5/2012 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi vládou České republiky a vládou Austrálie o leteckých službách

5
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 24. září 2010 byla v New Yorku podepsána Dohoda mezi vládou České republiky a vládou Austrálie o leteckých službách.
S Dohodou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky ji ratifikoval.
Dohoda vstoupila v platnost na základě svého článku 23 dne 28. listopadu 2011.
České znění Dohody se vyhlašuje současně.


DOHODA
MEZI
VLÁDOU ČESKÉ REPUBLIKY
A
VLÁDOU AUSTRÁLIE
O LETECKÝCH SLUŽBÁCH
Vláda České republiky a vláda Austrálie (dále uváděné jako „smluvní strany“);
jsouce stranami Úmluvy o mezinárodním civilním letectví, otevřené k podpisu v Chicagu dne 7. prosince 1944;
vedeny přáním sjednat dohodu za účelem rozvíjení leteckých služeb mezi a za územími jejich států;
se dohodly takto:
ČLÁNEK 1
Definice
Pro účely této Dohody, pokud není uvedeno jinak, výraz:
(a) „letecké úřady“ znamená v případě České republiky Ministerstvo dopravy, a v případě Austrálie Ministerstvo infrastruktury, dopravy, regionálního rozvoje a místní vlády nebo, v obou případech, kterýkoli jiný orgán právně zmocněný k provádění funkcí vykonávaných uvedenými leteckými úřady písemně oznámený jednou smluvní stranou druhé smluvní straně;
(b) „dohodnuté služby“ znamená nakládat a vykládat cestující, jejich zavazadla, zboží a poštovní zásilky, jak je stanoveno v článku 3, pododstavci 1(c);
(c) „Dohoda“ znamená tuto Dohodu, její Přílohy a jakékoli jejich změny;
(d) „letecká doprava“ znamená veřejnou přepravu cestujících, zavazadel, zboží a poštovních zásilek letadlem, odděleně nebo v kombinaci, za úplatu nebo nájemné;
(e) „letecký podnik“ znamená kterýkoli letecký dopravní podnik nabízející nebo provozující leteckou dopravu;
(f) „kapacita“ je objem služeb poskytovaných podle této Dohody stanovený počtem letů (frekvencí), nebo míst k sezení nebo tun zboží nabízených na trhu (mezi dvěma místy nebo státy) nebo na lince nebo úseku linky v daném období;
(g) „Úmluva“ znamená Úmluvu o mezinárodním civilním letectví, otevřenou k podpisu v Chicagu dne 7. prosince 1944 a zahrnuje:
(i) kteroukoli přílohu nebo změnu přijatou podle článku 90 Úmluvy, pokud jsou tyto přílohy nebo změny v daném období v platnosti pro státy obou smluvních stran; a
(ii) kteroukoli změnu, která vstoupila v platnost podle článku 94(a) Úmluvy a byla ratifikována státy obou smluvních stran;
(h) „určený letecký podnik“ znamená letecký podnik nebo letecké podniky určené a oprávněné v souladu s článkem 2 (Určení, oprávnění a odvolání) této Dohody;
(i) „pozemní odbavování“ zahrnuje, nikoliv však výhradně, odbavování cestujících, zboží a zavazadel a poskytování dodávek potravin a nápojů a/nebo služeb;
(j) „ICAO“ znamená Mezinárodní organizaci pro civilní letectví;
(k) „kombinovaná letecká doprava“ znamená veřejnou přepravu cestujících, zavazadel, zboží a poštovních zásilek letadlem a jedním nebo více druhy pozemní dopravy, odděleně nebo v kombinaci, za úplatu nebo nájemné;
(l) „mezinárodní letecká doprava“ znamená leteckou dopravu procházející vzdušným prostorem nad územím více než jednoho státu;
(m) „marketingový letecký podnik“ znamená letecký podnik nabízející leteckou dopravu letadlem provozovaným jiným leteckým podnikem v rámci společného označování linek nebo vyblokování prostoru;
(n) „členský stát“ znamená členský stát Evropské unie;
(o) „provozující letecký podnik“ znamená letecký podnik provozující letadlo (vlastní nebo na základě nájmu) za účelem poskytování letecké dopravy;
(p) „volné letištní časy“ znamená právo naplánovat pohyb letadla na letišti;
(q) „tarify“ znamená kteroukoli cenu, jízdné, sazbu nebo taxu účtovanou leteckým podnikem, včetně jeho agentů, za přepravu cestujících (a jejich zavazadel) a/nebo zboží (s výjimkou poštovních zásilek) v mezinárodní letecké dopravě včetně dopravy zajišťované jedním nebo více leteckými podniky a podmínky, za kterých se tato cena, jízdné, sazba nebo taxa používá;
(r) „území“ a „přistání pro potřeby nikoli obchodní“ mají význam, který je pro ně příslušně stanoven v článcích 2 a 96 Úmluvy;
(s) „uživatelské poplatky“ znamená poplatky uložené leteckým podnikům poskytovatelem služeb za použití letištních zařízení a služeb, letištních zařízení pro ochranu životního prostředí, leteckých navigačních a bezpečnostních zařízení a služeb; a
(t) „zákony, předpisy a pravidla“ znamená zákony, předpisy a pravidla platná na území státu příslušné smluvní strany, včetně práva Evropské unie v případě České republiky.
ČLÁNEK 2
Určení, oprávnění a odvolání
1. Každá smluvní strana má právo určit tolik leteckých podniků, kolik si přeje k provozování mezinárodní letecké dopravy podle této Dohody a odvolat nebo změnit tato určení. Určení se předávají písemně druhé smluvní straně diplomatickou cestou. Určení není vyžadováno pro letecké podniky vykonávající práva poskytnutá v článku 3, pododstavcích 1(a) a 1(b).
