235/1993 Sb.
Sdělení ministerstva zahraničních věcí o sjednání Smlouvy mezi Českou republikou a Slovenskou republikou o dobrém sousedství, přátelských vztazích a spolupráci

235
SDĚLENÍ
ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 23. listopadu 1992 byla v Bratislavě podepsána Smlouva mezi Českou republikou a Slovenskou republikou o dobrém sousedství, přátelských vztazích a spolupráci.
Se Smlouvou vyslovila souhlas Česká národní rada a prezident republiky ji ratifikoval. Ratifikační listiny byly vyměněny v Praze dne 1. července 1993.
Smlouva vstoupila v platnost na základě svého článku 21 dnem 1. července 1993.
České znění Smlouvy se vyhlašuje současně.


SMLOUVA
mezi Českou republikou a Slovenskou republikou o dobrém sousedství, přátelských vztazích a spolupráci
Česká republika a Slovenská republika (dále jen „Smluvní strany“),
rozhodnuty navázat na dlouholeté plodné tradice společných dějin a na bohaté zkušenosti ze vzájemné spolupráce svých národů,
vědomy si potřeby solidarity pro zabezpečení důstojného místa v Evropě svým národům,
potvrzujíce bezvýhradnou úctu k lidským právům a základním svobodám, zásadám demokracie, humanismu a právního státu a vyjadřujíce přesvědčení, že jejich dodržování a důsledné naplňování tvoří základ svobody, spravedlnosti a míru,
vycházejíce z významných politických a ekonomických přeměn v Evropě a z bohatých zkušeností evropských států,
pevně odhodlány přispívat k přeměně Evropy v jednotný kontinent míru, bezpečnosti, demokracie a prosperity,
řídíce se pravidly mezinárodního práva, jakož i cíli a zásadami zakotvenými v Chartě OSN, Závěrečném aktu, Pařížské chartě pro novou Evropu a dalších dokumentech KBSE,
usilujíce o všestranný rozvoj vzájemných vztahů a přátelské spolupráce v duchu dobrého sousedství a zachovávajíce všechny kladné výsledky dosavadní spolupráce, vyjádřené zejména v již uzavřených smlouvách a dohodách,
se dohodly takto:
Článek 1
Smluvní strany budou rozvíjet a upevňovat své přátelské vztahy a spolupráci na základě vzájemné úcty, důvěry a porozumění. Budou rovněž vzájemně podporovat a koordinovat úsilí o svou plnou účast v institucích integrované Evropy.
Článek 2
Smluvní strany se budou ve vzájemných vztazích, jakožto i ve vztazích s ostatními státy, řídit mezinárodním právem, zejména zásadou svrchované rovnosti, územní celistvosti a politické nezávislosti, neporušitelnosti státních hranic a nezasahování do vnitřních záležitostí.
Smluvní strany potvrzují své společné státní hranice. Nemají vůči sobě žádné územní nároky a takové nároky nebudou vznášet ani v budoucnosti.
Článek 3
Smluvní strany budou pořádat pravidelné konzultace na různých úrovních, aby tak zajistily rozvoj svých dvoustranných vztahů a co nejvíce sladily svá stanoviska k mezinárodním otázkám společného zájmu.
Konzultace na úrovni předsedů vlád se budou konat tak často, jak to bude zapotřebí, avšak nejméně jednou ročně.
Ministři zahraničních věcí se budou scházet alespoň jednou ročně ke konzultacím, při kterých posoudí provádění této smlouvy.
Ostatní ministři budou provádět pravidelné konzultace.
Smluvní strany budou podle potřeby na základě vzájemné dohody vytvářet příslušné smíšené komise.
Článek 4
Smluvní strany budou všestranně napomáhat zachování a posílení bezpečnosti, jakož i rozvoji spolupráce v Evropě s cílem vytvořit účinný celoevropský bezpečnostní systém, zejména se zřetelem na klid a stabilitu středoevropského regionu, do něhož patří.
Budou usilovat o to, aby byly cestou závazných a účinně kontrolovatelných dohod sníženy stavy ozbrojených sil a výzbroje v Evropě na úroveň dostatečnou pro obranu, avšak neumožňující útok.
Budou se také společně zasazovat o posílení důvěry a stability na mnohostranném a dvoustranném základě.
Článek 5
Smluvní strany budou pořádat pravidelné konzultace na různých úrovních o otázkách bezpečnosti a obrany.
