163/1950 Sb.
Nařízení, kterým se vymezují tuzemská pojištění pojišťoven se sídlem v cizině a tuzemská pojištění s plněním znějícími na říšské marky

163.
Nařízení ministra financí
ze dne 22. listopadu 1950,
kterým se vymezují tuzemská pojištění pojišťoven se sídlem v cizině a tuzemská pojištění s plněními znějícími na říšské marky.
Ministr financí nařizuje podle § 5 odst. 1 a § 12 odst. 1 zákona č. 95/1950 Sb., kterým se upravují některé poměry v pojišťovnictví:

Oddíl I.
Tuzemská pojištění pojišťoven se sídlem v cizině.
§ 1.
(1) Pojištění, ze kterého je jako pojistitel zavázána pojišťovna se sídlem v cizině, nebo pohledávka z takového pojištění se považují za tuzemské ve smyslu § 5 odst. 1 zák. č. 95/1950 Sb., jestliže
a) při sjednání pojištění měl pojistník bydliště (sídlo) na území Československé republiky a pojišťovna, se kterou bylo pojištění sjednáno, provozovala činnost na uvedeném území a
b) dne 1. srpna 1950 měli na území Československé republiky bydliště (sídlo) buď pojistník, bylo-li pojištění uvedeného dne ještě v platnosti, nebo osoba, které náleží pohledávka,
a jestliže kromě toho jsou splněny podmínky § 2.
(2) Provozováním činnosti na území Československé republiky [odstavec 1 písm. a)] se rozumí též, sjednala-li v době nesvobody pojišťovna mající sídlo v cizině pojištění podle předpisů okupační moci s osobami majícími bydliště (sídlo) v obsazeném území.
§ 2.
(1) Pojištění majetkové nebo pohledávka z něho se považují za tuzemské, jestliže pojištěná věc nebo pojištěný zdroj nebezpečí byly na území Československé republiky při sjednání pojištění. Jestliže však bylo pojištění v platnosti ještě dne 1. srpna 1950, považuje se za tuzemské jen za další podmínky, že pojištěná věc nebo pojištěný zdroj nebezpečí byly na území Československé republiky také dne 1. srpna 1950.
(2) Za tuzemská se nepovažují pojištění majetková a pojištění úrazová, která zanikla podle § 6 odst. 2 zák. č. 95/1950 Sb.
§ 3.
V práva a závazky z pojištění, která se považují za tuzemská podle ustanovení §§ 1 a 2, vstoupí na příkaz ministra financí Československá pojišťovna, národní podnik. Tato pojišťovna však nevstoupí v závazky pojišťoven se sídlem v cizině, jestliže oprávněným je Fond národní obnovy podle konfiskačních předpisů nebo Likvidační fond měnový proto, že životní pojištění (pohledávky z životních pojištění) nebyla přihlášena podle dekretu presidenta republiky č. 95/1945 Sb., o přihlášení vkladů a jiných peněžních pohledávek u peněžních ústavů, jakož i životních pojištění a cenných papírů, nebo proto, že nárok propadl podle § 76 odst. 5 zákona č. 134/1946 Sb., o dávce z majetkového přírůstku a o dávce z majetku, ve znění zákona č. 68/1949 Sb.
Oddíl II.
Tuzemská pojištění s plněními znějícími na říšské marky.
§ 4.
Pojištění s plněními znějícími na říšské marky, ze kterého je jako pojistitel zavázána pojišťovna se sídlem v cizině, se považuje za tuzemské ve smyslu § 12 odst. 1 zák. č. 95/1950 Sb., je-li tuzemským pojištěním ve smyslu ustanovení oddílu I. Za stejných podmínek se považuje za tuzemskou pohledávka znějící na říšské marky z pojištění, ze kterého je (byla) jako pojistitel zavázána pojišťovna se sídlem v cizině.
§ 5.
Pojištění s plněními znějícími na říšské marky, ze kterého je jako pojistitel zavázána Československá pojišťovna, národní podnik, nebo znárodněný ústav pojišťovací se sídlem v tuzemsku, jakož i pohledávka z takového pojištění, se považují za tuzemské ve smyslu § 12 odst. 1 zák. č. 95/1950 Sb., jestliže
1. pojistník nebo osoba, které náleží pohledávka, měli bydliště na území Československé republiky dne 1. srpna 1950 a nárok z pojištění nebyl konfiskován, ani nepřešel na stát, ani nepropadl ve prospěch státu podle předpisů uvedených pod č. 2 nebo
2. nárok z pojištění byl konfiskován nebo přešel na stát nebo propadl v jeho prospěch (dekret presidenta republiky č. 108/1945 Sb., o konfiskaci nepřátelského majetku a Fondech národní obnovy, ve znění zákona č. 84/1949 Sb., § 11 dekr. č. 95/1945 Sb., § 76, odst. 5 zák. č. 134/1946 Sb. ve znění zákona č. 68/1949 Sb., § 7 odst. 3 zákona č. 128/1946 Sb., o neplatnosti některých majetkově-právních jednání z doby nesvobody a o nárocích z této neplatnosti a z jiných zásahů do majetku vzcházejících).
§ 6.
Peněžité závazky znějící na říšské marky z pojištění, která se považují za tuzemská podle §§ 4 a 5, se plní počínajíc dnem 1. srpna 1945 v československých korunách v poměru 1 říšská marka = 10 československých korun s výjimkou závazků z tuzemských pojištění sjednaných v československých korunách, které byly přepočteny na říšské marky v poměru 1 československá koruna = 12 říšských feniků; plnění peněžitých závazků z těchto pojištění se stanoví zvláštním předpisem.
Oddíl III.
Ustanovení společná a závěrečná.
§ 7.
Nenáležela-li ve dny rozhodné podle tohoto nařízení majetková práva z životního pojištění pojistníkovi proto, že byla převedena na osobou jinou, vztahují se podmínky stanovené tímto nařízením pro pojistníka na tuto jinou osobu.
§ 8.
Ministerstvo financí může k zamezení tvrdosti v jednotlivých případech rozhodnouti, že pojištění, ze kterého je jako pojistitel zavázána pojišťovna se sídlem v cizině, nebo pojištění s plněními znějícími na říšské marky se považují za tuzemská, i když nesplňují všechny podmínky oddílu I. a II.
§ 9.
Nedotčeny zůstávají předpisy o tom, že se pojistitelovo plnění převádí na vázaný vklad.
§ 10.
Toto nařízení nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

Zápotocký v. r.
Kabeš v. r.