440/1990 Sb.
Sdělení federálního ministerstva zahraničních věcí o sjednání Úmluvy o placených zprostředkovatelnách práce (č. 34)

440
SDĚLENÍ
federálního ministerstva zahraničních věcí

Federální ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 29. června 1933 byla na 17. zasedání generální konference Mezinárodní organizace práce přijata Úmluva o placených zprostředkovatelnách práce (č. 34). Ratifikace Úmluvy Československou republikou byla zapsána dne 12. června 1950 generálním ředitelem Mezinárodního úřadu práce. Podle svého článku 9 Úmluva vstoupila pro Československou republiku v platnost dnem 12. června 1951.
Český překlad Úmluvy se vyhlašuje současně.


Úmluva č. 34
Úmluva o placených zprostředkovatelnách práce
Generální konference Mezinárodní organizace práce, která byla svolána správní radou Mezinárodního úřadu práce do Ženevy a tam se sešla dne 8. června 1933 na svém sedmnáctém zasedání,
rozhodnuvši se přijmout některé návrhy týkající se zprostředkovatelen zaměstnání činných za úplatu, jež jsou prvým bodem jednacího pořadu zasedání, a
stanovivši, že tyto návrhy budou mít formu mezinárodní úmluvy,
přijímá dne 29. června 1933 tuto úmluvu, která bude označována jako Úmluva o placených zprostředkovatelnách práce, 1933, aby ji členské státy Mezinárodní organizace práce ratifikovaly podle ustanovení ústavy Mezinárodní organizace práce.
Článek 1
1. Pro účely této úmluvy výraz „placené zprostředkovatelny práce“ označuje:
a) Výdělečné zprostředkovatelny zaměstnání, to jest kteroukoli osobu, společnost, ústav, jednatelství nebo jinou organizaci, která je činná jako prostředník, aby opatřila zaměstnání pracovníkovi nebo pracovníka zaměstnavateli tak, aby od jednoho nebo od druhého obdržela přímý nebo nepřímý hmotný zisk. Toto vymezení se nevztahuje na časopisy ani jiné tiskoviny kromě těch, jejichž výlučným nebo hlavním účelem je jednat jako prostředník mezi zaměstnavateli a pracovníky.
b) Nevýdělečné zprostředkovatelny zaměstnání, to jest zaměstnání zprostředkující služby společností, ústavů, jednatelství nebo jiných organizací, které sice nesledují cíl hmotného zisku, ale vybírají od zaměstnavatele nebo od pracovníka za řečené služby zápisné, příspěvek nebo jakoukoli odměnu.
2. Tato úmluva se nevztahuje na zprostředkování práce námořníků.
Článek 2
1. Výdělečné zprostředkovatelny práce činné za úplatu uvedené v odstavci 1 a) předchozího článku budou zrušeny do tří let ode dne, kdy tato úmluva nabude účinnosti pro dotčený členský stát.
2. Ve lhůtě předcházející tomuto zrušení:
a) nebude zřízena žádná nová výdělečná zprostředkovatelna práce činná za úplatu;
b) výdělečné zprostředkovatelny práce činné za úplatu budou podrobeny dozoru příslušného úřadu a budou moci účtovat jen poplatky a náklady obsažené v sazebníku schváleném řečeným úřadem.
Článek 3
1. Příslušný úřad bude moci výjimečně povolit výjimky z ustanovení odstavce 1 článku 2 této úmluvy, ale jen po projednání se zúčastněnými organizacemi zaměstnavatelů a pracovníků.
2. Výjimky povolené na základě tohoto článku se budou moci týkat jen zprostředkovatelen práce pro skupiny pracovníků přesně vymezené vnitrostátním zákonodárstvím a patřící k povoláním, u nichž se zprostředkování práce provádí za zvláštních poměrů opravňujících takovou výjimku.
3. Zřizování nových zprostředkovatelen práce činných za úplatu nebude moci být povolováno na základě tohoto článku po uplynutí tříleté lhůty stanovené v článku 2.
4. Každá zprostředkovatelna práce činná za úplatu, které se povolí výjimka na základě tohoto článku:
a) bude podrobena dozoru příslušného úřadu;
b) bude muset mít roční licenci obnovovatelnou podle úvahy příslušného úřadu nejvýše po deset let;
c) bude moci účtovat jen poplatky a náklady obsažené v sazebníku schváleném příslušným úřadem;
