310/1948 Sb.
Vyhláška, kterou se uveřejňuje opatření Národní banky Československé o soupisu pohledávek a jiných nároků vůči bývalému říšskoněmeckému majetku a bývalým říšskoněmeckým vlastníkům tohoto majetku

310.
Vyhláška Ministra financí
ze dne 23. prosince 1948,
kterou se uveřejňuje opatření Národní banky Československé o soupisu pohledávek a jiných nároků vůči bývalému říšskoněmeckému majetku a bývalým říšskoněmeckým vlastníkům tohoto majetku.

Podle § 27, odst. 6 zákona ze dne 11. dubna 1946, č. 92 Sb., o vázaném devisovém hospodářství (devisový zákon), vyhlašuji připojené opatření Národní banky Československé ze dne 8. prosince 1948. Toto opatření nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

Dr. Dolanský v. r.


Opatření
Národní banky Československé
o soupisu pohledávek a jiných nároků vůči bývalému říšskoněmeckému majetku a bývalým říšskoněmeckým vlastníkům tohoto majetku.
Národní banka Československá stanoví podle § 26 devisového zákona:
Čl. 1.
(1) Soupisu podle tohoto opatření podléhají pohledávky a jiné nároky (v dalším jen „pohledávky“), které v důsledku ustanovení části I. čl. 6 dohody o německých reparacích ze dne 21. prosince 1945, č. 150 Sb. z r. 1947, zatěžují bývalý říšskoněmecký majetek nalézající se na území republiky Československé, a to:
1. dlužné daně, dávky a poplatky,
2. břemena a správní výlohy,
3. jiná věcná břemena váznoucí na určitých kusech bývalého říšskoněmeckého majetku,
4. smluvní nároky z jakéhokoliv důvodu vzniklé proti bývalým říšskoněmeckým vlastníkům tohoto majetku, i když nejsou knihovně zajištěny.
(2) Bývalým říšskoněmeckým majetkem podle odstavce 1 se rozumí majetek jakéhokoliv druhu (na př. nemovitosti, movitosti, pohledávky, majetková práva, účasti atd.), který před konfiskací byl přímým nebo nepřímým vlastnictvím Německé říše, osob veřejného práva podle říšskoněmeckého práva nebo jiných říšskoněmeckých právnických a fysických osob včetně jejich podniků, ústavů a fondů (v dalším jen „říšskoněmecké osoby“).
(3) Za říšskoněmecký majetek podle tohoto opatření se nepovažuje:
a) majetek, který byl 16. září 1938 ve vlastnictví Československé republiky nebo československých příslušníků (fysických a právnických osob);
b) majetek, který byl ve vlastnictví osoby, která byla příslušníkem státu, jehož území bylo okupováno nebo anektováno Německem, nebo státu, který vstoupil do války s Německem, pokud tato osoba byla příslušníkem tohoto státu již v době jeho okupace, anexe nebo vstupu do války a pokud v téže době ani nebyla příslušníkem Německa, ani nezískala německou státní příslušnost sňatkem,
c) majetek, který byl získán na území republiky Československé během okupace říšskoněmeckými osobami uvedenými v odstavci 2 bez úplaty (s výjimkou dědictví), za říšské marky nebo za jiné hodnoty opatřené pod tlakem okupace.
(4) Pohledávky uvedené v čl. 1, odst. 1 se hlásí jmenovitou hodnotou se vším příslušenstvím (úroky, úroky z prodlení a pod.) podle stavu ke dni 9. května 1945, i když pohledávka byla po tomto dni jakýmkoliv způsobem vyrovnána.
Čl. 2.
(1) Hlášením jsou povinny osoby fysické a právnické, které jsou věřiteli nebo oprávněnými z pohledávek uvedených v čl. 1, odst. 1, jakož i správci a držitelé bývalého říšskoněmeckého majetku zatíženého takovými pohledávkami, a osoby, jimž takový majetek byl přidělen (přídělci).
