Държавен вестник, бр. 47, 2009 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  47
(7) По изключение, ако интересите на деца-
та налагат това, съдът може да постанови те да
живеят при дядо и баба или в семейство на дру-
ги роднини или близки, с тяхно съгласие. Ако
това не е възможно, детето се настанява в при-
емно семейство или в специализирана институ-
ция, посочени от дирекция “Социално подпо-
магане”. Във всички случаи съдът определя
подходящ режим на лични отношения между
детето и родителите.
(8) При необходимост съдът определя под-
ходящи защитни мерки за осигуряване на из-
пълнение на решението по ал. 2 и 7 като:
1. осъществяване на личните отношения в
присъствието на определено лице;
2. осъществяване на личните отношения на
определено място;
3. поемане на разходите за пътуване на дете-
то, а ако е необходимо—и на лицето, което го
придружава.
(9) Ако обстоятелствата се изменят, съдът
по молба на единия от родителите, по искане на
дирекция “Социално подпомагане” или служеб-
но може да измени постановените по-рано мер-
ки и да определи нови.
(10) Решението по ал. 2 не препятства пред-
приемането на мерки за закрила на детето по
Закона за закрила на детето.
Г л а в а  ш е с т а
ПРОИЗХОД
Произход от майката
Чл. 60. (1) Произходът от майката се опре-
деля от раждането.
(2) Майка на детето е жената, която го е
родила, включително при асистирана репро-
дукция.
(3) Произходът от майката, установен с акт
за раждане, може да бъде оспорен с иск, пред-
явен от детето, от жената, посочена в акта
като майка, от нейния съпруг, от жената, ко-
ято претендира, че е майка на детето, и от
мъжа, който претендира, че детето е родено
от неговата съпруга.
(4) Като страна по делото се призовават и
съпругът на майката, съпругът на жената, коя-
то оспорва произхода, както и детето.
(5) Произходът от жената, родила детето при
асистирана репродукция, не може да бъде ос-
порван на това основание.
Произход от бащата
Чл. 61. (1) Съпругът на майката се смята за
баща на детето, родено по време на брака или
преди изтичането на триста дни от неговото
прекратяване.
(2) Ако детето е родено преди да са изтек-
ли триста дни от прекратяването на брака, но
след като майката е встъпила в нов брак, за
баща на детето се смята съпругът на майката
от новия брак.
(3) В случай на обявено отсъствие на съпру-
га предположенията по ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако детето е родено след изтичането на триста
дни от датата на последното известие за съпру-
га, а при обявена смърт—от датата на предпо-
лагаемата смърт.
(4) Алинеи 1—3 се прилагат и когато детето
е родено при условията на асистирана репро-
дукция по чл. 60, ал. 2.
Оспорване на бащинство
Чл. 62. (1) Съпругът на майката може да
оспори, че е баща на детето, като докаже, че то
не е могло да бъде заченато от него. Този иск
може да бъде предявен до изтичането на една
година от узнаване на раждането.
(2) Майката може да оспори, че съпругът є
е баща на детето, като докаже, че то не е могло
да бъде заченато от него. Този иск може да бъде
предявен до една година от раждането.
(3) В случая по чл. 61, ал. 2, ако оспорването
на бащинството на втория съпруг бъде уваже-
но, за баща на детето се смята първият съпруг.
Първият съпруг и майката могат да предявят
иск за оспорване на бащинството до една годи-
на от узнаването на решението, но не по-късно
от три години от влизането му в сила.
(4) Детето може да оспори бащинството до
една година от навършването на пълнолетие.
(5) Не се допуска оспорване на бащинство-
то, когато детето е родено при условията на
асистирана репродукция, ако съпругът на май-
ката е дал информиран писмено съгласие за
извършването є.
Страни по исковете за оспорване на
бащинство
Чл. 63. При оспорване на бащинство като
страни се призовават майката, детето и съпру-
гът, а когато бащинството се оспорва от втория
съпруг, като страна се призовава и първият
съпруг.
Припознаване
Чл. 64. (1) Всеки родител може да припоз-
нае своето дете. Могат да бъдат припознати и
заченати деца, както и починали деца, които са
оставили низходящи.
(2) Припознаване може да извърши и роди-
тел, навършил шестнадесет години.
Форма на припознаването
Чл. 65. (1) Припознаването се извършва лич-
но с писмено заявление пред длъжностното лице
по гражданското състояние или с декларация с
нотариално заверен подпис, подадена до длъж-
ностното лице по гражданското състояние. Заяв-
лението може да се подаде и чрез управителя на
лечебното заведение, в което се е родило детето.
(2) Длъжностното лице по гражданското
състояние съобщава припознаването в 7-дне-
вен срок от извършването му на другия роди-
тел, ако той е известен, и на детето, ако то е
навършило четиринадесет години.