Държавен вестник, бр. 38, 2021 г., стр. 128

СТР.  128	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  38
200 
 
.2 
всички съответни входни и изходни характеристики и идентификационни 
номера, чрез които всяка подсистема е систематизирана; и 
 
.3 
всички резервни механизми, алтернативни сигнални системи и други 
инженерни характеристики, които осигуряват мерки за „защита срещу 
неизправности“. 
 
Пример за блокова диаграма на системата е даден в допълнение 1. 
 
8.2       Може да се наложи изготвянето на различен набор от блокови диаграми за всеки 
работен режим. 
 
9          Установяване на режимите на повреда, причините и последиците 
 
9.1       Режимът на повреда е начинът, по който се наблюдава повредата.  Той обикновено 
описва начина, по който възниква повредата и нейното въздействие върху оборудването 
или системата.  В таблица 1 е даден примерен списък на режимите на повреда.   Режимите 
на повреда, изброени в таблица 1, могат да опишат повредата на който и да е системен 
елемент по достатъчно специфичен начин.   По този начин могат да бъдат идентифицирани 
и описани всички възможни режими на неизправност, когато се използват заедно със 
спецификациите за ефективност, които уреждат входните и изходните характеристики на 
блоковата диаграма на системата.   Така например захранването може да е в режим на 
повреда, описан като „загуба на изходна мощност“ (29), а причината за повредата да е 
„отворена (електрическа)“ (31). 
 
9.2       Режим на повреда в системен елемент може да бъде и причината за повреда в 
системата. Например, хидравличният тръбопровод на системата на рулевото управление 
може да е в режим на повреда „външен теч“ (10).   Този режим на повреда на хидравличния 
тръбопровод може да се превърне в причина за повреда на режима на повреда на рулевото 
управление „загуба на изходна мощност“ (29). 
 
9.3       Всяка система се разглежда с подход „от горе надолу“, като се започне от 
функционалната изходна мощност на системата, а повредите се свързват с една възможна 
причина в даден момент.  Тъй като даден режим на повреда може да има повече от една 
причина, трябва да бъдат идентифицирани всички потенциални причини за всеки режим на 
повреда. 
 
9.4       Ако големи системи могат да се повредят без неблагоприятни ефекти, не е 
необходимо те да се разглеждат допълнително, освен ако повредата остане незабелязана от 
оператора.  Да се реши, че няма неблагоприятен ефект, не означава само идентифициране 
на резервните системи.   Следва да се докаже, че резервните системи се задействат 
незабавно или се привеждат в действие с незначително закъснение във времето.  Освен 
това, ако последователността е: 
 
„повреда - аларма - действие на оператора - стартиране на резервна система - 
резервна система в експлоатация“, се вземат предвид ефектите от закъснението. 
 
10       Ефекти от повредите 
 
10.1     Последиците от режима на повреда за работата, функционирането или състоянието 
на дадено оборудване или система се наричат „ефект от повредите“.   Ефектите от 
неизправностите върху конкретна подсистема или оборудване се наричат „локални ефекти 
от повредите“.  Оценката на локалните ефекти от повредите помага да се определи 
ефективността на всяко резервно оборудване или коригиращи действия на това системно 
201 
ниво.  В определени случаи може да няма локален ефект извън самия режим на повреда. 
 
10.2     Въздействието от повредата на дадено оборудване или подсистема върху изходната 
мощност на системата (системната функция) се нарича „краен ефект“.    Крайните  ефекти 
се оценяват и тяхната тежест се класифицира в съответствие със следните категории: 
 
.1         катастрофални; 
 
.2         опасни; 
 
.3         значителни; и 
 
.4         незначителни. 
 
Определенията на тези четири категории ефекти от повредите са дадени в 2.3 от 
приложение 3 към настоящия Кодекс. 
 
10.3     Ако крайният ефект от повредите се класифицира като опасен или катастрофален, 
обикновено е необходимо резервно оборудване за предотвратяване или свеждане до 
минимум на този ефект.  За опасни последици от повредите могат да бъдат предприети 
коригиращи оперативни процедури. 
 
11        Откриване на повреди 
 
11.1     При анализа на характера и последствията от повредите като цяло се анализират 
само ефектите от повреди, основаващи се на една повреда в системата, и се идентифицират 
средства за откриване на повреди, като например визуални или звукови предупредителни 
устройства, автоматични сензорни устройства, измервателни уреди или други уникални 
устройства за индикация. 
 
11.2     Когато повредата на системния елемент не може да бъде открита (т.е. скрита 
повреда или повреда, която не дава визуална или звукова индикация на оператора) и 
системата е в състояние да продължи с конкретната си работа, анализът се разширява, за да 
се определят ефектите от втората повреда, която в комбинация с първата неизправност 
може да доведе до по-сериозен ефект от повредите, напр. опасен или катастрофален ефект. 
 
12        Коригиращи мерки 
 
12.1     Идентифицира се и се оценява и реакцията на резервното оборудване или всяко 
коригиращо действие, инициирано на дадено системно ниво с цел предотвратяване или 
намаляване на ефекта от режима на повреда на системен елемент или оборудване. 
 
12.2     Описват се характеристиките на проектирането на всяко системно ниво за 
анулиране на ефектите от неизправностите или повредите, като например контролиране 
или деактивиране на системни елементи с цел спиране на генерирането или 
разпространението на ефектите от повредите, или активиране на резервни елементи или 
системи в режим на готовност.  Коригиращите проектни механизми включват: 
 
.1         резервни системи, които позволяват непрекъсната и безопасна работа;  
.2 
предпазни устройства, механизми за наблюдение или сигнализация, които 
дават възможност за ограничена работа или ограничаване на повредите; и 
 
 
.3         алтернативни режими на работа.