3, 4 и 5 от допълнителните 
разпоредби; § 11; § 16; § 18, т. 1; § 19, т. 2 и 8 
от преходните и заключителните разпоредби. 
Президент на републиката:  
Георги Първанов
17