Държавен вестник, бр. 19, 2005 г., стр. 7

Б Р О Й  19
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  7
7. заплащане на разноски във връзка с про-
изводството по този закон;
8. заплащане възнаграждението на синдика
в производство по несъстоятелност.
(5) Разрешението по ал. 4 се издава за все-
ки конкретен случай въз основа на мотивира-
на молба от заинтересованото лице, а когато
се отнася до плащане на задължение към дър-
жавата—и по инициатива на директора на съ-
ответната териториална дирекция. Съдът се
произнася в срок 48 часа от постъпването на
молбата.
(6) Имущество, което подлежи на бърза раз-
вала или запазването му е свързано с големи
разходи, се продава от органите на Агенцията
за държавни вземания по реда, определен в
Данъчния процесуален кодекс, като получена-
та сума се внася в специална сметка.
(7) Не се налагат обезпечителни мерки вър-
ху имуществото, по отношение на което не може
да се насочва принудително изпълнение.
Чл. 24. (1) Ако в производството по този за-
кон с акт на Комисията за установяване на
имущество, придобито от престъпна дейност,
бъде установено, че дадено имущество, върху
което е наложена обезпечителна мярка, има
законен произход, по искане на засегнатото лице
или по инициатива на органа съдът отменя
обезпечителните мерки.
(2) Третото лице, което претендира самос-
тоятелни права върху имущество, по отноше-
ние на което са наложени обезпечителни мер-
ки, може да поиска отмяна на тези мерки.
(3) Към искането по ал. 2 се прилага декла-
рация относно източниците на средствата, ос-
нованието за придобиване на имуществото и
доказателствата за това.
Чл. 25. В случаите на производство по не-
състоятелност или за прекратяване на юриди-
ческото лице или на едноличния търговец, ко-
ето е започнало след налагането на обезпечи-
телни мерки, имуществото, спрямо което са на-
ложени обезпечителни мерки по реда на този
закон, се изключва от масата на несъстоятел-
ността, съответно от имуществото, подлежащо
на ликвидация.
Чл. 26. По реда на този закон се налагат
обезпечителни мерки върху имущество, придо-
бито от престъпна дейност, когато то се намира
на територията на Република България и е от-
правено искане от компетентните органи на
друга държава, когато това е предвидено в меж-
дународен договор, по който Република Бълга-
рия е страна.
Раздел II
Производство по отнемане в полза на държа-
вата на имущество, придобито от престъпна
дейност
Чл. 27. (1) Въз основа на събраните доказа-
телства съответният директор на териториал-
на дирекция изготвя мотивирано заключение,
в което се посочват видът и размерът на иму-
ществото, за което съществува основателно
предположение, че е придобито от престъпна
дейност и подлежи на отнемане в полза на дър-
жавата, както и доказателствата, от които се
установяват посочените обстоятелства.
(2) Извън случаите по чл. 3, ал. 2 комисията
внася мотивираното искане за отнемане в полза
на държавата след влизането в сила на осъди-
телна присъда по наказателното производство.
Чл. 28. (1) Комисията внася мотивираното
искане за отнемане в полза на държавата на иму-
ществото, придобито от престъпна дейност, в
окръжния съд по постоянния адрес на лицето,
съответно по седалището на юридическото лице.
Когато в имуществото са включени движими вещи
и недвижим имот, искането се внася в окръжния
съд по местонахождението на недвижимия имот,
а в случаите, когато в имуществото са включени
повече от един недвижим имот, искането се вна-
ся в окръжния съд по местонахождението на
имота с най-висока данъчна оценка. Мотивира-
ното искане има действие на искова молба.
(2) Окръжният съд образува дело и обнародва
в “Държавен вестник” обявление, съдържащо:
номера на делото, данни за постъпилото иска-
не, опис на имуществото, указание за срока, в
който заинтересованите лица могат да предя-
вят своите претенции върху имуществото, как-
то и датата, за която се насрочва първото засе-
дание, която не може да е по-рано от три месеца
от обнародването на обявлението.
(3) Като ответници в производството се кон-
ституират и лицата по чл. 5—10.
(4) Ответниците са длъжни да изчерпят всич-
ките си възражения в това производство.
(5) В случаите по чл. 3, ал. 2 установяване-
то, че имуществото е придобито от престъпна
дейност, се извършва в производството по ал. 1—
4 и по реда на чл. 97, ал. 4 на Гражданския про-
цесуален кодекс.
Чл. 29. Третите лица, които претендират
самостоятелни права върху имуществото, мо-
гат да встъпят в делото, като предявят съответ-
ния иск пред първата инстанция.
Чл. 30. (1) Съдът заседава в открито заседа-
ние. В производството задължително участва
прокурор.
(2) Съдът се произнася с решение, което
подлежи на обжалване по общия ред.
(3) Когато съдът отхвърли искането за от-
немане в полза на държавата на имуществото,
той отменя наложените обезпечителни мерки.
Чл. 31. Когато производството завърши без
решение за отнемане на имуществото, комиси-
ята може да сезира главния данъчен директор,
като събраните в производството по този закон
доказателства запазват процесуалната си стой-
ност в данъчното производство.
Раздел III
Отговорност
Чл. 32. За вреди, причинени от незаконни
действия или бездействия, извършени във връз-
ка с този закон, държавата носи отговорност