Държавен вестник, бр. 6, 2016 г., стр. 47

БРОЙ  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  47  
mech,inf,i
V
 – дебитът на отработения в повече 
въздух спрямо приточния въздух за отоплява-
ното пространство (i), m3/h, изчислен съгласно 
т. 7.2.3.2;
i
Vf
,  – температурният редукционен фактор, 
който се определя по следния начин:
(18) 
e
i
i
su
i
i
Vf







int,
,
int,
,
 ;
θsu, i – температурата на приточния въздух в 
отопляваното пространство (i) (или от централна-
та въздушна отоплителна система, или от съседни 
отоплявани или неотоплявани пространства, 
или от външната среда), °C; ако се използва 
oтпадната топлина, θsu, i може да се изчисли от 
ефективността на системата; за целта θsu, i може 
да бъде по-ниска или по-висока от вътрешната 
температура;
i
V трябва да бъде равен или по-голям от 
минималния дебит съгласно т. 7.2.1.
Прецизен метод за изчисляване на дебита на 
въздуха в сгради е посочен в prEN 13465.
Опростени методи за определянето на дебита 
са дадени в т. 7.2.2 и 7.2.3.
7.2.1. ДЕБИТ НА ВЪЗДУХА 
min,i
V
 
За нуждите на хигиената се изисква минимален 
дебит на пресен въздух. Минималният дебит на 
въздуха за отопляваното пространство може да 
се определи по следния начин:
(19) 
min,i
min
i
V
n
V
=

, m3/h,
където:
nmin е минималната кратност на въздухоo-
бмена за час, h-1;
iV  – обемът на отопляваното пространство 
(i); изчислява се на базата на вътрешните раз-
мери, m3.
Нормативни стойности на минималната 
кратност на въздухообмена са дадени в 10.5.1. 
Кратностите, дадени в 10.5.1, се основават на 
вътрешните размери. Ако при изчисленията се 
използват външните размери, стойностите на 
дебита, дадени в 10.5.1, ще се умножат със съот-
ношението между външния и вътрешния обем на 
помещението (приблизително стойността е 0,8).
За отворени камини трябва да се вземе пред-
вид по-високият вентилационен поток въздух, 
необходим за изгарянето.
7.2.2. ИНФИЛТРАЦИЯ ПРЕЗ ОГРАЖДЕНИ-
ЯТА НА СГРАДАТА. ДЕБИТ НА ВЪЗДУШНИЯ 
ПОТОК 
inf,i
V
 
Дебитът на инфилтрирания въздух в отопля-
ваното пространство (i), причинен от вятъра и 
коминния ефект, може да се изчисли по следния 
начин:
(20) 
inf,i
i
50
i
i
V
2V n
e ε


 , m3/h,
където:
n50 е кратността на въздухообмена при разлика 
в наляганията във и извън сградата 50 Pa, h-1, 
като се отчита и ефектът на входовете за въздух;
ie  – коефициентът за защитеност;
iε  е височинен корекционен фактор, който 
отчита нарастването на скоростта на вятъра в 
зависимост от височината над земното ниво.
Множителят „2“ в уравнение (20) е заложен, 
тъй като n50 стойности са дадени за цялата сграда. 
При изчисляването трябва да се вземе предвид 
най-лошият случай, в който въздухът от инфил-
трация навлиза от едната страна на сградата.
Стойността на 
inf,i
V
 ще бъде равна или по-
голяма от нула.
Нормативни стойности за различни конструк-
ции на сгради са дадени в 10.5.2, 10.5.3 и 10.5.4.
7.2.3. ДЕБИТ НА ВЪЗДУШНИЯ ПОТОК ОТ 
ВЕНТИЛАЦИОННАТА СИТЕМА
7.2.3.1. Приточен дебит 
su,i
V
Ако вентилационната система е непозната, 
загубите от вентилация се изчисляват както за 
инсталация без вентилационна система.
Ако вентилационната система е позната, при-
точният дебит на въздуха 
su,i
V
 на отопляваното 
пространство (i) се изчислява от проектанта 
при оразмеряване на вентилационната система.
Ако постъпващият въздух е от съседните 
стаи, той има топлинните характеристики на 
тези стаи. Ако постъпващият въздух навлиза 
през канал, той обикновено е загрят. И в двата 
случая въздушният поток ще бъде определен 
и подходящият дебит ще бъде изчислен за раз-
глежданите стаи. 
7.2.3.2. По-голям дебит на отработения въздух 
от приточния 
mech,inf,i
V
 
При по-голям дебит на отработения въздух 
от приточния за някои вентилационни системи 
разликата се замества от външния  въздух, който 
влиза през огражденията на сградата.
Ако разликата не е определена по друг на-
чин, той може да се изчисли за цялата сграда, 
както следва: 
(21) 
mech,inf
ex
su
V
max V
V ,0


=
−









, m3/h,
където:
ex
V
 е дебитът на отработения въздух за ця-
лата сграда, m3/h;
su
V
 – приточният дебит за цялата сграда, m3/h.
За жилищни сгради приточният дебит за ця-
лата сграда често се приема да е равен на нула. 
Първоначално 
mech,inf,i
V
 се определя за цялата 
сграда. Впоследствие разпределението на този 
дебит на външен въздух за всяко пространство 
от сградата се изчислява от въздухопропускли-
востта* на пространството, пропорционално на 
пропускливостта на цялата сграда. Ако няма 
никакви стойности за пропускливостта, раз-
пределението на дебита на външния въздух се 
извършва по опростен метод във функция от 
обема на всяко пространство, както следва:
(22) 
i
mech,inf,i
mech,inf
i
V
V
V
V
=
∑


, m3/h,
където 
iV  е обемът на пространството (i).
Това уравнение може да се използва и за 
определянето на приточния дебит за всяко 
пространство, ако е даден приточният въздух 
за цялата сграда.
7.3. ОТОПЛЯВАНИ С ПРЕКЪСВАНЕ ПРОС-
ТРАНСТВА
Отопляваните с прекъсване пространства из-
искват отоплителна мощност, за да се постигне