2. Po obdržení takového určení a žádostí od určeného leteckého podniku (leteckých podniků), ve formě a způsobu předepsaném pro provozní oprávnění a technická povolení, udělí každá smluvní strana, s výhradou ustanovení odstavců 3 a 4, příslušná oprávnění a povolení s minimálním procedurálním zdržením za předpokladu, že:
(a) v případě leteckého podniku určeného Českou republikou:
(i) je tento letecký podnik usazen na území České republiky podle Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie a má platnou provozní licenci vydanou členským státem v souladu s právem Evropské unie; a
(ii) skutečná regulatorní kontrola tohoto leteckého podniku je vykonávána a udržována členským státem odpovědným za vydání osvědčení leteckého dopravce tomuto leteckému podniku a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad; a
(iii) má tento letecký podnik hlavní sídlo podnikání na území členského státu, od kterého obdržel platnou provozní licenci; a
(iv) je tento letecký podnik vlastněn, buď přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví, a skutečně kontrolován členskými státy a/nebo občany členských států, a/nebo Islandskou republikou, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Švýcarskou konfederací a/nebo občany těchto států;
(b) v případě leteckého podniku určeného Austrálií:
(i) Austrálie má a udržuje skutečnou regulatorní kontrolu tohoto leteckého podniku; a
(ii) má tento letecký podnik hlavní sídlo podnikání v Austrálii.
3. Každá smluvní strana může odmítnout, odvolat, pozastavit nebo omezit provozní oprávnění nebo technická povolení leteckému podniku určenému druhou smluvní stranou pokud:
(a) v případě leteckého podniku určeného Českou republikou:
(i) není tento letecký podnik usazen na území České republiky podle Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie nebo nemá platnou provozní licenci vydanou členským státem v souladu s právem Evropské unie; nebo
(ii) skutečná regulatorní kontrola tohoto leteckého podniku není vykonávána nebo udržována členským státem odpovědným za vydání osvědčení leteckého dopravce tomuto leteckému podniku nebo v určení není zřetelně označen příslušný letecký úřad; nebo
(iii) nemá tento letecký podnik hlavní sídlo podnikání na území členského státu, od kterého obdržel provozní licenci; nebo
(iv) není tento letecký podnik vlastněn, buď přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví, a skutečně kontrolován členskými státy a/nebo občany členských států, a/nebo Islandskou republikou, Lichtenštejnským knížectvím, Norským královstvím a Švýcarskou konfederací a/nebo občany těchto států; nebo
(v) je tento letecký podnik již oprávněn k provozu podle dvoustranné dohody mezi Austrálií a jiným členským státem a Austrálie může prokázat, že vykonáváním přepravních práv podle této Dohody na lince, která zahrnuje místo v tomto jiném členském státě, by se obcházela omezení přepravních práv třetí, čtvrté nebo páté svobody uvalená takovou druhou dvoustrannou dohodou; nebo
(vi) je letecký podnik držitelem osvědčení leteckého dopravce vydaného členským státem, který nemá dvoustrannou dohodu o leteckých službách s Austrálií, a Austrálie může prokázat, že leteckému podniku určenému Austrálií nejsou recipročně dostupná nezbytná přepravní práva k vykonávání plánovaného provozu;
(b) v případě leteckého podniku určeného Austrálií:
(i) Austrálie neudržuje skutečnou regulatorní kontrolu tohoto leteckého podniku; nebo
(ii) nemá tento letecký podnik hlavní sídlo podnikání v Austrálií.
4. Při vykonávání svých práv podle odstavce 3 a aniž by byla dotčena její práva podle odstavce 3(a) (v) a (vi) tohoto článku, Austrálie nediskriminuje letecké podniky členských států z důvodu státní příslušnosti.
5. Tento článek neomezuje práva kterékoli smluvní strany pozastavit, odvolat, omezit nebo stanovit podmínky k provoznímu oprávnění a technickému povolení leteckého podniku nebo leteckých podniků druhé smluvní strany v souladu s ustanoveními článku 5 (Bezpečnost) nebo článku 6 (Ochrana letectví) této Dohody.
6. Bez ohledu na odstavec 5 tohoto článku, pokud nebude nutné provést okamžitá opatření k zabránění dalšího porušování odstavce 2 tohoto článku, jsou práva uvedená v odstavci 3 tohoto článku uplatněna pouze po konzultaci s leteckým úřadem druhé smluvní strany.
ČLÁNEK 3
Udělení práv
1. Každá smluvní strana poskytuje druhé smluvní straně následující práva k provádění mezinárodní letecké dopravy leteckými podniky druhé smluvní strany:
(a) právo létat bez přistání přes území jejího státu;
(b) právo přistávat na území jejího státu pro potřeby nikoli obchodní;
(c) práva pro určené letecké podniky provozovat služby na linkách uvedených v Příloze 1 a přistávat na území jejího státu za účelem naložení a vyložení cestujících, jejich zavazadel, zboží a poštovních zásilek, dále nazývané „dohodnuté služby“; a
(d) práva jinak stanovená v této Dohodě.
2. Nic v tomto článku nemůže být považováno za poskytnutí práv leteckému podniku nebo leteckým podnikům jedné smluvní strany nakládat a vykládat mezi místy na území státu druhé smluvní strany za úplatu cestující, jejich zavazadla, zboží nebo poštovní zásilky.
3. Ustanovení této Dohody, vyjma článku 2, článku 3 pododstavce 1(c), článku 10, článku 11 a Přílohy, se také použijí na nepravidelnou mezinárodní leteckou dopravu vykonávanou leteckými podniky každé smluvní strany včetně leteckých podniků, které nebyly určeny podle článku 2.
ČLÁNEK 4
Uplatňování právních předpisů
1. Při vstupu, pobytu a výstupu z území státu jedné smluvní strany musí být leteckými podniky druhé smluvní strany dodržovány jeho zákony, předpisy a pravidla vztahující se na provoz a navigaci letadel.
