Държавен вестник, бр. 107, 2002 г., стр. 23

Б Р О Й  107
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
ПОСТАНОВЛЕНИЕ № 249 
ОТ 6 НОЕМВРИ 2002 Г.
за приемане на Наредба за изискванията към
храните със специално предназначение
МИНИСТЕРСКИЯТ СЪВЕТ
П О С Т А Н О В И :
Член единствен. Приема Наредба за изис-
кванията към храните със специално предназ-
начение.
Министър-председател:
Симеон Сакскобургготски
Главен секретар на Министерския съвет:
Севдалин Мавров
НАРЕДБА
за изискванията към храните със специално
предназначение
Чл. 1. С наредбата се определят изисквани-
ята към производителите и търговците относ-
но състава, характеристиките и наименования-
та на храните със специално предназначение.
Чл. 2. (1) Храните със специално предназна-
чение са храни, които поради специфичния си
състав или начин на производство ясно се от-
граничават от храните за нормална консума-
ция, като съответстват на заявените специфич-
ни хранителни цели и се предлагат по начин,
указващ тяхното предназначение.
(2) Храните със специално предназначение
трябва да съответстват на специфичните хра-
нителни потребности на една от следните ка-
тегории:
1.  хора, чиито храносмилателни процеси или
метаболизъм са нарушени;
2.  хора в специално физиологично състоя-
ние, които поради това могат да имат специ-
фична полза при контролирана консумация на
някои вещества, съдържащи се в храните;
3. кърмачета и малки деца в добро здраве.
(3) Храните по ал. 2, т. 1 и 2 могат да се оп-
ределят като “диетични”.
Чл. 3. (1) Естеството или съставът на храните
по чл. 2 трябва да бъдат такива, че те да са под-
ходящи за специалната хранителна употреба,
за която са предназначени.
(2) Храните със специално предназначение
трябва да съответстват на задължителните изис-
квания към храните за нормална консумация
по Закона за храните и нормативните актове по
неговото прилагане, освен по отношение на
промените, извършени в тях с цел привеждане-
то им в съответствие с чл. 2.
Чл. 4. Специфични изисквания към групите
храни със специално предназначение, посоче-
ни в приложение № 1, се определят с отделни
наредби.
Чл. 5. (1) От категориите вещества по при-
ложение № 2, добавяни за специални хранител-
ни цели, при производството на храни със специ-
ално предназначение могат да се използват само
веществата, посочени в съответната категория.
(2) При производството на храни със специ-
ално предназначение могат да се използват и
други вещества за специални хранителни цели,
които не принадлежат към категориите вещес-
тва по приложение № 2.
(3)  Използването на химичните вещества по
приложение № 2 трябва да съответства на изис-
кванията на наредбите по чл. 4.
(4) Използването на вещества, добавяни за
специални хранителни цели в храните със спе-
циално предназначение, трябва да осигурява
производството на безопасни храни, които за-
доволяват специфичните хранителни потребнос-
ти на лицата, за които са предназначени.
(5) Министърът на здравеопазването може
да изисква от производителя или вносителя да
представи научни изследвания и данни за из-
ползването на вещества, добавяни за специал-
ни хранителни цели. Ако такива изследвания и
данни се съдържат в научна публикация, доста-
тъчно е да се предостави информация за нея.
Чл. 6. (1) За веществата по приложение № 2
се прилагат критериите за чистота, определени
със Закона за храните и нормативните актове
по прилагането му.
(2) За веществата по приложение № 2, за
които не са определени критерии за чистота, се
прилагат общоприетите критерии за чистота,
определени от Европейската фармакопея, Сме-
сения експертен комитет на ФАО/СЗO по хра-
нителните добавки и други подобни междуна-
родни организации.
Чл. 7. (1) При етикетиране, представяне и рек-
ламиране на храните по чл. 2 не се допускат хра-
нителни претенции, че тези храни притежават
качества за профилактика или лечение на забо-
лявания, както и да внушават такива свойства.
(2) Изискванията по ал. 1 не се отнасят за
предоставянето на полезна информация или пре-
поръки, предназначени за специалисти в област-
та на медицината, храненето и фармацията.
Чл. 8. (1) Наименованието, под което се про-
дават продуктите по чл. 2, ал. 2, т. 1 и 2, трябва
да се придружава от информация за специфич-
ните им хранителни характеристики.
(2) Наименованието, под което се прода-
ват продуктите по чл. 2, ал. 2, т. 3, трябва да
се придружава от информация за тяхното пред-
назначение.
(3) При етикетирането на храните, предназ-
начени за специални цели, за които няма на-
редба по чл. 4, допълнително се обявяват след-
ните данни:
1. информация за качествения и количест-
вения състав или за специален производствен
процес, който придава на храната специфични
хранителни характеристики;
2. енергийна стойност, изразена в кило-
джаули (kJ) и килокалории (kcal), съдържание
на въглехидрати, белтъци и мазнини на 100
грама (g) или 100 милилитра (ml) от продукта
във вида, в който се продава, и там, където е
подходящо—за определено количество от продук-
та, както се предлага за консумация; когато