Държавен вестник, бр. 12, 2017 г., стр. 76

СТР.  76	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  12
1. мотивация за постъпване или преназнача-
ване на работа в съответното направление на 
дейност, професионални интереси и ценностни 
ориентации;
2. делови качества, особености на характера 
и индивидуален стил на поведение; 
3. самооценка и ниво на претенции;
4. емоционална стабилност, стресоустойчи-
вост и механизми на психична защита;
5. комуникативни умения и социална ком-
петентност;
6. интелектуално развитие и познавателна 
активност;
7. затруднения в психичното и социалното 
функциониране.
Чл. 7. На психологически подбор за уста-
новяване на психологическата съвместимост 
подлежат:
1. кандидатите за постъпване на работа в 
структурите на службата;
2. служителите – военнослужещи и цивилни 
служители, в службата.
Чл. 8. Процедурата на психологическото из-
следване за целите на психологическия подбор 
се състои от две части: 
1. писмено тестово изследване, състоящо се 
от батерия от психологически тестове, посочени 
в приложение № 1 (поверително);
2. полуструктурирано интервю.
Чл. 9. Редът и условията за извършване на 
психологически изследвания в службата се опре-
делят съгласно приложение № 2 (поверително).
Раздел II
Психологическа консултативна дейност
Чл. 10. При необходимост органът по чл. 2 
извършва психологическа консултативна дей-
ност.
Чл. 11. (1) Психологическата консултатив-
на дейност включва индивидуално и групово 
консултиране.
(2) Индивидуалното консултиране има за 
цел подпомагане на служители при:
1. нарушено психично благополучие и вло-
шено психично функциониране;
2. емоционален дискомфорт;
3. кризисни състояния (остър и хроничен 
стрес);
4. разстроени социални отношения;
5. проблеми на професионалната адаптация 
и кариера и др.
(3) Груповото консултиране има за цел под-
помагане на екипи от служители при:
1. решаване на конфликти (между члено-
вете на екипа или между обособени групи в 
колектива);
2. влошени и неефективни взаимоотношения 
в колектива;
3. неефективна координация между отделни 
звена в колектива;
4. трудности при вземане на групови ре-
шения;
5. трудности при изграждане на екипи и 
екипни взаимодействия и др.
Чл. 12. (1) Индивидуалното психологическо 
консултиране има доброволен характер и се 
осъществява под формата на консултативни 
сесии. Продължителността и честотата на сеси-
ите се договаря между консултирания служител 
и психолозите. Графикът на посещенията се 
съгласува с органа по човешките ресурси при 
запазване анонимността на служителя. 
(2) Органът по чл. 2 извършва индивидуални 
психологически консултации на служители, 
участвали в мироопазващи мисии, които са с 
психични изменения, констатирани от специ-
ализираното психологично звено на Военно-
медицинската академия. 
Чл. 13. Груповото психологическо консулти-
ране има доброволен характер и се осъществява 
под формата на интерактивна диагностика и 
групово-динамичен тренинг, редът и услови-
ята на които се договарят между заявителя 
(екипа) и психолозите, съгласувано с органа 
по човешките ресурси.
Чл. 14. При необходимост органът по чл. 2 
извършва консултации на служители или 
структури на службата с цел подпомагане из-
пълнението на определени задачи, изискващи 
психологическа компетентност.
Чл. 15. Информацията, получена в процеса 
на психологическото консултиране, е конфи-
денциална и не може да бъде разгласявана 
пред трети лица освен с изричното съгласие 
на консултираното лице.
Г л а в а  т р е т а
ПОЛИФИЗИОГРАФСКИ ИЗСЛЕДВАНИЯ
Раздел I
Общи положения
Чл. 16. Полифизиографските изследвания 
имат за цел установяване истинността или 
неистинността на отговорите на изследваните 
лица във връзка с изследвани теми.
Чл. 17. (1) Полифизиографът е инструмент 
за измерване на промени на някои от физи-
ологичните параметри на изследваното лице, 
докато му се задават и отговаря на серия от 
въпроси.
(2) Промените във физиологичната реак-
тивност на изследваното лице се записват на 
полиграми. След приключване на изследването 
полиграмите се оценяват и се прави заключение 
относно истинността на отговорите на лицето 
по изследваните теми. 
Чл. 18. Полифизиографското изследване 
включва следните етапи:
1. анализ на предоставената предварителна 
информация за конкретния случай;
2. предтестово интервю, избор на тестови 
формат и формулиране на въпроси, свързани 
с изследваните теми;
3. инструментална част, която включва про-
веждане на тест с полифизиограф и запис на 
реакциите на изследваното лице на полиграми; 
4. оценка на полиграмите; 
5. следтестово интервю – провежда се в 
случаи на индикация за лъжа на полифизио­
графското изследване, когато се налага да