2. Při vstupu, pobytu a výstupu z území státu jedné smluvní strany musí být jeho zákony, předpisy a pravidla týkající se vstupu nebo výstupu letadel, cestujících, posádek a zboží z území jejího státu (včetně předpisů a pravidel týkajících se vstupu, odbavení, ochrany letectví, přistěhovalectví, cestovních dokladů, předběžných informací o cestujících, cel, veterinárních, zdravotních, hygienických a karanténních opatření nebo v případě poštovních zásilek poštovních předpisů) dodržovány leteckými podniky, cestujícími a posádkami, nebo jejich jménem, a ve vztahu ke zboží leteckých podniků druhé smluvní strany.
3. Při uplatňování předpisů svého státu týkajících se vstupu, odbavení, ochrany letectví, přistěhovalectví, cestovních dokladů, předběžných informací o cestujících, cel, veterinárních, zdravotních, hygienických a karanténních opatření, poštovních a podobných předpisů žádná smluvní strana nedává přednost svému vlastnímu nebo kterémukoli jinému leteckému podniku před leteckým podnikem druhé smluvní strany provozujícím podobnou mezinárodní leteckou dopravu.
4. Cestující, zavazadla a zboží v přímém tranzitu přes území státu kterékoli smluvní strany a neopouštějící část letiště určenou pro takový účel mohou být podrobeni kontrole z hlediska ochrany letectví, omamných a psychotropních látek a přistěhovaleckých požadavků, nebo v jiných zvláštních případech, kde je taková kontrola požadována s přihlédnutím k zákonům a předpisům státu příslušné smluvní strany a zvláštním okolnostem. Zavazadla a zboží v přímém tranzitu budou osvobozeny od cla a jiných podobných daní.
ČLÁNEK 5
Bezpečnost
1. Osvědčení o letové způsobilosti, osvědčení o kvalifikaci a průkazy vydané nebo potvrzené za platné jednou smluvní stranou a dosud mající platnost jsou uznány za platné druhou smluvní stranou pro provozování dohodnutých služeb za předpokladu, že požadavky, podle kterých byly tyto průkazy a osvědčení vydány nebo potvrzeny za platné, odpovídají nebo jsou přísnější než minimální normy, které mohou být stanovené podle Úmluvy.
2. Jestliže práva nebo podmínky vztahující se k průkazům nebo osvědčením uvedeným v odstavci 1 výše vydaným leteckými úřady jedné smluvní strany kterékoli osobě nebo určenému leteckému podniku nebo letadlu používanému k provozu dohodnutých služeb dovolují odchylku od minimálních norem stanovených podle Úmluvy, která byla oznámena Mezinárodní organizaci pro civilní letectví, může druhá smluvní strana požádat o konzultace mezi leteckými úřady s cílem objasnění takového postupu.
3. Každá smluvní strana si vsak vyhrazuje právo odmítnout uznat za platné pro účely letů nad nebo pro přistání na území svého státu osvědčení o kvalifikaci a průkazy vydané jejím vlastním státním příslušníkům nebo u ní zaregistrovanému letadlu druhou smluvní stranou.
4. Každá smluvní strana může kdykoli požádat o konzultace týkající se bezpečnostních norem udržovaných druhou smluvní stranou v oblastech vztahujících se na letecká zařízení, posádky, letadla a jejich provoz. Takové konzultace se uskuteční do třiceti (30) dnů ode dne požádání.
5. Jestliže po těchto konzultacích jedna smluvní strana shledá, že druhá smluvní strana neúčinně udržuje a vykonává bezpečnostní normy v oblastech uvedených v odstavci 4, které odpovídají normám stanoveným v daném období Úmluvou, je druhá smluvní strana informována o těchto zjištěních a opatřeních považovaných za nezbytná k tomu, aby bylo dosaženo souladu s těmito normami. Druhá smluvní strana poté učiní příslušná nápravná opatření ve lhůtě dohodnuté smluvními stranami.
6. Odstavce 7 až 10 tohoto článku doplňují odstavce 1 až 5 tohoto článku a povinnosti smluvních stran podle článku 33 Úmluvy.
7. V souladu s článkem 16 Úmluvy je dále dohodnuto, že kterékoli letadlo provozované leteckým podnikem jedné smluvní strany, nebo jeho jménem, na službách do nebo z území státu druhé smluvní strany může, v době kdy se nachází na území státu druhé smluvní strany, být podrobeno inspekci oprávněnými zástupci státu druhé smluvní strany za předpokladu, že to nepovede k nepřiměřenému zpoždění v provozu letadla. Účelem této inspekce je ověření platnosti příslušných dokladů letadla, průkazů jeho posádky, a že vybavení letadla a jeho stav vyhovuje normám stanoveným v daném období Úmluvou.
8. Každá smluvní strana si vyhrazuje právo okamžitě pozastavit nebo upravit provozní oprávnění leteckému podniku nebo leteckým podnikům druhé smluvní strany v případě, že okamžité opatření je nezbytné pro bezpečný provoz leteckého podniku.
9. Jakékoli opatření jedné smluvní strany podle odstavce 8 výše je přerušeno, jakmile přestanou trvat důvody, pro které bylo zavedeno.
10. Jestliže první smluvní strana zjistí s ohledem na odstavec 5 tohoto článku, že druhá smluvní strana stále nesplňuje příslušné normy i po uplynutí dohodnuté lhůty, měla by první smluvní strana o tomto informovat generálního tajemníka organizace ICAO. Generální tajemník by měl být také informován první smluvní stranou o následném uspokojivém vyřešení této situace.
