24/1981 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Úmluvě o lékařském vyšetření způsobilosti dětí a mladistvých k zaměstnání neprůmyslovými pracemi (č. 78)

24
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 20. ledna 1981
o Úmluvě o lékařském vyšetření způsobilosti dětí a mladistvých k zaměstnání neprůmyslovými pracemi (č. 78)

Dne 9. října 1946 byla na 29. zasedání generální konference Mezinárodní organizace práce přijata Úmluva o lékařském vyšetření způsobilosti dětí a mladistvých k zaměstnání neprůmyslovými pracemi (č. 78). Ratifikace Úmluvy Československou socialistickou republikou byla zapsána dne 23. dubna 1980 generálním ředitelem Mezinárodního úřadu práce. Podle svého článku 12 Úmluva vstoupí pro Československou socialistickou republiku v platnost dnem 23. dubna 1981.
Český překlad textu Úmluvy se vyhlašuje současně.

Ministr:
Ing. Chňoupek v. r.


ÚMLUVA
o lékařském vyšetření způsobilosti dětí a mladistvých k zaměstnání neprůmyslovými pracemi (č. 78)
Generální konference Mezinárodní organizace práce,
která byla svolána správní radou Mezinárodního úřadu práce do Montrealu a tam se sešla dne 19. září 1946 na svém dvacátém devátém zasedání,
rozhodnuvši přijmout některé návrhy týkající se lékařského vyšetření způsobilosti dětí a mladistvých k zaměstnání neprůmyslovými pracemi, jež jsou třetím bodem jednacího pořadu zasedání,
stanovivši, že tyto návrhy budou mít formu mezinárodní úmluvy,
přijímá dne 9. října 1946 tuto úmluvu, která bude označována jako Úmluva o lékařském vyšetření mladistvých (neprůmyslové práce), 1946:
ČÁST I
Všeobecná ustanovení
Článek 1
1. Tato úmluva se vztahuje na děti a mladistvé, kteří jsou zaměstnáni neprůmyslovými pracemi za mzdu nebo přímo či nepřímo za úplatu.
2. Pro účely této úmluvy výraz „neprůmyslové práce“ zahrnuje všechny ostatní práce, které příslušný orgán nezařadil mezi práce v průmyslu, v zemědělství nebo na moři.
3. Příslušný orgán určí hranici mezi neprůmyslovými pracemi a pracemi v průmyslu, v zemědělství a na moři.
4. Vnitrostátní právní předpisy mohou vyjmout z provádění této úmluvy zaměstnání v rodinných podnicích, kde jsou zaměstnáni pouze rodiče a jejich děti nebo svěřenci, při vykonávání prací, které jsou uznány za neohrožující zdraví dětí nebo mladistvých.
Článek 2
1. Děti a mladiství do osmnácti let nesmějí být připuštěni k zaměstnání neprůmyslovými pracemi, ledaže po důkladném lékařském vyšetření byli uznáni způsobilými pro takovou práci.
2. Lékařské vyšetření způsobilosti k zaměstnání provede kvalifikovaný lékař schválený příslušným orgánem a bude osvědčeno buď lékařským vysvědčením nebo potvrzením v pracovním povolení nebo v pracovní knížce.
3. Doklad osvědčující způsobilost k zaměstnání může:
a) stanovit určité podmínky zaměstnání;
b) být vydán pro určitou práci nebo pro skupinu prací nebo zaměstnání, jež podobně ohrožují zdraví, které stanovil jako skupinu orgán odpovědný za provádění právních předpisů o lékařském vyšetření způsobilosti k zaměstnání.
4. Vnitrostátní právní předpisy určí orgán příslušný k vydání dokladu potvrzujícího způsobilost k zaměstnání a stanoví podmínky pro vystavení a vydání tohoto dokladu.
Článek 3
1. Dítě nebo mladistvý, pokud jde o způsobilost k zaměstnání, které vykonává, bude pod lékařským dohledem až do osmnácti let.
2. Zaměstnání dítěte nebo mladistvého do osmnácti let může pokračovat pouze tehdy, opakuje-li se lékařské vyšetření nejméně jednou za rok.