Jestliže jedna ze Smluvních stran bude mít za to, že vznikla mezinárodní situace, která může ohrozit nebo narušit její suverenitu, územní celistvost nebo jiné životní důležité bezpečnostní zájmy, obě Smluvní strany zahájí ihned konzultace o nejúčinnějším způsobu odvrácení hrozby.
V případě ozbrojeného útoku na jednu ze Smluvních stran se tyto dohodnou o možnosti poskytnout pomoc napadené straně podle článku 51 Charty OSN a budou usilovat o to, aby konflikt byl vyřešen v souladu se zásadami Charty OSN a dokumenty KBSE.
Smluvní strany podle potřeby zahájí konzultace rovněž v případě vzniku nebo trvání jiného sporu či situace, jestliže budou mít za to, že by byl ohrožen nebo porušen mír a mezinárodní bezpečnost.
Článek 6
Smluvní strany budou rozvíjet vzájemně výhodnou spolupráci ve vojenské oblasti na základě zvláštních dohod mezi příslušnými ministerstvy.
Článek 7
Smluvní strany budou podporovat spolupráci na úrovni jednotlivých součástí územního a správního členění republik včetně měst a obcí.
Smluvní strany budou usilovat o širokou a účinnou účast v celé společnosti na vzájemných vztazích. Zvláštní význam přikládají vzájemným stykům mezi parlamenty. Budou též vytvářet nezbytné podmínky pro rozšíření přímých styků politických stran a hnutí, odborů, církví a náboženských společenství, nadací a jiných spolků a organizací.
Vzhledem ke zvláštní úloze mladého pokolení při formování vzájemných vztahů, Smluvní strany vytvoří možnosti pro všestrannou spolupráci mládeže obou států.
Článek 8
Smluvní strany potvrzují, že příslušníci české národnostní menšiny v Slovenské republice a příslušníci slovenské národnostní menšiny v České republice mají právo samostatně, jakož i na společenství s jinými členy své skupiny svobodně vyjadřovat, uchovávat a rozvíjet svou etnickou, kulturní, jazykovou a náboženskou svébytnost a rozvíjet svou kulturu ve všech směrech bez jakýchkoliv pokusů asimilovat je proti jejich vůli.
Smluvní strany budou respektovat práva a plnit zásady týkající se národnostních menšin v souladu s mezinárodními standardy, zejména evropskými.
Smluvní strany prohlašují, že osoby uvedené v úvodním odstavci tohoto článku mají zejména právo samostatně, jakož i ve společenství s jinými členy své skupiny:
- svobodně používat svůj mateřský jazyk v soukromí i na veřejnosti, a - vedle potřeby znát úřední jazyk příslušných států - používat svůj mateřský jazyk před státními orgány v souladu s vnitrostátním zákonodárstvím,
- vytvářet přiměřené způsoby výuky svého mateřského jazyka,
- zakládat a udržovat své vlastní hospodářské, vzdělávací, kulturní a náboženské instituce, organizace a spolky.
Příslušnost k národnostní menšině je věcí osobní volby každého občana a z této příslušnosti mu nemůže vyplývat žádné znevýhodnění.
Smluvní strany se shodují v tom, že na osoby, které patří k národnostním menšinám, se vztahují stejná práva a povinnosti vyplývající z jejich státního občanství jako na ostatní občany daného státu.
Článek 9
Smluvní strany budou podporovat osobní styky občanů obou států. Za tím účelem se zavazují vytvořit odpovídající podmínky pro volný pohyb svých občanů. Zvláště budou podporovat všestranný rozvoj skupinových a individuálních styků a různých forem přímé společenské a hospodářské spolupráce v pohraničních oblastech.
Článek 10
Smluvní strany považují za jednu ze základních podmínek společenského pokroku rozvoj hospodářské spolupráce.
Článek 11
Smluvní strany budou rozvíjet vzájemně výhodnou hospodářskou a finanční spolupráci, včetně spolupráce mezi oblastmi. Budou přispívat k přímé spolupráci mezi hospodářskými subjekty obou států. Zvláštní význam přikládají spolupráci na základě Smlouvy o celní unii mezi Českou republikou a Slovenskou republikou.
Smluvní strany budou usilovat o rozšiřování a zdokonalování spolupráce v oblasti železniční, letecké, silniční, námořní a vnitrozemské vodní dopravy.
Smluvní strany se budou zasazovat o zlepšení a rozšíření vzájemných poštovních a telekomunikačních služeb v souladu s evropskými a mezinárodními technickými normami.