ČLÁNEK 6
Ochrana letectví
1. Smluvní strany znovu potvrzují v souladu se svými právy a povinnostmi podle mezinárodního práva, že jejich vzájemný závazek chránit bezpečnost civilního letectví před nezákonnými činy, tvoří nedílnou součást této Dohody. Aniž je dotčena obecná platnost jejich práv a povinností podle mezinárodního práva, smluvní strany zejména jednají v souladu s ustanoveními Úmluvy o trestných a některých jiných činech spáchaných na palubě letadla, podepsané v Tokiu 14. září 1963, Úmluvy o potlačení protiprávního zmocnění se letadel, podepsané v Haagu 16. prosince 1970 a Úmluvy o potlačování protiprávních činů ohrožujících bezpečnost civilního letectví, podepsané v Montrealu 23. září 1971, jejího doplňujícího Protokolu o boji s protiprávními činy násilí na letištích sloužících mezinárodnímu civilnímu letectví, podepsaného v Montrealu 24. února 1988, a kterékoli jiné úmluvy a protokolu upravujícího ochranu civilního letectví, které jsou závazné pro státy obou smluvních stran.
2. Smluvní strany si na požádání vzájemně poskytnou veškerou nutnou pomoc k zabránění činům nezákonného zmocnění se civilních letadel a jiným nezákonným činům proti bezpečnosti těchto letadel, jejich cestujících a posádek, letišť a leteckých navigačních zařízení a jakémukoli jinému ohrožení bezpečnosti civilního letectví.
3. Smluvní strany, ve svých vzájemných vztazích, jednají v souladu s ustanoveními o ochraně letectví stanovenými organizací ICAO a označovanými jako Přílohy k Úmluvě, a v souladu s právem Evropské unie v případě České republiky; vyžadují, aby provozovatelé letadel zapsaní v jejich rejstříku nebo provozovatelé letadel, kteří mají hlavní sídlo podnikání nebo stálé sídlo na území států smluvních stran, nebo v případě České republiky provozovatelé letadel usazení na jejím území podle Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie a mající platné provozní licence v souladu s právem Evropské unie, a provozovatelé letišť na území jejich států jednali v souladu s takovými ustanoveními o ochraně letectví. Každá smluvní strana informuje druhou smluvní stranu o jakýchkoli odchylkách svých národních předpisů a postupů od norem o ochraně letectví uvedených v těchto Přílohách. Každá smluvní strana může kdykoli požádat o konzultace s druhou smluvní stranou za účelem projednání takovýchto odchylek.
4. Může být požadováno, aby provozovatelé letadel dodržovali pro vstup, výstup a pobyt na území státu druhé smluvní strany ustanovení o ochraně letectví uvedená v odstavci 3 výše vyžadovaná touto druhou smluvní stranou. Každá smluvní strana zabezpečí, že na území jejího státu jsou účinně uplatňována odpovídající opatření k ochraně letadel a kontrole cestujících, posádek, příručních zavazadel, zapsaných zavazadel, zboží a palubních zásob před a v průběhu nastupování a nakládání. Každá smluvní strana bude také s porozuměním posuzovat jakýkoli požadavek druhé smluvní strany na přiměřená zvláštní bezpečnostní opatření za účelem čelit určité hrozbě.
5. Dojde-li ke spáchání činu nebo hrozbě spáchání činu nezákonného zmocnění se civilního letadla nebo jiného nezákonného činu proti bezpečnosti takového letadla, jeho cestujících a posádky, letišť nebo navigačních zařízení, smluvní strany si vzájemně pomohou usnadňováním předávání zpráv a jinými příslušnými opatřeními směřujícími k rychlému a bezpečnému ukončení takového činu nebo hrozby.
6. Každá smluvní strana může kdykoli požádat o konzultace k ochraně letectví včetně zhodnocení bezpečnostních opatření přijatých druhou smluvní stranou. Takové konzultace se uskuteční do šedesáti (60) dnů od požádání (nebo v kratší lhůtě, která může být dohodnuta mezi leteckými úřady). Administrativní opatření budou stanovena společně leteckými úřady obou smluvních stran a provedena bezodkladně tak, aby konzultace byly neprodleně uskutečněny.
7. Má-li smluvní strana opodstatněné důvody se domnívat, že se druhá smluvní strana odchýlila od ustanovení tohoto článku, může první smluvní strana požádat o neodkladné konzultace. Takové konzultace budou zahájeny do patnácti (15) dnů od obdržení žádosti od kterékoli smluvní strany. Nedosažení uspokojivé dohody do patnácti (15) dnů od zahájení konzultací je důvodem k odepření, odvolání, pozastavení nebo stanovení podmínek k oprávněním leteckého podniku nebo leteckých podniků určených druhou smluvní stranou. Bude-li to vyžadovat nepředvídaná situace nebo zabránění dalšího porušování ustanovení tohoto článku, může první smluvní strana kdykoli provést prozatímní opatření. Jakékoli opatření učiněné v souladu s tímto odstavcem bude zrušeno po splnění ustanovení o ochraně letectví tohoto článku druhou smluvní stranou.
ČLÁNEK 7
Uživatelské poplatky
1. Každá smluvní strana se vynasnaží podporovat osoby oprávněné k poskytování letištních zařízení a služeb, letištních zařízení pro ochranu životního prostředí, leteckých navigačních a bezpečnostních zařízení a služeb, aby ukládaly leteckým podnikům poplatky, které jsou přiměřené, nediskriminační a spravedlivě rozvrženy mezi jednotlivé kategorie uživatelů.
2. Přiměřené poplatky odráží, ale nepřevyšují pro orgány oprávněné k vyměřování poplatků plné náklady na poskytnutí zařízení a služeb. Tyto náklady mohou zahrnovat přiměřenou návratnost aktiv po odpisech. Zařízení a služby, za které jsou vybírány poplatky, jsou poskytovány při dodržování zásady výkonnosti a hospodárnosti. Pro zajištění nediskriminace neměla by být relace poplatků uložených zahraničním leteckým podnikům vyšší než relace poplatků ukládaných svým vlastním leteckým podnikům provozujícím podobné mezinárodní letecké dopravní služby.
