Държавен вестник, бр. 55, 2000 г., стр. 34

С Т Р .  34
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  55
3. извършване на проверки по сигнал за на-
рушение на правилата за защита и хуманно
отношение към животните.
Чл. 112. Организациите за защита на живот-
ните и асоциациите на животновъдите съдейс-
тват на органите на НВМС за осъществяване на
контрола по чл. 111.
Чл. 113. Учебните заведения, които подгот-
вят ветеринарномедицински специалисти, из-
готвят програми за обучение по правилата за
защита и хуманно отношение към животните.
Чл. 114. Националната ветеринарномеди-
цинска служба оказва професионална помощ
при провеждане на обучение за защита и ху-
манно отношение към животните на техните
собственици.
Чл. 115. Националната ветеринарномедицин-
ска служба съвместно със СВЛБ, организации-
те за защита на животните и асоциациите на
животновъдите популяризира сред население-
то мерките за защита и хуманно отношение към
животните.
Чл. 116. (1) Собствениците на селскостопан-
ски животни осигуряват необходимите условия
за предпазването им от вредни последици за
тяхното здраве и благосъстояние.
(2) Условията по ал. 1 трябва да отговарят
на естествените и физиологичните нужди на
животните.
Чл. 117. На всяко животно в зависимост от
вида му собственикът осигурява:
1. място за обитаване, храна, вода и грижи,
които отговарят на нуждите му;
2. свобода на движение;
3. подходящ микроклимат—осветление, тем-
пература, допустимо ниво на влажност, шум и
вредни газове, въздушна циркулация;
4. ветеринарномедицинско обслужване.
Чл. 118. Забраняват се:
1. естествено или изкуствено заплождане,
което води до или създава опасност за уврежда-
не здравето на животните;
2. храненето на животните с храни, съдър-
жащи вредни субстанции или неподходящи за
вида на животните;
3. настаняването на несъвместими видове на
едно и също място или на животни от един вид,
когато това може да породи агресивност.
Чл. 119. В случаите, когато се налага живот-
но да бъде заклано или умъртвено на мястото,
където се отглежда, тези действия се извърш-
ват по начин, недопускащ ненужна възбуда,
болка или страдание.
Чл. 120. Животни, отглеждани с нестопан-
ска цел (компаньони), са животните, отглежда-
ни в дома на човека за удоволствие.
Чл. 121. Забранява се отглеждането на сел-
скостопански животни като компаньони.
Чл. 122. (1) Собствениците на кучета, навър-
шили 6-месечна възраст, ги регистрират в съот-
ветната РВМС или при лицензирани ветеринар-
ни лекари.
(2) При регистрацията по ал. 1 собствени-
кът представя снимка на животното.
(3) На кучето се издава ветеринарномеди-
цински паспорт и идентификационен медальон,
който съдържа идентификационен код по
ЕКАТТЕ на населеното място и индивидуал-
ния му номер.
(4) В паспорта по ал. 3 се отбелязват:
1. датата на раждане, породата, полът и цве-
тът на животното;
2. имената и адресът на собственика;
3. извършените за календарната година тре-
тирания и диагностични изследвания;
4. номерата на медальона по ал. 3.
(5) Собствениците на кучета заплащат стой-
ността на ветеринарномедицинския паспорт и
на медальона.
(6) При разхождане на кучетата собствени-
ците носят в себе си ветеринарномедицинския
паспорт и медальона.
(7) Паспортът и медальонът се представят
при посещение при ветеринарен лекар.
(8) При преглед на куче ветеринарният ле-
кар отразява в амбулаторния дневник номе-
ра на ветеринарномедицинския паспорт и на
медальона.
(9) При установяване на заразни заболява-
ния, опасни за здравето на хората, ветеринар-
ният лекар уведомява собственика на животно-
то и съответната РВМС и предприема мерки в
зависимост от вида на заболяването.
Чл. 123. (1) Собствениците на животни ком-
паньони им осигуряват:
1. условия, грижи и внимание, съобразени
с естествените им нужди според вида и поро-
дата им;
2. достатъчно количество храна и вода;
3. необходимото пространство и движение;
4. условия, които не им позволяват да избягат;
5. ветеринарномедицинско обслужване.
(2) В случаите, когато въпреки създадените
условия по ал. 1 животното компаньон не може
да се приспособи към тях, собственикът му го
предава безвъзмездно в изолатора на общината
или кметството.
Чл. 124. Собствениците на животни ком-
паньони, които ги използват за размножаване,
се съобразяват с физиологичните, анатомични-
те и поведенческите им характеристики и не
допускат застрашаване на здравето и благосъс-
тоянието на потомството или на майката.
Чл. 125. Собствениците на животни ком-
паньони при обучението им не използват мето-
ди, които им причиняват стрес, болка или стра-
дание и не ги подлагат на натоварвания, надви-
шаващи анатомичните и физиологичните им
възможности.
Чл. 126. (1) Физическите и юридическите
лица, които отглеждат и развъждат животни
компаньони с цел търговия или управляват
приюти за животни, декларират в съответната
РВМС дейността си.
(2) В декларацията по ал. 1 се посочват:
1. имената и адресът на физическото лице
или наименованието и седалището на юриди-
ческото лице;