Държавен вестник, бр. 91, 2002 г., стр. 88

С Т Р .  88
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  91
и 40 cm3  (ml) смес етанол-вода (2.13). Прибавя се око-
ло 1 g карборунд (3.7), епруветката се затваря и се
разклаща енергично поне 1 min, докато се получи
хомогенна суспензия. За улесняване на екстракция-
та на консервантите в етанолната фаза епруветката
се поставя във водна баня (3.1), нагласена на 60 °С,
точно за 5 min.
Епруветката незабавно се охлажда със студена вода
и екстрактът престоява 1 h при температура 5 °С и се
филтрува през филтърна хартия (3.4). Около 2 cm3 (ml)
от екстракта се прехвърля в шишенце за проби (3.6).
Екстрактът се съхранява при 5 °С и се анализира чрез
ВЕТХ в рамките на 24 h от приготвянето.
4.1.2. Приготвяне на проба с добавяне на вътрешен
стандарт
В стъклена епруветка от 50 cm3 (ml) (3.5) се претег-
ля 1 g от пробата с точност 0,001 g. С пипета в епрувет-
ката се прибавя 1,00 cm3 (ml) 2 М сярна киселина (2.10)
и 30 cm3 (ml) смес етанол-вода (2.13). Прибавя се около
1 g карборунд (3.7) и 10,00 cm3  (ml) разтвор на вътрешен
стандарт (2.14), епруветката се затваря и се разклаща
енергично поне 1 min, докато се получи хомогенна сус-
пензия. За улесняване на екстракцията на консерванти-
те в етанолната фаза епруветката се поставя във водна
баня при 60 °С точно за 5 min.
Епруветката незабавно се охлажда със студена вода
и екстрактът престоява 1 h при температура 5 °С и се
филтрува през филтърна хартия (3.4). Около 2 cm3 (ml)
от екстракта се прехвърля в шишенце за проби (3.6).
Екстрактът се съхранява при 5 °С и се анализира чрез
ВЕТХ в рамките на 24 h от приготвянето.
4.2. Високоефективна течна хроматография
Подвижна фаза—ацетонитрил/ацетатен буфер (2.15).
Скоростта на подвижната фаза през колоната се
нагласява на 2,0 ± 0,5 cm3 (ml)/min. Детекторът се нас-
тройва на 240 nm.
4.2.1. Стандартна крива
В течния хроматограф (3.2) се дозират по 10 µl от
всеки от стандартните разтвори на консервантите (2.17).
За всеки разтвор се определя отношението между висо-
чината на пиковете на изследваните консерванти към
височината на пика на вътрешния стандарт, получени
от хроматограмите. Построява се графика за всеки кон-
сервант, като се нанасят отношенията на височините
на пика спрямо съответните концентрации на всеки
стандартен разтвор.
Проверява се дали получените зависимости за все-
ки стандартен разтвор са линейни.
4.2.2. Определяне
В течния хроматограф се дозират 10 µl от екстрак-
та на пробата (4.1.1) и се записва хроматограмата. До-
зират се 10 µl от стандартния разтвор на консерванти
(2.17) и се записва хроматограмата. Сравняват се по-
лучените хроматограми. Ако в хроматограмата на екс-
тракта на пробата (4.1.1) няма пик с приблизително
същото време на задържане както това на 2-метокси-
бензоената киселина (препоръчвания вътрешен стан-
дарт), в течния хроматограф се дозират 10 µl от екст-
ракта на пробата с добавен вътрешен стандарт (4.1.2)
и се записва хроматограмата.
Ако на хроматограмата на екстракта от пробата
(4.1.1) се наблюдава пречещ пик, който има време на
задържане като на 2-метоксибензоената киселина, тряб-
ва да се избере друг подходящ вътрешен стандарт. (Ако
един от изследваните консерванти отсъства от хрома-
тограмата, този консервант може да бъде използван
като вътрешен стандарт.)
Получените хроматограми на стандартния разтвор
и на разтвора на пробата трябва да отговарят на след-
ните изисквания:
—Разделянето на пиковете в най-лошо разделената
двойка трябва да бъде не по-малко от 0,90 (за дефини-
ция на коефициента на разделяне виж фиг.1).
Ако не е постигнато необходимото разделяне, тряб-
ва да се използва по-ефективна колона или друга по
състав подвижна фаза, чийто подбор продължава до
задоволяване на изискванията.
—Коефициентът на асиметрия (AS) на всички полу-
чени пикове трябва да бъде в интервала от 0,9 до 1,5 (за
дефиниция на коефициента на асиметрия виж фиг. 2).
Препоръчва се хроматограмата за определяне коефи-
циента на асиметрия да се записва при скорост най-
малко 2 cm/min.
—Базовата линия трябва да бъде стабилна.
5. Изчисления
За изчисляване на концентрацията на киселините-
консерванти в разтвора на пробата се използват отноше-
нията на височините на пиковете на изследваните консер-
ванти към височината на пика на вътрешния стандарт (2-
метоксибензоена киселина) от стандартната крива.
Фиг. 1. Коефициент на разделяне на пиковете
Фиг. 2. Коефициент на асиметрия на пика
Съдържанието на бензоена киселина, 4-хидрокси-
бензоена киселина, сорбинова киселина или салицило-
ва киселина се изчислява в % (M/M) (xi) по формулата:
100 Ч 20 Ч Мґ
Мґ
xi %(M/M) = –––––––– = –––– ,
106 Ч M
500 Ч M
където:
М е масата на изпитваната проба (4.1.2) в g;
Мґ—концентрацията на консерванта в екстракта
на пробата (4.1.2), получена от стандартната крива,
в mg/cm3 (ml).