3. Smluvní strany podporují výměnu takových potřebných informací mezi orgány oprávněnými k vyměřování poplatků a leteckými podniky, které umožní úplné posouzení přiměřenosti, oprávněnosti a rozvržení poplatků v souladu s odstavci 1 a 2 tohoto článku.
4. Zvýšené nebo nové poplatky by měly být zavedeny pouze po odpovídajících konzultacích mezi orgány oprávněnými k vyměřování poplatků a leteckými podniky. Jakékoli návrhy na změny uživatelských poplatků by měly být předány leteckým podnikům v přiměřené lhůtě, aby měly možnost vyjádřit své stanovisko dříve než budou změny uskutečněny.
ČLÁNEK 8
Statistické údaje
1. Letecké úřady jedné smluvní strany mohou požadovat, aby mu určený letecký podnik druhé smluvní strany poskytl statistické údaje týkající se přepravy uskutečněné tímto leteckým podnikem na dopravních službách vykonaných podle této Dohody.
2. Letecké úřady každé smluvní strany mohou stanovit povahu statistických údajů požadovaných od určeného leteckého podniku podle odstavce výše, přičemž jsou tyto požadavky použity nediskriminačním způsobem.
ČLÁNEK 9
Cla a jiné poplatky
1. Letadla provozovaná v mezinárodní letecké dopravě leteckými podniky každé smluvní strany jsou osvobozena od všech dovozních omezení, cla, nepřímých daní jako je spotřební daň a/nebo daň z přidané hodnoty a podobných dávek a poplatků ukládaných národními úřady. Náhradní díly, obvyklé vybavení letadla a ostatní položky určené k použití výhradně v souvislosti s provozem nebo opravou, údržbou a obsluhou letadla jsou podobně osvobozeny za podmínky, že toto vybavení a položky jsou používány na palubě letadla a znovu vyvezeny.
2. (a) Následující položky jsou osvobozeny, za podmínky jejich použití na palubě letadla v souvislosti se zavedením nebo udržováním mezinárodní letecké dopravy daného leteckého podniku, od všech dovozních omezení, cla, nepřímých daní jako je spotřební daň a/nebo daň z přidané hodnoty a podobných dávek a poplatků ukládaných národními úřady, pokud jsou dovezeny leteckým podnikem jedné smluvní strany na území státu druhé smluvní strany nebo dodány leteckému podniku jedné smluvní strany na území státu druhé smluvní strany:
(i) zásoby letadla (včetně, nikoli však výhradně, položek jako potraviny, nápoje a výrobky určené k prodeji nebo použití cestujícími za letu);
(ii) pohonné hmoty, mazadla (včetně hydraulických kapalin) a spotřebitelný technický materiál; a
(iii) náhradní díly včetně motorů.
(b) Tato osvobození se použijí, i když jsou tyto položky používány na kterékoli části cesty nad územím státu druhé smluvní strany, kde byly vzaty na palubu.
3. Osvobození udělená podle tohoto článku se nevztahují na poplatky založené na nákladech za služby poskytnuté leteckým podnikům jedné smluvní strany na území státu druhé smluvní strany.
4. Obvyklé vybavení letadla, stejně tak jako náhradní díly (včetně motorů), zásoby pohonných hmot, mazacích olejů (včetně hydraulických kapalin) a mazadla a jiné položky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku uložené na palubě letadla provozovaného leteckými podniky jedné smluvní strany mohou být vyloženy na území státu druhé smluvní strany pouze se souhlasem celního úřadu působícího na tomto území. Zásoby letadla určené pro použití na službách leteckého podniku mohou být v jakémkoli případě vyloženy. Může být požadováno, aby vybavení a zásoby uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku byly uloženy pod celním dohledem nebo kontrolou příslušných úřadů do doby, než budou znovu vyvezeny, nebo s nimi bude naloženo jinak v souladu s celními předpisy a postupy státu příslušné smluvní strany.
5. Osvobození poskytnutá tímto článkem se vztahují i na situace, kdy letecký podnik nebo letecké podniky jedné smluvní strany vstoupí v ujednání s jiným leteckým podnikem či leteckými podniky o výpůjčce nebo přenechání položek uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku na území státu druhé smluvní strany za předpokladu, že takový jiný letecký podnik nebo letecké podniky požívají stejná osvobození od druhé smluvní strany.
ČLÁNEK 10
Tarify
1. Tarify účtované určeným leteckým podnikem (leteckými podniky) Austrálie pro přepravu zcela v rámci Evropské unie podléhají právu Evropské unie. Ustanovení tohoto odstavce doplňují ustanovení odstavce 2 tohoto článku.
2. Každá smluvní strana dovolí, aby si každý určený letecký podnik stanovil své vlastní tarify pro dopravu cestujících, jejich zavazadel a zboží.
ČLÁNEK 11
Kapacita
1. Určené letecké podniky každé smluvní strany mají řádnou a rovnou příležitost k provozování dohodnutých služeb v souladu s touto Dohodou.
2. Dohodnuté služby provozované určenými leteckými podniky smluvních stran jsou v úzkém vztahu k požadavkům veřejnosti na dopravu na stanovených linkách a mají za přednostní cíl poskytnout, při přiměřeném využití prostoru, kapacitu odpovídající současným a rozumně očekávaným požadavkům na dopravu cestujících a/nebo zboží, včetně poštovních zásilek, pocházejících z území státu nebo určených pro území státu smluvní strany, která určila letecký podnik. Zabezpečení dopravy cestujících a/nebo zboží, včetně poštovních zásilek, jak naložených tak vyložených v těch místech stanovených linek, která se nacházejí na územích jiných států než toho, který určil letecký podnik, se provádí v souladu s obecnými zásadami, že kapacita je ve vztahu k:
(a) dopravním požadavkům na území a z území státu smluvní strany, která určila letecký podnik;
(b) dopravním požadavkům oblasti, kterou dohodnuté služby prolétávají, po přihlédnutí k ostatním dopravním službám provozovaným leteckými podniky jiných států této oblasti; a
(c) požadavkům vyplývajícím z přímého provozu leteckých podniků.