3. Vnitrostátní právní předpisy mají:
a) buď stanovit zvláštní předpoklady, za nichž se má vyžadovat další lékařské vyšetření mimo každoroční vyšetření anebo vyšetření v častějších intervalech, aby byl zajištěn účinný dohled s přihlédnutím k ohrožení zdraví v zaměstnání a ke zdravotnímu stavu dítěte nebo mladistvého, jaký byl zjištěn při předcházejících vyšetřeních;
b) nebo zmocnit příslušný orgán, aby ve výjimečných případech vyžadoval opakování lékařského vyšetření.
Článek 4
1. Pro zaměstnání, která vysoce ohrožují zdraví, se má vyžadovat lékařské vyšetření způsobilosti k zaměstnání a jeho periodické opakování aspoň do dvacátého prvého roku.
2. Vnitrostátní právní předpisy mají určit nebo zmocnit vhodný orgán, aby určil zaměstnání nebo skupiny zaměstnání, pro něž se má vyžadovat lékařské vyšetření způsobilosti k zaměstnání a jeho periodické opakování aspoň do dvacátého prvého roku.
Článek 5
Lékařské vyšetření vyžadované podle předcházejících článků, nemá být spojeno s žádnými výdaji pro dítě nebo mladistvého ani pro jeho rodiče.
Článek 6
1. Příslušný orgán učiní vhodná opatření pro poradenství pro volbu povolání, léčebnou a pracovní rehabilitaci a přeškolení dětí a mladistvých, kteří byli na základě lékařského vyšetření uznáni nezpůsobilými pro některé druhy prací nebo jsou tělesně postiženi nebo oslabeni.
2. Příslušný orgán stanoví povahu a rozsah takových opatření; za tím účelem má být navázána spolupráce mezi pracovními úřady, zdravotnickými a výchovnými orgány a orgány sociální péče a aby se taková opatření mohla provést, má se udržovat účinná součinnost mezi těmito orgány.
3. Vnitrostátní právní předpisy mohou stanovit, že dětem a mladistvým, u nichž nebyla jednoznačně stanovena způsobilost k zaměstnání, budou vydána:
a) dočasná povolení k zaměstnání nebo lékařská vysvědčení platná po omezenou dobu, po jejímž uplynutí se musí mladý pracovník podrobit novému vyšetření;
b) povolení nebo vysvědčení, která stanoví zvláštní podmínky pro výkon povolání.
Článek 7
1. Na zaměstnavateli se má vyžadovat, aby uschovával a měl k dispozici pro inspektory práce buď lékařské vysvědčení o způsobilosti k zaměstnání nebo pracovní povolení či pracovní knížku prokazující, že z lékařského hlediska není námitek proti zaměstnání podle toho, co je předepsáno vnitrostátními právními předpisy.
2. Vnitrostátní právní předpisy určí:
a) opatření pro zjištění totožnosti osoby, aby bylo možno kontrolovat, jak se provádí systém lékařských vyšetření způsobilosti k zaměstnání u dětí a mladistvých zaměstnaných buď na vlastní účet nebo na účet rodičů v ambulantním obchodě anebo v jiném zaměstnání provozovaném na ulicích nebo v místech přístupných veřejnosti;
b) ostatní kontrolní metody, aby bylo zajištěno přesné dodržování této úmluvy.
ČÁST II
Zvláštní ustanovení pro některé země
Článek 8
1. Jestliže území členského státu zahrnuje rozsáhlé oblasti, kde pro řídké zalidnění nebo vzhledem k dosaženému stupni rozvoje příslušný orgán považuje ustanovení této úmluvy za neproveditelná, může vyjmout takové oblasti z provádění této úmluvy buď zcela nebo učinit takové výjimky, které považuje za vhodné vzhledem k určitým podnikům nebo zaměstnáním.
2. Každý členský stát uvede ve své první výroční zprávě o provádění této úmluvy, kterou předkládá podle článku 22 ústavy Mezinárodní organizace práce, všechny oblasti, pro které zamýšlí použít ustanovení tohoto článku, a žádný členský stát nepoužije po předložení své první výroční zprávy ustanovení tohoto článku na jiné oblasti, než které takto uvedl.
3. Každý členský stát, který použil ustanovení tohoto článku, označí ve svých dalších výročních zprávách oblasti, pro které se vzdává práva použít ustanovení tohoto článku.