d) bude moci v cizině jak zprostředkovat zaměstnání pracovníkům, tak provádět jejich nábor jen tehdy, je-li k tomu oprávněna příslušným úřadem a jestliže její úkony budou prováděny podle dohody mezi zúčastněnými zeměmi.
Článek 4
Nevýdělečné zprostředkovatelny práce činné za úplatu uvedené v článku 1 odstavci 1 b):
a) budou muset mít povolení příslušného úřadu a budou podrobeny dozoru řečeného úřadu;
b) nebudou moci účtovat odměnu překračující sazebník, který stanoví příslušný úřad, maje přesně na zřeteli skutečné výlohy;
c) budou moci v cizině jak zprostředkovat zaměstnání pracovníkům, tak provádět jejich nábor jen tehdy, jsou-li k tomu oprávněny příslušným úřadem a jestliže jejich úkony budou prováděny podle dohody mezi zúčastněnými zeměmi.
Článek 5
Zprostředkovatelny práce činné za úplatu, uvedené v článku 1 této úmluvy, jakož i každá osoba, společnost, ústav, jednatelství nebo jiná soukromá organizace zabývající se obvykle zprostředkováním práce, byť i zdarma, budou povinny přihlásit se příslušnému úřadu a udat, zdali služby při zprostředkování práce jsou poskytovány zdarma nebo za odměnu.
Článek 6
Za jakékoli porušení jak ustanovení předchozích článků, tak předpisů je provádějících stanoví vnitrostátní zákonodárství vhodná trestní opatření zahrnující, je-li toho třeba, odebrání licence nebo povolení, uvedených v této úmluvě.
Článek 7
Roční zprávy stanovené článkem 22 ústavy Mezinárodní organizace práce budou obsahovat všechny potřebné informace o výjimkách povolených na základě článku 3.
Článek 8
Formální ratifikace této úmluvy budou za podmínek stanovených v ústavě Mezinárodní organizace práce oznámeny generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce a jím zapsány.
Článek 9
1. Tato úmluva zavazuje toliko členské státy Mezinárodní organizace práce, jejichž ratifikace byla zapsána generálním ředitelem.
2. Nabude účinnosti dvanáct měsíců poté, kdy generální ředitel zapíše ratifikaci dvou členských států.
3. Pro každý další členský stát tato úmluva nabude účinnosti dvanáct měsíců od data, kdy jeho ratifikace byla zapsána.
Článek 10
Jakmile budou u Mezinárodního úřadu práce zapsány ratifikace dvou členských států Mezinárodní organizace práce, oznámí to generální ředitel Mezinárodního úřadu práce všem členským státům Mezinárodní organizace práce. Rovněž jim oznámí zápis všech ratifikací, které mu členové organizace sdělí.
Článek 11
1. Každý členský stát, který ratifikoval tuto úmluvu, může ji vypovědět po uplynutí deseti let ode dne, kdy tato úmluva poprvé nabyla účinnosti, písemným sdělením generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce, který je zapíše. Výpověď nabude účinnosti jeden rok po dni, kdy byla zapsána.
2. Každý členský stát, jenž ratifikoval tuto úmluvu a který nepoužije práva ji vypovědět podle tohoto článku během roku následujícího po uplynutí období deseti let, jak uvedeno v předchozím odstavci, bude vázán úmluvou na další desetileté období a poté ji bude moci vypovědět vždy po uplynutí desetiletého období za podmínek uvedených v tomto článku.
Článek 12
Vždy, bude-li to považovat za nutné, správní rada Mezinárodního úřadu práce předloží generální konferenci zprávu o provádění této úmluvy a přezkoumá, zda je záhodno dát na pořad jednání generální konference otázku její úplné nebo částečné revize.
Článek 13
1. Přijme-li generální konference novou úmluvu revidující úplně nebo částečně tuto úmluvu a neustanoví-li nová úmluva jinak:
a) ratifikace nové revidující úmluvy členským státem způsobí ipso iure okamžitou výpověď této úmluvy bez ohledu na ustanovení článku 11, a to s výhradou, že nová revidující úmluva nabude účinnosti;
b) od doby, kdy nová revidující úmluva nabude účinnosti, tato úmluva přestane být členským státům otevřena k ratifikaci.
2. Tato úmluva však zůstane v platnosti ve své formě a obsahu pro ty členské státy, které ji ratifikovaly a které neratifikovaly revidující úmluvu.
Článek 14
Anglické a francouzské znění této úmluvy mají stejnou platnost.