ČLÁNEK 12
Obchodní příležitosti
1. Letecké podniky každé smluvní strany mají následující práva na území státu druhé smluvní strany:
(a) právo zřizovat kanceláře nebo využívat jiné zprostředkovatele pro podporu, prodej a správu letecké dopravy;
(b) právo prodávat a nabízet leteckou dopravu, přímo a prostřednictvím svých agentů nebo zprostředkovatelů podle svého uvážení, kterékoli osobě při použití vlastních přepravních dokladů; a
(c) právo využívat služeb a zaměstnanců kterékoli organizace, společnosti nebo leteckého podniku působícího na území státu druhé smluvní strany.
2. Letecké podniky každé smluvní strany mají právo, v souladu se zákony a předpisy státu druhé smluvní strany vztahujícími se ke vstupu, pobytu a zaměstnávání, vyslat a udržovat na území státu druhé smluvní strany svůj řídicí, prodejní, technický, provozní a jiný odborný personál přiměřeně potřebný k provozování letecké dopravy. V souladu s takovými zákony a předpisy udělí každá smluvní strana, bez zbytečného odkladu, nezbytná pracovní povolení, víza nebo jiné obdobné dokumenty zástupcům a personálu uvedenému v tomto odstavci.
3. Letecké podniky každé smluvní strany mají právo prodávat leteckou dopravu a kterákoli osoba bude moci svobodně zakoupit tuto dopravu v místní měně nebo ve volně směnitelné měně běžně vykupované bankami na daném území. Každý letecký podnik má právo přepočítat své finanční prostředky na kteroukoli volně směnitelnou měnu a převést je z území státu druhé smluvní strany dle svého uvážení. Přepočet a převod finančních prostředků získaných při řádném průběhu provozu je povolen bez omezení podle převládajících tržních devizových kurzů pro tyto transakce platných v den převodu, a nepodléhá jakýmkoli poplatkům s výjimkou obvyklých poplatků vybíraných bankami za služby při těchto transakcích.
4. Letecké podniky každé smluvní strany mají právo dle svého uvážení platit místní výdaje, včetně nákupu pohonných hmot, na území státu druhé smluvní strany v místní měně nebo ve volně směnitelný měnách, za podmínky splnění místních měnových předpisů.
5. V případech, kde pravidla pro zamezení dvojího zdanění nebo jiné podobné platby jsou upraveny zvláštní dohodou mezi smluvními stranami, použije se na letecké podniky každé smluvní strany, které provádějí obchodní aktivity na území státu druhé smluvní strany, tato dohoda, jak je stanoveno v tomto článku.
ČLÁNEK 13
Společné označování linek
1. Při provozování nebo nabízení k prodeji mezinárodní letecké dopravy mají letecké podniky každé smluvní strany právo vstoupit, pro celou nebo část linky uvedené v Příloze, do ujednání o společném označování linek (code-sharing), vyblokování prostoru (blocked-space) nebo jiných společných marketingových ujednání, a to jako marketingový a/nebo provozující letecký podnik, s kterýmkoli jiným leteckým podnikem, včetně leteckých podniků stejné smluvní strany a třetích stran. S výhradou odstavce 3 tohoto článku, musí mít letecké podniky účastnící se takových ujednání příslušná oprávnění k provozování mezinárodní letecké dopravy na linkách nebo jejich příslušných úsecích.
2. Objem kapacity nebo frekvencí nabízených a prodávaných leteckými podniky každé smluvní strany, které se účastní společného označování linek jako marketingový letecký podnik, nepodléhá omezením podle této Dohody, pokud není společně stanoveno jinak leteckými úřady smluvních stran.
3. Letecký úřad jedné smluvní strany neodmítne vydat povolení pro společné označování linek leteckému podniku druhé smluvní strany k nabízení code-share služeb na letech provozovaných leteckými podniky třetích stran z důvodu, že příslušné letecké podniky třetích stran nemají první smluvní stranou uděleno právo dopravovat cestující, zboží a poštovní zásilky pod označením tohoto marketingového leteckého podniku.
4. Letecké podniky každé smluvní strany mohou nabízet code-share služby na vnitrostátních letech provozovaných na území státu druhé smluvní strany za podmínky, že takové služby tvoří část přímé mezinárodní linky.
5. Letecké podniky každé smluvní strany musí při nabízení k prodeji mezinárodní letecké dopravy objasnit kupujícímu v místě prodeje, který letecký podnik bude provozujícím leteckým podnikem na každém úseku cesty a se kterým leteckým podnikem nebo leteckými podniky vstupuje kupující do smluvního vztahu.
ČLÁNEK 14
Pozemní odbavování a volné letištní časy
1. V souladu se zákony a předpisy státu každé smluvní strany, včetně práva Evropské unie v případě České republiky, mají letecké podniky každé smluvní strany právo zajišťovat si na území státu druhé smluvní strany své vlastní pozemní odbavování, anebo si podle své volby smluvně zajistit poskytovatele soutěžícího na daném trhu, včetně kterýchkoli jiných leteckých podniků provádějících pozemní odbavování, pro všechny nebo část takových služeb. Každý letecký podnik má také právo nabízet na území státu druhé smluvní strany služby pozemního odbavování, v plném rozsahu nebo zčásti, kterémukoli jinému leteckému podniku. Tato práva podléhají pouze omezením vyplývajícím z důvodů letištní bezpečnosti. V případě, že tyto důvody znemožňují provádění vlastního pozemního odbavování leteckými podniky nebo smluvní zajištění s poskytovatelem pozemních odbavovacích služeb dle vlastního výběru, musí být tyto služby pro daný letecký podnik stejně dostupné jako pro všechny ostatní letecké podniky.
