Държавен вестник, бр. 86, 2005 г., стр. 17

Б Р О Й  86
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  17
отговаря на поставените му въпроси, както и да
остане на разположение на органа, който го е
призовал, докато това е необходимо.
(2) Свидетел, който не може да се яви пора-
ди болест или инвалидност, може да бъде раз-
питан там, където се намира.
(3) Свидетел, който не се яви на определе-
ното място и време да даде показания, се на-
казва с глоба до сто лева и се довежда прину-
дително за разпит по реда на чл. 71. Ако сви-
детелят посочи уважителни причини за неявя-
ването си, глобата и принудителното довеж-
дане се отменят.
(4) Свидетел, който извън случаите по чл. 119
и чл. 121 откаже да свидетелства, се наказва с
глоба до петстотин лева.
Обстоятелства, по които свидетелят не е
длъжен да дава показания
Чл. 121. (1) Свидетелят не е длъжен да дава
показания по въпроси, отговорите на които биха
уличили в извършване на престъпление него,
неговите възходящи, низходящи, братя, сестри
или съпруг или лице, с което той се намира във
фактическо съжителство.
(2) Свидетелят не може да бъде разпитван
относно обстоятелствата, които са му били
поверени като защитник или повереник.
Права на свидетеля
Чл. 122. (1) Свидетелят има следните права:
да си служи с бележки за цифри, дати и други,
които се намират у него и се отнасят до негови-
те показания; да получи възнаграждение за за-
губения работен ден и да му бъдат заплатени
разноските, които е направил, както и да иска
отмяна на актовете, които накърняват правата
и законните му интереси.
(2) Свидетелят има право да се консултира с
адвокат, ако смята, че с отговора на поставения
въпрос се засягат правата му по чл. 121. При
направено искане разследващият орган или
съдът осигуряват тази възможност.
Защита на свидетеля
Чл. 123. (1) Прокурорът, съдията-докладчик
или съдът по искане на свидетеля или с негово-
то съгласие вземат мерки за неговата незабав-
на защита, когато са налице достатъчно осно-
вания да се предполага, че в резултат на свиде-
телстването е възникнала или може да възник-
не реална опасност за живота или здравето на
свидетеля, на неговите възходящи, низходящи,
братя, сестри, съпруг или лица, с които се нами-
ра в особено близки отношения.
(2) Защитата на свидетеля е временна и се
осъществява чрез:
1. осигуряване на лична физическа охрана от
органите на Министерството на вътрешните
работи;
2. запазване в тайна на неговата само-
личност.
(3) Лична физическа охрана може да се оси-
гури и по отношение на възходящи, низходящи,
братя, сестри, съпруг или лица, с които свидете-
лят се намира в особено близки отношения, с
тяхно съгласие или със съгласие на законните
им представители.
(4) В акта на съответния орган за осигурява-
не защита на свидетеля се посочват:
1. органът, който го издава;
2. датата, часът и мястото на издаване;
3. обстоятелствата, които налагат осигуря-
ването на защита;
4. видът на взетата мярка;
5. данните за самоличността на лицето, чи-
ято защита се осигурява;
6. идентификационният номер, който се дава
на лицето, чиято самоличност се запазва в тайна;
7. подписите на органа и на лицето.
(5) Непосредствен достъп до защитения сви-
детел имат съответните органи на досъдебното
производство и съдът, а защитникът и повере-
никът—ако свидетелят е посочен от тях.
(6) Мерките за защита по ал. 2 се отменят по
молба на лицето, по отношение на което са взети,
или при отпадане на необходимостта от прила-
гането им с акт на органа по ал. 1.
(7) За опазване на живота, здравето или
имуществото на лицата по ал. 1, които са дали
писмено съгласие за това, могат да се използ-
ват и специални разузнавателни средства.
(8) В срок до тридесет дни от вземането на
мярка по ал. 2 прокурорът или съдията-доклад-
чик може да предложи включването на свиде-
теля или на неговите възходящи, низходящи,
братя, сестри, съпруг или лица, с които се нами-
ра в особено близки отношения, в програмата
за защита при условията и по реда на Закона за
защита на лица, застрашени във връзка с нака-
зателно производство.
Доказателствена сила на показанията на
свидетеля с тайна самоличност
Чл. 124. Обвинението и присъдата не могат
да се основават само на показанията на свиде-
тели, дадени по реда на чл. 141.
Раздел III
Веществени доказателствени средства
Изготвяне и прилагане към делото на
веществени доказателствени средства
Чл. 125. (1) Когато веществените доказател-
ства не могат да се отделят от мястото, където
са намерени, както и в други предвидени в този
кодекс случаи, се изготвят фотоснимки, диапо-
зитиви, кинозаписи, видеозаписи, звукозаписи,
записи върху носител на компютърни инфор-
мационни данни, планове, схеми, отливки или
отпечатъци.
(2) Съдът и органите на досъдебното произ-
водство събират и проверяват и веществените
доказателствени средства, изготвени при изпол-
зването на специални разузнавателни средства,
в предвидените от този кодекс случаи.
(3) Материалите по ал. 1 и 2 се прилагат към
делото.