Článek 9
1. Každý členský stát, který, dříve než přijal právní předpisy umožňující ratifikaci této úmluvy, neměl zákonodárství o lékařském vyšetření způsobilosti dětí a mladistvých k neprůmyslovým pracím, může prohlášením připojeným k ratifikaci nahradit věkovou hranici osmnáct let stanovenou v článcích 2 a 3 nižší věkovou hranicí, ne však nižší než šestnáct let, a věkovou hranici dvacet jedna let stanovenou v článku 4 nižší věkovou hranicí, ne však nižší než devatenáct let.
2. Každý členský stát, který učinil takové prohlášení, může je kdykoliv odvolat pozdějším prohlášením.
3. Každý členský stát, pro nějž je v platnosti prohlášení učiněné podle odstavce 1 tohoto článku, bude každoročně oznamovat ve svých výročních zprávách o provádění této úmluvy jakýkoli pokrok, směřující k úplnému provádění ustanovení této úmluvy.
ČÁST III
Závěrečná ustanovení
Článek 10
Nic v této úmluvě se nedotkne jakéhokoli zákona, rozhodnutí, zvyklostí nebo dohody mezi zaměstnavateli a pracovníky, které zajišťují příznivější podmínky, než jsou podmínky stanovené touto úmluvou.
Článek 11
Formální ratifikace této úmluvy budou oznámeny generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce a jím zapsány.
Článek 12
1. Tato úmluva zavazuje toliko členské státy Mezinárodní organizace práce, jejichž ratifikace byla zapsána generálním ředitelem.
2. Nabude účinnosti dvanáct měsíců poté, kdy generální ředitel zapíše ratifikace dvou členských států.
3. Pro každý další členský stát tato úmluva nabude účinnosti dvanáct měsíců od data, kdy byla zapsána jeho ratifikace.
Článek 13
1. Každý členský stát, který ratifikoval tuto úmluvu, může ji vypovědět po uplynutí deseti let ode dne, kdy tato úmluva poprvé nabyla účinnosti, písemným sdělením generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce, který je zapíše. Výpověď nabude účinnosti jeden rok po dni, kdy byla zapsána.
2. Každý členský stát, jenž ratifikoval tuto úmluvu a který nepoužije práva ji vypovědět podle tohoto článku během roku následujícího po uplynutí období deseti let, jak uvedeno v předchozím odstavci, bude vázán úmluvou na další desetileté období a poté ji bude moci vypovědět vždy po uplynutí desetiletého období za podmínek uvedených v tomto článku.
Článek 14
1. Generální ředitel Mezinárodního úřadu práce oznámí všem členským státům Mezinárodní organizace práce zápis všech ratifikací a výpovědí, které mu členské státy organizace sdělí.
2. Když bude členským státům organizace sdělovat zápis druhé ratifikace, jež mu byla oznámena, generální ředitel upozorní členské státy organizace na datum, kdy tato úmluva nabude účinnosti.
Článek 15
Generální ředitel Mezinárodního úřadu práce oznámí generálnímu tajemníkovi Spojených národů k zápisu podle článku 102 Charty Spojených národů úplné údaje o všech ratifikacích a výpovědích, které zapsal podle ustanovení předchozích článků.
Článek 16
Správní rada Mezinárodního úřadu práce, kdykoli to bude považovat za potřebné, předloží generální konferenci zprávu o provádění této úmluvy a přezkoumá, zda je záhodno dát na pořad jednání generální konference otázku její úplné nebo částečné revize.
Článek 17
1. Přijme-li generální konference novou úmluvu revidující úplně nebo částečně tuto úmluvu a neustanoví-li nová úmluva jinak:
a) ratifikace nové revidující úmluvy členským státem způsobí ipso iure okamžitou výpověď této úmluvy bez ohledu na ustanovení článku 13, a to s výhradou, že nová revidující úmluva nabude účinnosti;
b) od doby, kdy nová revidující úmluva nabude účinnosti, tato úmluva přestane být členským státům otevřena k ratifikaci.
2. Tato úmluva však zůstane v platnosti ve své formě a obsahu pro ty členské státy, které ji ratifikovaly a jež neratifikovaly revidující úmluvu.
Článek 18
Anglické a francouzské znění této úmluvy mají stejnou platnost.