Държавен вестник, бр. 104, 2002 г., стр. 134

С Т Р .  134
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  104
ще е недостатъчен и фиксираният минимален обем ще
е 8 ml. В този случай определението се повтаря с по-
малко количество проба.
Приложение № 6
към чл. 12
Метод за определяне на нелетливи вещества
в пропионова киселина (Е 280)
1. Обхват и област на приложение
Методът определя  нелетливи вещества в пропио-
нова киселина (Е 280).
2. Дефиниция
Съдържание на нелетливи вещества  в пропионова
киселина: съдържанието на нелетливи вещества в про-
пионова киселина, определено по долуописания метод.
3. Принцип
Пробата се изпарява и след това се изсушава при
103 ±2°С, а остатъкът се определя гравиметрично.
4. Апаратура
4.1. Блюдо от платина или кварц с достатъчна вмес-
тимост, за да побере 100 g проба
4.2. Електрическа сушилня с термостатно регули-
рана температура 103 ±2°С
4.3. Аналитична везна
4.4. Кипяща водна баня
4.5. Ексикатор, съдържащ прясно активиран сили-
кагел или еквивалентен сушител с индикатор за влага
5. Начин на работа
В предварително изсушен и претеглен съд (4.1) се
претеглят, с точност до 0,1 g, 100 g проба пропионова
киселина. Оставя се да се изпари на кипяща водна баня
(4.4) във вентилационен шкаф. Когато пропионовата
киселина се изпари, пробата се поставя в продължение
на един час в сушилня (4.2) при температура 103 ±2°С.
Прехвърля  се в ексикатор  да изстине и се претегля.
Ако разликата между две последователни претегляния
е по-голяма от 0,5 mg, процедурата се повтаря. Ако се
получи увеличение на масата, в изчисленията се отчита
най-ниската измерена стойност.
6. Изразяване на резултатите
6.1. Формула и метод за изчисление
Съдържанието на нелетливи вещества,   изчислено
като процент от пробата, се изразява, както следва:
 m1 Ч 100
–––––– ,
m0
където:
m1 =  масата в грамове на остатъка след изпаря-
ването
m0 =  първоначалната маса в грамове на взетата
проба
6.2. Повторимост
Разликата в резултатите между две определения на
една и съща проба, когато се извършват едновременно
или в бърза последователност от един аналитик, при
едни и същи условия не трябва да превишава 5 mg на
100 g проба.
Приложение № 7
към чл. 13
Метод за определяне на загубата на маса
при сушене на натриев нитрит (Е 250)
1. Обхват и област на приложение
Методът определя загубата на маса при сушене на
натриев нитрит (Е 250).
2. Дефиниция
Влага на натриев нитрит: загубата на маса при су-
шене, определена по долуописания метод.
3. Принцип
Загубата на маса при сушене се получава чрез загря-
ване в сушилня при 103 ±2°С претегляне и изчисление
на загубата на маса.
4. Апаратура
4.1. Електрическа сушилня с термостатно регули-
рана температура 103 ±2°С
4.2. Тегловно блюдо с диаметър 60 до 80 mm и с
дълбочина  поне 25 mm, с неплътно прилепващ капак
4.3. Ексикатор, съдържащ прясно активиран сили-
кагел или еквивалентен сушител с индикатор за влага
4.3. Аналитична везна
5. Начин на работа
Маха се капакът на тегловното блюдо (4.2) и  блю-
дото и капакът се загряват в продължение на един час
в сушилнята (4.1) при 103 ±2°С. Поставят се капакът с
блюдото (4.2) в ексикатора (4.3), докато изстинат до
стайна температура. Покритият съд (4.2) се претегля с
точност до 10 mg.  Претеглят се с точност до 10 mg
около 10 g от пробата в покрития съд. Маха се капакът
и за един час блюдото и капакът се поставят в сушил-
нята (4.1) при 103 ±2°С. Поставя се капакът и се оставя
съдът да се охлади до стайна температура в ексикатора
(4.3). Претегля се с точност до 10 mg. Ако разликата
между две последователни претегляния е по-голяма от
10 mg, процедурата се повтаря. Ако се получи увеличе-
ние на масата, при изчисленията се използва най-нис-
ката измерена стойност.
6. Изразяване на резултатите
6.1. Формула и начин на изчисление
Загубата на масата при сушене, изчислена като тег-
ловен процент от пробата, се изразява, както следва:
100 Ч (m2—m3)
––––––––– ,
(m2—m1)
където:
m1 = маса в грамове на съда
m2 = маса в грамове на съда и пробата преди сушене
m3= маса в грамове на съда и пробата след сушене
6.2. Повторимост
Разликата в резултатите между две определения на
една и съща проба, когато се извършват едновременно
или в бърза последователност от един аналитик, при
едни и същи условия не трябва да превишава 100 mg на
100 g проба.
Приложение № 8
към чл. 14
Тест  за откриване на салицилова киселина в
етил-р-хидроксибензоат (Е 214),  натриевата
сол на етил-р-хидроксибензоат (Е 215), n-про-
пил-р-хидроксибензоат (Е 216), натриевата
сол на n-пропил-р-хидроксибензоат (Е 217),
метил-р-хидроксибензоат (Е 218) и натриева-
та сол на метил-р-хидроксибензоат (Е 219)
1. Обхват и област на приложение
Методът открива присъствието на салицилова ки-
селина в етил-р-хидроксибензоат (Е 214), n-пропил-р-
хидроксибензоат (Е 216), метил-р-хидроксибензоат
(Е 218) и в техните натриеви соли (Е 215, Е 217 и Е 219).
2. Дефиниция
Откриване на гранични концентрации на салицило-
ва киселина: резултът от теста за откриване, определен
с помощта на долуописания метод.
3. Принцип
Реакцията на  разтвора от амониев фери (III)
сулфат с разтвор от пробата води до виолетово оц-
ветяване. Интензивността є се сравнява с тази на
референтен разтвор.
4. Реактиви
4.1. Разтвор на  амониев фери (III) сулфат 0,2%, който
се приготвя чрез разтваряне на 0,2 g амониев фери (III)
сулфат додекахидрат в 50 ml вода, прибавяне на 10 ml
10% v/v азотна киселина и разреждане до 100 ml с вода.
4.2. Етанол, 95% v/v
4.3. Разтвор на салицилова киселина, 0,1 g/l
4.4. Сярна киселина, 1 mol/l
5. Апаратура