(2) Hlášení budiž podáno v přihlašovací lhůtě do 24. ledna 1949 Poštovní spořitelně v Praze nebo jejímu oblastnímu ústavu v Bratislavě, a to pokud možno společným podáním podepsaným věřitelem (oprávněným) a správcem, po případě držitelem nebo přídělcem bývalého říšskoněmeckého majetku. Nebude-li učiněno společné podání, podají jak věřitel (oprávněný), tak i správce, po případě držitel nebo přídělce ve stanovené lhůtě hlášení samostatně.
(3) Hlášení budiž učiněno nekolkovaným podáním (dopisem) ve dvou vyhotoveních (psaných pokud možno strojem), obsahujícím níže uvedené údaje, pokud jsou přihlašovateli známy nebo pokud přicházejí u něho v úvahu:
a) jméno a příjmení (firmu) věřitele (oprávněného), povolání (předmět podnikání), bydliště (sídlo) a státní příslušnost. Nastala-li změna v osobě původního věřitele (oprávněného), jest uvésti tyto údaje pro každého věřitele (oprávněného) s dodatkem vyznačujícím právní důvod změny;
b) jméno a příjmení (firmu) dlužníka (zavázaného), povolání (předmět podnikání), bydliště (sídlo) a státní příslušnost ke dni 16. září 1938 a ke dni 9. května 1945. Změny v osobě dlužníka (zavázaného) jest vykázati podle obdoby ustanovení písm. a);
c) jméno a příjmení (firmu), bydliště (sídlo) správce, po případě držitele nebo přídělce bývalého říšskoněmeckého majetku zatíženého pohledávkou;
d) jméno a příjmení (firmu), bydliště (sídlo) přihlašovatele, pokud není totožný ani s věřitelem (oprávněným), ani se správcem, držitelem nebo přídělcem bývalého říšskoněmeckého majetku, a údaj, z jakého důvodu hlášení činí (na př. jako zákonný zástupce atd.);
e) výši pohledávky zatěžující bývalý říšskoněmecký majetek podle stavu ke dni 9. května 1945 ve měně, na kterou pohledávka zní, a to odděleně hlavní (základní) pohledávku a příslušenství (úroky, úroky z prodlení a pod.) do 9. května 1945;
f) údaje o tom, kdy a jakým způsobem pohledávka vznikla (důvod vzniku) a dobu její splatnosti, a pokud jde o příslušenství, jeho bližší pojmenování, jeho právní důvod, sazbu a dobu, za kterou se příslušenství počítá;
g) došlo-li po 9. květnu 1945 ke změnám ve stavu hlavní (základní) pohledávky a její výše, dlužno uvésti, kdy a z jakého důvodu ke změnám došlo a jak velká je hlavní (základní) pohledávka ke dni hlášení;
h) popis bývalého říšskoněmeckého majetku zatíženého hlášenou pohledávkou s uvedením jména, bydliště (sídla) bývalého říšskoněmeckého vlastníka tohoto majetku, jeho státní příslušnost ke dni 16. září 1938 a ke dni 9. května 1945, druhu majetku, místa, kde tento majetek leží, a údaje, kdy a jakým způsobem bylo tohoto majetku bývalým říšskoněmeckým majitelem nabyto, jakož i hodnotu tohoto majetku ke dni 9. května 1945;
ch) způsob zatížení bývalého říšskoněmeckého majetku hlášenou pohledávkou, po případě údaje o vztahu hlášené pohledávky k bývalému říšskoněmeckému majetku;
i) označení dokladů, kterými přihlašovatel může dokázati správnost svých údajů. Tyto doklady nebuďtež zatím k hlášení připojovány;
j) další vysvětlivky, které přihlašovatel považuje za účelné.
(4) V hlášení vyhotoveném pro každou jednotlivou bývalou říšskoněmeckou podstatu samostatně jest uvésti jednotlivé údaje v pořadí stanoveném v odstavci 3. Není-li přihlašovateli některý údaj znám nebo nepřichází-li prohlášení v úvahu, poznamená tuto okolnost ve svém hlášení s odvoláním na příslušné ustanovení odstavce 3.
V Praze dne 8. prosince 1948.
Národní banka Československá
Dr. Nebesář v. r.
Dr. Chmela v. r.
Oliva v. r.