Държавен вестник, бр. 41, 2021 г., стр. 5

БРОЙ  41	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
Решение № 3 от 2015 г. по к. д. № 13/2014 г.). 
Реализацията на съдебната власт чрез дей-
ността на прокуратурата се осъществява чрез 
упражняване на конституционно възложените 
є функции при единна организация и опре-
делена йерархия на нейните органи (чл. 127 
от Конституцията).
В Конституцията е предвидена пирами-
дална структура на съдилищата, към която е 
приравнена тази на прокуратурата (Решение 
№ 2 от 2017 г. по к. д. № 13/2016 г.). Съгласно 
чл. 126, ал. 1 и 2 от Конституцията струк-
турата на прокуратурата е в съответствие 
с тази на съдилищата, а главният прокурор 
осъществява надзор за законност и методи-
ческо ръководство върху дейността на всички 
прокурори. На върха на двете самостоятелни 
подсистеми на съдебната власт (съд и проку-
ратура) са поставени върховните съдилища 
и главният прокурор, които по силата на 
Конституцията са задължени да упражняват 
контрол по същество над работата на долу-
стоящите структури. Върховните съдилища 
съгласно чл. 124 и чл. 125, ал. 1 от Консти-
туцията наред с осъществяване на общата 
правораздавателна дейност осъществяват и 
върховен съдебен надзор за точното и еднакво 
прилагане на законите от всички съдилища, 
а главният прокурор осъществява надзор за 
законност и методично ръководство върху 
дейността на всички прокурори – чл. 126, ал. 2 
от Конституцията (Решение № 3 от 2015 г. по 
к. д. № 13/2014 г.).
Всяка структура се изгражда, за да създа-
де необходимите условия и предпоставки за 
осъществяване на специфичните задачи на 
определен държавен орган. При сега същест-
вуващия конституционен модел на съдебна-
та власт структурата на прокуратурата е в 
съответствие с тази на съдилищата (чл. 126, 
ал. 1 от Конституцията) и служи както за 
осъществяване на основната є функция – да 
следи за спазване на законността (основният 
текст на чл. 127 от Конституцията), така и за 
реализиране на конституционните функции на 
главния прокурор да осъществява надзор за 
законност и методическо ръководство върху 
дейността на всички прокурори (чл. 126, ал. 2 
от Конституцията). 
Конституцията установява специфични 
функции на главния прокурор, извеждайки го 
по този начин като самостоятелен и едноличен 
конституционен орган в отклонение от струк-
турата на съдилищата и съответстващата є 
структура на прокуратурата, което има своето 
конституционно основание в разпоредбата на 
чл. 126, ал. 2 от Основния закон (Решение 
№ 8 от 2005 г. по к. д. № 7/2005 г., Решение 
№ 2 от 2017 г. по к. д. № 13/2016 г., Решение 
№ 11 от 2020 г. по к. д. № 15/2019 г.). Кон-
ституционният законодател съсредоточава и 
персонализира в лицето на главния прокурор 
крайната отговорност за законосъобразното 
упражняване от прокурорите на правомощията 
по чл. 127, т. 1 – 6 от Конституцията, като 
създава и допълнителна гаранция за точното 
и еднакво прилагане на законите (материални 
и процесуални) в рамките на прокуратурата 
(Решение № 11 от 2020 г. по к. д. № 15/2019 г.).
В отклонение от конституционно пред-
видената структура на прокуратурата със 
законовата уредба в ЗСВ и НПК, приета със 
ЗДНПК, се създава нов орган – прокурор по 
разследването срещу главния прокурор или 
негов заместник (чл. 136, ал. 2 ЗСВ), който: не 
е предвиден в Конституцията, не е поставен на 
една плоскост (единна организация и единен 
правен ред) с другите прокурори в системата 
на прокуратурата – нито по отношение на не-
говия статус, на условията и реда за неговото 
назначаване, освобождаване и осъществяване 
на неговата отговорност (чл. 30, ал. 2, т. 21, 
чл. 170, ал. 6, чл. 173а, чл. 175, ал. 6, чл. 308, 
ал. 2, чл. 311, т. 4 и чл. 312, ал. 2 ЗСВ), нито 
по отношение на възложените му функции и 
реда на извършваната от него дейност (чл. 194, 
ал. 6, чл. 411в НПК, чл. 136, ал. 2 ЗСВ). Този 
орган не е част от административната структу-
ра, не е подчинен на главния прокурор или на 
друг административен ръководител, неговите 
действия и актове не подлежат на обжалване 
и на контрол в рамките на прокуратурата, 
неговата дейност е изключена от обхвата на 
надзора за законност и методическото ръко-
водство, осъществявани от главния прокурор 
(чл. 136, ал. 11, чл. 139, ал. 4, чл. 143, ал. 9 
ЗСВ, чл. 46, ал. 8, чл. 200, чл. 243, ал. 13 
НПК), и законодателят му е възложил са-
мостоятелни функции (чл. 194, ал. 6, чл. 411в 
НПК, чл. 136, ал. 2 ЗСВ), които само той е 
овластен да осъществява, извеждайки го по 
този начин като едноличен и самостоятелен 
орган, без това отклонение да има своето 
конституционно основание. 
Макар в закона да е посочено, че прокуро-
рът по разследването срещу главния прокурор 
или негов заместник е част от Прокуратурата 
на Република България (чл. 136, ал. 2 ЗСВ), 
той е поставен изрично извън конституционно 
определената единна, пирамидално и йерар-
хично изградена структура на системата на 
прокуратурата. Дори систематичното място 
на посочената разпоредба свидетелства за 
това. В чл. 136, ал. 1 ЗСВ е предвидено, че 
прокуратурата се състои от главен прокурор, 
Върховна касационна прокуратура, Върховна 
административна прокуратура, Национална 
следствена служба, апелативни прокуратури, 
апелативна специализирана прокуратура, 
военно-апелативна прокуратура, окръжни 
прокуратури, специализирана прокуратура, 
военно-окръжни прокуратури и районни 
прокуратури. С отделна разпоредба (чл. 136, 
ал. 2 ЗСВ) е въведен новият орган – прокурор 
по разследването срещу главния прокурор 
или негов заместник. В закона не е посочено