Държавен вестник, бр. 68, 2005 г., стр. 48

С Т Р .  48
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  68
4. не се допуска пресичането на топлопро-
водите с релсите на електрифицирания транс-
порт под стрелките и кръстовките, както и в
местата на присъединяването на отсмукващи-
те кабели; мястото на пресичането отстои от
показаните места на разстояние не по-малко
от 3,50 m;
5. при невъзможност за спазване на разсто-
янието по т. 4 се предвиждат мерки за намаля-
ване на вредното действие на блуждаещите то-
кове по следните начини:
а) увеличаване на преходното електрическо
съпротивление между топлопроводите и поч-
вата;
б) използване на изолиращи фланци на вхо-
да към потребителите и в местата на пресичане
на топлопроводите с електрифицирани релсо-
ви пътища;
в) използване на електрически дренаж (ди-
ректен, поляризационен или усилен), катодна и
протекторна защита.
Чл. 148. (1) За всички подземни инженерни
съоръжения се предвижда съвместна защита
срещу електрическа корозия.
(2) Методът на защита се определя въз осно-
ва на анализа на резултатите от съответните
измервания, проведени при естествени условия.
Чл. 149. За увеличаване на преходното съ-
противление между топлопроводите и почвата
се предвиждат антикорозионно покритие и ди-
електрически подложки в местата на подвиж-
ните и неподвижните опори.
Чл. 150. За повишаване ефективността на
дренажната, катодната, а в някои случаи и на
протекторната защита на топлопроводите сре-
щу електрическа корозия се предвиждат токо-
провеждащи връзки на компенсаторите и ар-
матурата, както и такива между паралелните
топлопроводи за изравняване на електрическия
им потенциал.
Чл. 151. (1) Токопровеждащите връзки меж-
ду топлопроводите се монтират на всеки 300—
400 m при транзитните топлопроводи и при всич-
ки камери с отклонения.
(2) Токопровеждащите връзки се изготвят
от стоманени или медни проводници. Сечени-
ето на връзката се определя от създаването на
електрическо съпротивление, еквивалентно на
съпротивлението на съответния топлопровод
с дължина до 10 m Дължината на връзката се
избира, като се отчита максималното възмож-
но преместване на топлопроводите при топ-
линното им разширение. Стоманените токо-
провеждащи връзки се предвиждат с антико-
розионно покритие.
Чл. 152. За осъществянето на системен кон-
трол на защитните устройства и на общото със-
тояние на антикорозионната защита се пред-
виждат контролни пунктове, както следва:
1. в камерите на топлопреносните мрежи—
на всеки 200—300 m;
2. около щитовите неподвижни опори (при
безканално полагане);
3. в местата на пресичане на топлопреносни-
те мрежи с релсите на електрическия транс-
порт и от двете страни на релсовия път;
4. в местата на монтиране на електрически
изолираните фланци.
Г л а в а  п е т а
АБОНАТНИ СТАНЦИИ
Раздел I
Определения и регулиране
Чл. 153. (1) Абонатната станция като част
от ТСС осигурява свързването на потребители-
те на топлинна енергия към топлопреносната
мрежа, в която са монтирани съоръженията и
приборите за прeобразуване на параметрите на
топлоносителя—температура и налягане, за
отчитане, регулиране и разпределяне (подава-
не) на топлина към потребителите.
(2) Абонатните станции се класифицират,
както следва:
1. в зависимост от начина на монтаж:
а) сглобяеми;
б) блокови;
2. в зависимост от предназначението им:
а) групови—за две или повече сгради;
б) сградни—за самостоятелна сграда или
отделни секции или етажи от нея;
в) апартаментни—за индивидуални апарта-
менти и/или имоти.
Чл. 154. Приетите параметри и режими на
работа на вътрешните отоплителни и вентила-
ционни инсталации, на битовото горещо водо-
снабдяване на сградите и съоръженията с раз-
лично предназначение, както и технологични-
те инсталации в промишлените предприятия се
осигуряват чрез регулиране подаването на топ-
лина при оптимално използване на основните
съоръжения в топлоизточниците.
Чл. 155. В системите на централизирано топ-
лоснабдяване се предвижда:
1. качествено регулиране—изменение на
температурата на топлоносителя при запазва-
не на постоянен дебит;
2. количествено регулиране—изменение на
разхода на топлоносителя при запазване на
постоянна температура на подаващата линия;
3. качествено-количествено регулиране—
изменение на температурата и разхода на топ-
лоносителя.
Чл. 156. (1) Регулирането на подаваната топ-
лина се извършва на следните нива:
1. централно—в топлоизточника;
2. местно—в абонатните станции или котел-
ните на потребителите;
3. зоново—регулиране на разпределението
по клонове;
4. индивидуално—непосредствено в отопли-
телните тела, вентилационните и отоплител-
ните инсталации.
(2) Нивата по ал. 1 могат да се комбинират
в различни варианти, определени със задание-
то за проектиране.