2. Smluvní strany uznávají, že za účelem naplnění práv a oprávnění obsažených v této Dohodě musí mít letecké podniky každé smluvní strany možnost nediskriminačního přístupu k letištím na území státu druhé smluvní strany.
3. Každá smluvní strana zajistí, pokud jde o přidělování volných letištních časů leteckým podnikům na letištích na území jejího státu, že volné letištní časy jsou přidělovány leteckým podnikům druhé smluvní strany, jakož i všem ostatním leteckým podnikům, transparentním, nestranným a nediskriminačním způsobem v souladu s ustanoveními zákonů a předpisů platných na území státu příslušné smluvní strany a právem Evropské unie v případě České republiky.
ČLÁNEK 15
Nájem letadla
Leteckým podnikům každé smluvní strany je povoleno vykonávat mezinárodní leteckou dopravu při použití letadla (nebo letadla a posádky) najatého od kterékoli společnosti, včetně jiných leteckých podniků, pouze za podmínky, že provozované letadlo a posádka splňují příslušné provozní a bezpečnostní normy a požadavky podléhající zákonům a předpisům státu příslušné smluvní strany.
ČLÁNEK 16
Kombinované dopravní služby
V souvislosti s mezinárodní leteckou dopravou je určeným leteckým podnikům každé smluvní strany povoleno použít jakoukoli pozemní dopravu do nebo z jakéhokoli místa na území států smluvních stran nebo třetích států. Letecké podniky si mohou zvolit mezi vykonáváním vlastní pozemní dopravy nebo jejím poskytováním prostřednictvím ujednání, včetně společného označování linek, s jiným pozemním dopravcem za podmínky splnění zákonů a předpisů platných na území státu příslušné smluvní strany. Tyto kombinované dopravní služby mohou být nabízeny při kombinaci letecké a pozemní dopravy jako přímá dopravní služba a za jednu cenu za podmínky, že cestující a odesílatelé jsou informováni o zúčastněných dopravcích.
ČLÁNEK 17
Hospodářská soutěž
1. Právní předpisy na ochranu hospodářské soutěže platné na území státu každé smluvní strany, včetně práva Evropské unie v případě České republiky, se použijí na provoz leteckých podniků spadajících do pravomoci příslušné smluvní strany.
2. Aniž je omezeno použití právních předpisů o hospodářské soutěži kteroukoli smluvní stranou, jestliže se letecké úřady kterékoli smluvní strany domnívají, že jejich letecké podniky jsou předmětem diskriminačních a nekalých praktik na území státu druhé smluvní strany, mohou oznámit tuto skutečnost leteckým úřadům druhé smluvní strany. Konzultace mezi leteckými úřady se uskuteční do třiceti (30) dnů od požádání kteréhokoli leteckého úřadu (nebo ve lhůtě kratší, která může být dohodnuta mezi leteckými úřady), pokud první letecký úřad nedojde k závěru, že záležitost byla již mezitím vyřešena.
ČLÁNEK 18
Konzultace
1. Každá smluvní strana může kdykoli požádat o konzultace k provádění, výkladu, použitelnosti a změně této Dohody.
2. S výhradou článku 5 (Bezpečnost) a článku 17 (Hospodářská soutěž), budou tyto konzultace, které se mohou uskutečnit jednáním nebo písemně, zahájeny ve lhůtě šedesáti (60) dnů od data doručení žádosti, pokud není společně dohodnuto jinak.
ČLÁNEK 19
Změna Dohody
1. Tato Dohoda může být změněna nebo revidována písemnou dohodou smluvních stran.
2. Jakákoli změna nebo revize vstoupí v platnost po písemném oznámení mezi smluvními stranami, že příslušné požadavky pro vstup změny nebo revize v platnost byly splněny.
3. Jestliže vstoupí v platnost mnohostranná úmluva o letecké dopravě týkající se obou smluvních stran, je tato Dohoda považována za změněnou tak, aby odpovídala ustanovením této úmluvy.
ČLÁNEK 20
Řešení sporů
1. V případě sporu vyplývajícího z výkladu nebo provádění této Dohody, s výjimkou jakéhokoli sporu týkajícího se provádění národních právních předpisů na ochranu hospodářské soutěže, se ho v prvé řadě vynasnaží letecké úřady smluvních stran vyřešit jednáním.
2. Nedosáhnou-li letecké úřady dohody, bude spor řešen jednáním mezi smluvními stranami.
3. Jestliže se smluvním stranám nepodaří dosáhnout vyřešení sporu jednáním, mohou jej postoupit takové osobě nebo orgánu, na kterém se shodnou, k poradnímu posudku nebo k vydání závazného rozhodnutí podle toho, jak se smluvní strany dohodnou, nebo bude na základě žádosti kterékoli smluvní strany předložen k rozhodnutí rozhodčímu soudu tří rozhodců.
4. Každá smluvní strana jmenuje jednoho rozhodce ve lhůtě třiceti (30) dnů ode dne obdržení nóty od druhé smluvní strany diplomatickou cestou požadující rozhodčí řízení k danému sporu. Ve lhůtě třiceti (30) dnů od pozdějšího jmenování rozhodce jmenují tito dva rozhodci předsedu, který je státním příslušníkem třetího státu. Jestliže ve lhůtě třiceti (30) dnů od jmenování rozhodce jednou ze smluvních stran, nejmenuje druhá smluvní strana svého rozhodce, nebo nedohodnou-li se ve lhůtě třiceti (30) dnů od jmenování druhého rozhodce oba rozhodci na jmenování předsedy, může kterákoli smluvní strana požádat prezidenta Rady Mezinárodní organizace pro civilní letectví, aby učinil dle potřeby jmenování rozhodce nebo rozhodců. Je-li prezident Rady státním příslušníkem státu některé ze smluvních stran, učiní jmenování nejvýše postavený viceprezident, který není z tohoto důvodu nezpůsobilý.
