Държавен вестник, бр. 7, 2015 г., стр. 21

БРОЙ  7	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  21  
(4) При установяване на непълнота на 
документите висшето училище изисква от 
специализанта предоставяне на необходи-
мите документи, доказващи изпълнението 
на учебната програма.
(5) Висшето училища уведомява специали-
зантите за допускането им до държавен изпит, 
както и за причините за недопускането им.
Чл. 34. (1) Висшите училища и Военно-
медицинската академия:
1. изпращат в Министерството на здраве-
опазването в срок до 20 март за изпитната 
сесия през май и в срок до 20 октомври за 
изпитната сесия през декември списък на 
допуснатите до държавен изпит специали-
занти по съответните специалности;
2. уведомяват специализантите за мястото, 
датата и часа на провеждане на изпитите в 
срок до 15 април за изпитната сесия през 
май и в срок до 15 ноември за изпитната 
сесия през декември;
3. изпращат на председателите на изпитни-
те комисии извлечение от заповедта на ми-
нистъра на здравеопазването за съответната 
комисия за държавен изпит за специалност, 
документите на допуснатите специализанти и 
изпитен протокол за всеки в срок до 15 април 
и 15 ноември за изпитните сесии съответно 
през май и през декември.
(2) Министерството на здравеопазването:
1. разпределя допуснатите до държавен 
изпит специализанти по комисиите за дър-
жавен изпит; 
2. уведомява председателите на изпитните 
комисии за броя на допуснатите до държа-
вен изпит специализанти, разпределени в 
тяхната комисия;
3. уведомява висшите училища и Военно-
медицинската академия за определените от 
председателите на комисиите изпитни дати.
(3) Председателите на изпитните комисии 
изпращат в Министерството на здравеопаз-
ването определените от тях изпитни дати в 
срок до 5 април за изпитната сесия през май 
и в срок до 5 ноември за изпитната сесия 
през декември.
Чл. 35. Държавният изпит за специалност 
се провежда чрез полагане на практически и 
теоретичен изпит в два последователни дни. 
Комисията допуска до теоретичен изпит само 
лицата, които са издържали практическия 
изпит. Теоретичният изпит може да включва 
и полагане на тест.
Чл. 36. (1) Резултатите от държавния из-
пит се вписват от председателя на изпитната 
комисия в изпитен протокол като „издържал 
изпита за специалност“ или „неиздържал 
изпита за специалност“. Изпитният прото-
кол се подписва от членовете на комисията 
и се прилага към документите на специ-
ализанта, които се връщат от председателя 
на комисията на висшето училище или на 
Военномедицинската академия в 7-дневен 
срок от провеждане на изпита.
(2) На неиздържалите изпита за специал-
ност комисията отразява в изпитния протокол 
мотивите за неуспешния резултат, разделите 
от специалността, по които специализантът 
няма достатъчни знания, и препоръки.
Чл. 37. Лицата, които са положили успеш-
но държавния изпит, получават свидетелство 
за призната специалност, издадено от висшето 
училище, допуснало специализанта до дър-
жавен изпит, или от Военномедицинската 
академия в съответствие с изискванията на 
Наредбата за държавните изисквания към 
съдържанието на основните документи, из-
давани от висшите училища, приета с ПМС 
№ 215 от 2004 г. (ДВ, бр. 75 от 2004 г.).
Чл. 38. Права, произтичащи от призната 
специалност, се признават от 1 юни за лицата, 
които успешно са положили държавния изпит 
през изпитната сесия през май, и от 1 яну-
ари – за успешно положилите държавния 
изпит през изпитната сесия през декември.
Чл. 39. Специализантите, които не са 
издържали успешно държавния изпит, имат 
право на следващото явяване да бъдат раз-
пределени в изпитна комисия с различен 
състав при условие, че е утвърдена повече 
от една комисия по специалността.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ФИНАНСИРАНЕ НА ОБУЧЕНИЕТО
Чл. 40. (1) За теоретичното обучение, 
предвидено в учебните програми, се запла-
ща такса, определена от висшето училище 
или националния център по проблемите на 
общественото здраве, провеждащи теоре-
тичното обучение, или Военномедицинската 
академия. 
(2) Таксата по ал. 1 за български граж-
дани, граждани на държави – членки на 
Европейския съюз, на другите държави от 
Европейското икономическо пространство и 
на Швейцария не може да надхвърля 50 % 
от месечната минимална работна заплата 
за страната за един месец. Таксите за по-
кратко от един месец теоретично обучение 
се изчисляват пропорционално.
(3) Таксата за теоретичното обучение 
може да бъде заплащана от специализанта, 
базата за обучение, от Министерството на 
здравеопазването за местата по чл. 45 или 
от друг източник, включително със средства 
от европейски проекти и програми.
Чл. 41. (1) За практическото обучение 
по неклинични и военномедицински спе-
циалности се заплаща такса, определена от 
висшето училище, националния център по 
проблемите на общественото здраве или 
Военномедицинската академия, провеждащи 
съответното практическо обучение.