K podrobnější úpravě spolupráce budou Smluvní strany uzavírat zvláštní dohody přizpůsobené vznikajícímu jednotnému evropskému ekonomickému organismu.
Článek 12
Smluvní strany budou úzce spolupracovat v oblasti ochrany životního prostředí.
Budou společně předcházet znečišťování přesahujícímu hranice a usilovat o jeho snížení a likvidaci.
Smluvní strany se budou podílet v mezinárodním, zejména evropském měřítku, na vytváření a provádění koordinované strategie péče o životní prostředí.
Podrobné zásady spolupráce v oblasti životního prostředí upraví zvláštní dohody.
Článek 13
Smluvní strany se shodují v tom, že budou spolupracovat na všech úrovních při přípravě územních prognóz a plánů, jejichž dopad přesahuje společné hranice.
Článek 14
Smluvní strany budou podporovat a usnadňovat vzájemnou vědeckotechnickou spolupráci. Za tím účelem budou sjednávat příslušné dohody a podnikat společné akce k jejich provádění.
Smluvní strany budou podporovat a vytvářet podmínky usnadňující přístup do vědeckých institucí, archivů, knihoven a podobných institucí.
Smluvní strany budou rozvíjet spolupráci v oblasti kultury, vědy a školství. Na základě dohod a programů budou rozšiřovat výměnu ve všech oblastech a na všech úrovních, podporovat spolupráci mezi uměleckými a jinými kulturními institucemi a organizacemi.
Smluvní strany budou rozšiřovat a podporovat spolupráci mezi školami všech druhů, jakož i mezi výzkumnými ústavy a jejich organizacemi, a to jak výměnou studentů, stipendistů, učitelů a vědeckých pracovníků, tak i prostřednictvím společných výzkumných prací.
Smluvní strany budou podporovat vysokoškolské studium slovenského jazyka v České republice a českého jazyka ve Slovenské republice.
V souladu s příslušnými dohodami budou Smluvní strany vzájemně uznávat doklad o absolvování škol a vysokoškolských studií.
Článek 15
Smluvní strany budou usilovat o uchování kulturních statků a památek druhé Smluvní strany na svém území.
Článek 16
Smluvní strany budou usnadňovat tok informací o společenském, politickém, hospodářském, kulturním, vědeckém a jiném životě druhé Smluvní strany, zvláště pak zajistí objektivní informovanost o druhé Smluvní straně v rámci výuky a výchovy mládeže, včetně školních učebnic.
Smluvní strany budou podporovat spolupráci v oblasti hromadných sdělovacích prostředků, zejména rozhlasu a televize.
Článek 17
Smluvní strany budou podporovat spolupráci v oblasti zdravotnictví a ochrany zdraví obyvatelstva především při předcházení civilizačním chorobám, nakažlivým a jiným nemocem a v boji proti nim.
Smluvní strany budou spolupracovat za účelem vzájemného poskytování pomoci při katastrofách a hromadných nehodách.
Smluvní strany budou usilovat o spolupráci v oblasti sociálního zabezpečení.
Článek 18
Smluvní strany budou podporovat spolupráci v oblasti tělesné výchovy, sportu a turismu.
Článek 19
Smluvní strany budou na základě zvláštních dohod spolupracovat v právní oblasti.
Smluvní strany budou zejména spolupracovat v boji proti organizované zločinnosti, terorismu, nezákonnému obchodu s narkotiky a nezákonnému přepravování předmětů kulturní a historické hodnoty přes hranice. Nezákonně vyvezené kulturní hodnoty budou navráceny druhé Smluvní straně.
Článek 20
Tato smlouva není namířena proti třetím státům. Nedotýká se práv a závazků vyplývajících z platných dvoustranných a mnohostranných smluv a dohod uzavřených Smluvními stranami s jinými státy.
Článek 21
Tato smlouva podléhá ratifikaci a vstoupí v platnost dnem výměny ratifikačních listin, která bude provedena co nejdříve.
Tato smlouva se uzavírá na dobu 15 let. Poté se bude její platnost prodlužovat vždy na pětileté období, pokud ji jedna ze Smluvních stran nevypoví písemně nejpozději rok před uplynutím příslušného období platnosti.
Dáno v Bratislavě 23. listopadu 1992 ve dvou vyhotoveních, každé v jazyce českém a slovenském, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
Za Českou republiku:
Ivan Kočárník v. r.
Za Slovenskou republiku:
Vladimír Mečiar v. r.