5. Není-li dohodnuto jinak smluvními stranami nebo stanoveno rozhodčím soudem, předloží každá smluvní strana prohlášení ve lhůtě třiceti (30) dnů po úplném ustavení rozhodčího soudu. Vyjádření budou připravena do třiceti (30) dnů poté. Na požádání kterékoli smluvní strany nebo podle svého uvážení uskuteční rozhodčí soud slyšení ve lhůtě třiceti (30) dnů poté, co jsou vyjádření připravena.
6. Rozhodčí soud bude usilovat, aby vydal písemné rozhodnutí ve lhůtě třiceti (30) dnů po ukončení slyšení, nebo do 30 (třiceti) dnů po předložení vyjádření oběma stranami, pokud se slyšení neuskutečnilo. Rozhodnutí je dosaženo většinou hlasů.
7. Smluvní strany mohou předložit žádost o vysvětlení daného rozhodnutí ve lhůtě patnácti (15) dnů po jeho obdržení, přičemž toto vysvětlení bude vydáno ve lhůtě patnácti (15) dnů po této žádosti.
8. Rozhodnutí rozhodčího soudu je konečné a závazné pro strany sporu.
9. Každá smluvní strana hradí náklady na svého člena, stejně tak jako své zastoupení při rozhodčím řízení; náklady na předsedu a jakékoli jiné náklady ponesou smluvní strany rovným dílem.
10. Pokud a dokud kterákoli smluvní strana nesplní rozhodnutí učiněné podle odstavce 8 tohoto článku, může druhá smluvní strana omezit, pozastavit nebo odvolat práva a výsady udělené na základě této Dohody smluvní straně, která rozhodnutí neplní.
ČLÁNEK 21
Ukončení platnosti
1. Každá smluvní strana může kdykoli písemně oznámit druhé smluvní straně své rozhodnutí ukončit platnost této Dohody. Takové oznámení je zároveň zasláno Mezinárodní organizaci pro civilní letectví (ICAO). Platnost Dohody skončí o půlnoci (v místě doručení oznámení druhé smluvní straně) bezprostředně před prvním výročím dne doručení oznámení této smluvní straně, nebude-li před uplynutím tohoto období oznámení o ukončení vzato zpět na základě společného rozhodnutí smluvních stran.
2. V případě, že chybí potvrzení o přijetí oznámení o ukončení platnosti druhou smluvní stranou, je oznámení považováno za doručené čtrnáct (14) dnů poté, kdy organizace ICAO potvrdí jeho přijetí.
ČLÁNEK 22
Registrace u ICAO
Tato Dohoda a kterékoli její změny budou registrovány u Mezinárodní organizace pro civilní letectví.
ČLÁNEK 23
Vstup v platnost
Tato Dohoda vstoupí v platnost poté, co si smluvní strany navzájem písemně oznámí, že byly splněny jejich příslušné požadavky pro vstup Dohody v platnost.
Na důkaz čehož, níže podepsaní, řádně zmocněni svými příslušnými vládami, podepsali tuto Dohodu.
Dáno v New Yorku dne 24. září 2010, ve dvou původních vyhotoveních v jazyce českém a anglickém, přičemž oba texty jsou stejně autentické.
Za vládu
České republiky
Karel Schwarzenberg
1. místopředseda vlády
a ministr zahraničních věcí
Za vládu
Austrálie
Kevin Rudd
ministr zahraničních věcí

PŘÍLOHA
Oddíl 1
SEZNAM LINEK
Určené letecké podniky každé smluvní strany jsou oprávněny vykonávat mezinárodní leteckou dopravu mezi místy na následujících linkách:
Linky určených leteckých podniků České republiky:
místa v České republicemezilehlá místamísta v Austráliimísta zajakákoli místajakákoli místajakákoli místajakákoli místa
Linky určených leteckých podniků Austrálie:
místa v Austráliimezilehlá místamísta v České republicemísta zajakákoli místajakákoli místajakákoli místajakákoli místa
Poznámky:
1. Určené letecké podniky každé smluvní strany mohou, dle svého uvážení, na jakýchkoli výše uvedených linkách vynechat přistání v jakýchkoli místech za předpokladu, že dopravní služby, s výjimkou výhradně nákladních dopravních služeb, začínají nebo končí na území státu, kde má příslušný letecký podnik hlavní sídlo podnikání.
2. Mezilehlá místa a místa za na výše uvedených linkách; přepravní práva jiná než stanovená v této Dohodě, která mohou být vykonávána určenými leteckými podniky ve všech místech na těchto linkách; a kapacity budou společně stanoveny leteckými úřady.
Oddíl 2
PROVOZNÍ VOLNOST
S výhradou Oddílu 1 této Přílohy mohou určené letecké podniky každé smluvní strany, na kterékoli nebo všech dopravních službách podle uvážení každého leteckého podniku:
(a) vykonávat dopravní služby v jednom nebo obou směrech;
(b) kombinovat různá čísla letů během nasazení jednoho letadla;
(c) přeložit cestující, jejich zavazadla, zboží a poštovní zásilky z kteréhokoli letadla na kterékoli jiné letadlo v jakémkoli místě linky,
bez směrového nebo zeměpisného omezení a bez ztráty jakéhokoli práva dopravovat cestující, jejich zavazadla, zboží a poštovní zásilky jinak povoleného podle této Dohody.
Oddíl 3
ZMĚNA TYPU LETADLA NA LINCE
Na každém úseku nebo úsecích linek uvedených v Oddílu 1 této Přílohy je kterýkoli určený letecký podnik oprávněn vykonávat mezinárodní leteckou dopravu, včetně na základě ujednání o společném označování linek s jinými leteckými podniky, bez jakéhokoli omezení pokud se týče změny typu, velikosti nebo počtu používaných letadel v jakémkoli místě nebo místech linky.