Държавен вестник, бр. 57, 2010 г., стр. 64

СТР.  64	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  57
ра, подготовката и преминаване на служба на 
служителите от Министерство на вътрешните 
работи, изпращани за участие в мисии на 
международни организации, утвърдена със 
Заповед рег. № МЗ-11 от 5.VІ.2007 г. на ми­
нистъра на вътрешните работи на основание 
чл. 21, т. 11 от Закона за Министерството на 
вътрешните работи.
Поддържа се становище за нищожност на 
същата с оглед на обстоятелството, че не е 
обнародвана в „Държавен вестник“ с оглед 
чл. 5, ал. 5 от Конституцията на Република 
България и в несъответствие с разпоредбата 
на чл. 37, ал. 1 от Закона за нормативните 
актове (ЗНА) и се иска обявяването є за 
нищожна.
Алтернативно е поискано с жалбата от­
мяната на разпоредбата на 19, ал. 1 и 2 от 
цитираната инструкция като незаконосъоб­
разна, поради противоречието є с норми от 
по-висок ранг – чл. 212, ал. 1, т. 7 ЗМВР, с 
чл. 51, ал. 1, т. 8 от с.з., чл. 4 от Закона за 
защита от дискриминация, чл. 32, ал. 1 от 
Закона за държавния служител и чл. 6 от 
Конституцията на Република България.
Ответникът – министърът на вътрешните 
работи чрез процесуалния си представител, 
излага становище за недопустимост на жал­
бата, поради това, че актът не подлежи на 
оспорване, както и поради липса на правен 
интерес от оспорването, като алтернативно 
поддържа мнение за неоснователност на 
жалбата.
Представителят на Върховната админи­
стративна прокуратура излага становище за 
допустимост на жалбата, а по същество счита, 
че е основателна.
Върховният административен съд, второ 
отделение, като прецени доводите на страни­
те и представените по делото доказателства, 
прие следното:
Жалбата е подадена от лицата, имащи 
правен интерес от оспорване, поради което е 
процесуално допустима – чл. 186 АПК.
Основаните елементи, образуващи фак­
тическия състав на нормативния акт и обу­
славящи неговата валидност, са: издаване от 
компетентния за неговото издаване орган, 
писмена форма на акта и неговото обнародва­
не съгласно чл. 5, ал. 5 от Конституцията на 
Република България и чл. 37, ал. 1 от Закона 
за нормативните актове.
Чрез обнародването в „Държавен вестник“ 
нормативните актове се довеждат до всеобщо 
знание и се определя началният момент, от 
който те произвеждат своето действие. Това 
означава, че липсата на този елемент от фак­
тическия състав на нормативния акт води до 
опорочаване на акта и до необходимост от 
защита срещу него, каквото е положението, ако 
нормативният акт е издаден от некомпетентен 
орган или по съдържание противоречи на 
нормативен акт от по-висока степен, или ако 
не е спазена предвидената от Конституцията 
или закона процедура за издаването му. С не­
обнародването на обжалваната инструкция или 
на който и да е подзаконов нормативен акт в 
„Държавен вестник“ е допуснато съществено 
нарушение на административнопроизводстве­
ните правила, т. е. не е изпълнена процедурата 
по издаването му. Това е така, защото необ­
народваният нормативен акт не произвежда 
целеното с него правно действие, а ако бъде 
приложен преди обнародването му, какъвто 
е конкретният случай, е налице незаконно 
действие, извършено без нормативно основа­
ние. Оспорената инструкция е приложена, без 
да е обнародвана, и е създала привидност, че 
има правно действие и че валидно регулира 
съответните обществени отношения. Ето 
защо е допуснато съществено нарушение на 
административнопроизводствените правила 
за издаването є – липсата на обнародване, 
което е особено съществено, и като такава 
(необнародвана), но приложена, следва да се 
обяви нейната нищожност. Обявяването є за 
такава рефлектира и върху основателността 
на оспорената разпоредба на чл. 19, ал. 1 и 2 
като незаконосъобразна.
По изложените съображения Върховният 
административен съд, ІІ отделение,
Р Е Ш И :
Обявява нищожността на Инструкция 
за подбора, подготовката и преминаване на 
служба на служители от Министерство на 
вътрешните работи, изпращани за участие в 
мисии на международни организации, утвър­
дена със Заповед рег. № МЗ-11 от 5.VІ.2007 г. 
на министъра на вътрешните работи.
Решението е оставено в сила с Решение 
№ 8917 от 29.VІ.2010 г., постановено по адм. 
дело № 4345 от 2010 г. по описа на Върховния 
административен съд – петчленен състав, 
ІІ колегия.
Председател: К. Пенчев
5981