111/2009 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Lisabonské smlouvy pozměňující Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o založení Evropského společenství

111
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 13. prosince 2007 byla v Lisabonu podepsána Lisabonská smlouva pozměňující Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o založení Evropského společenství1) (dále jen „Lisabonská smlouva“).
Jménem České republiky byla Lisabonská smlouva podepsána v Lisabonu téhož dne.
Při podpisu Lisabonské smlouvy bylo učiněno prohlášení České republiky k Listině základních práv Evropské unie, jež je připojeno k Závěrečnému aktu mezivládní konference podepsanému v Lisabonu dne 13. prosince 2007.
S Lisabonskou smlouvou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky ji ratifikoval. Ratifikační listina České republiky byla uložena u vlády Italské republiky, depozitáře Lisabonské smlouvy, dne 13. listopadu 2009.
Lisabonská smlouva vstupuje v platnost na základě svého článku 6 odst. 2 dne 1. prosince 2009 a tímto dnem vstupuje v platnost na základě téhož ustanovení i pro Českou republiku.
České znění Lisabonské smlouvy se vyhlašuje současně2).
Dále se vyhlašuje české znění Druhého protokolu o opravách Lisabonské smlouvy, podepsaného v Římě dne 30. dubna 2008.
Dále se s odvoláním na čl. 6 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii ve znění Lisabonské smlouvy vyhlašuje české znění Listiny základních práv Evropské unie a české znění Vysvětlení k Listině základních práv.
Listina základních práv Evropské unie není součástí Lisabonské smlouvy, k jejíž ratifikaci dal Parlament České republiky souhlas, a nebyla tudíž sama předmětem ratifikace. Současně má ovšem Listina základních práv Evropské unie na základě čl. 6 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii ve znění Lisabonské smlouvy ode dne vstupu Lisabonské smlouvy v platnost stejnou právní sílu jako Smlouva o Evropské unii ve znění Lisabonské smlouvy a Smlouva o fungování Evropské unie.


LISABONSKÁ SMLOUVA
POZMĚŇUJÍCÍ SMLOUVU O EVROPSKÉ UNII
A SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ
PREAMBULE
JEHO VELIČENSTVO KRÁL BELGIČANŮ,
PREZIDENT BULHARSKÉ REPUBLIKY,
PREZIDENT ČESKÉ REPUBLIKY,
JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNA DÁNSKA,
PREZIDENT SPOLKOVÉ REPUBLIKY NĚMECKO,
PREZIDENT ESTONSKÉ REPUBLIKY,
PREZIDENTKA IRSKA,
PREZIDENT ŘECKÉ REPUBLIKY,
JEHO VELIČENSTVO KRÁL ŠPANĚLSKA,
PREZIDENT FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY,
PREZIDENT ITALSKÉ REPUBLIKY,
PREZIDENT KYPERSKÉ REPUBLIKY,
PREZIDENT LOTYŠSKÉ REPUBLIKY,
PREZIDENT LITEVSKÉ REPUBLIKY,
JEHO KRÁLOVSKÁ VÝSOST VELKOVÉVODA LUCEMBURSKA,
PREZIDENT MAĎARSKÉ REPUBLIKY,
PREZIDENT MALTY,
JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNA NIZOZEMSKA,
SPOLKOVÝ PREZIDENT RAKOUSKÉ REPUBLIKY,
PREZIDENT POLSKÉ REPUBLIKY,
PREZIDENT PORTUGALSKÉ REPUBLIKY,
PREZIDENT RUMUNSKA,
PREZIDENT REPUBLIKY SLOVINSKO,
PREZIDENT SLOVENSKÉ REPUBLIKY,
PREZIDENTKA FINSKÉ REPUBLIKY,
VLÁDA ŠVÉDSKÉHO KRÁLOVSTVÍ,
JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNA SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
PŘEJÍCE SI dokončit proces započatý Amsterodamskou smlouvou a Niceskou smlouvou s cílem posílit účinnost a demokratickou legitimitu Unie, jakož i zlepšit soudržnost její činnosti,
SE DOHODLI změnit Smlouvu o Evropské unii, Smlouvu o založení Evropského společenství a Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
a za tím účelem jmenovali své zplnomocněné zástupce, jimiž jsou:
ZA JEHO VELIČENSTVO KRÁLE BELGIČANŮ,
Guy VERHOFSTADT
předseda vlády
Karel DE GUCHT
ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA BULHARSKÉ REPUBLIKY,
Sergej STANIŠEV
předseda vlády
Ivajlo KALFIN
místopředseda vlády a ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA ČESKÉ REPUBLIKY,
Mirek TOPOLÁNEK
předseda vlády
Karel SCHWARZENBERG
ministr zahraničních věcí
ZA JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNU DÁNSKA,
Anders Fogh RASMUSSEN
předseda vlády
Per Stig MØLLER
ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA SPOLKOVÉ REPUBLIKY NĚMECKO,
Dr. Angela MERKELOVÁ
spolková kancléřka
Dr. Frank-Walter STEINMEIER
spolkový vicekancléř a spolkový ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA ESTONSKÉ REPUBLIKY,
Andrus ANSIP
předseda vlády
Urmas PAET
ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTKU IRSKA,
Bertie AHERN
předseda vlády (Taoiseach)
Dermot AHERN
ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA ŘECKÉ REPUBLIKY,
Kostas KARAMANLIS
předseda vlády
Dora BAKOYANNISOVÁ
ministryně zahraničních věcí
ZA JEHO VELIČENSTVO KRÁLE ŠPANĚLSKA,
José Luis RODRÍGUEZ ZAPATERO
předseda vlády
Miguel Angel MORATINOS CUYAUBÉ
ministr zahraničních věcí a spolupráce
ZA PREZIDENTA FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY,
Nicolas SARKOZY
prezident
Francois FILLON
předseda vlády
Bernard KOUCHNER
ministr zahraničních a evropských věcí
ZA PREZIDENTA ITALSKÉ REPUBLIKY,
Romano PRODI
předseda Rady ministrů
Massimo D’ALEMA
místopředseda Rady ministrů a ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA KYPERSKÉ REPUBLIKY,
Tassos PAPADOPOULOS
prezident
Erato KOZAKOU-MARCOULLISOVÁ
ministryně zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA LOTYŠSKÉ REPUBLIKY,
Valdis ZATLERS
prezident
Aigars KALVĪTIS
předseda vlády
Māris RIEKSTIŅŠ
ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA LITEVSKÉ REPUBLIKY,
Valdas ADAMKUS
prezident
Gediminas KIRKILAS
předseda vlády
Petras VAITIEKŪNAS
ministr zahraničních věcí
ZA JEHO KRÁLOVSKOU VÝSOST VELKOVÉVODU LUCEMBURSKA,
Jean-Claude JUNCKER
předseda vlády, státní ministr
Jean ASSELBORN
ministr zahraničních věcí a přistěhovalectví
ZA PREZIDENTA MAĎARSKÉ REPUBLIKY,
Ferenc GYURCSÁNY
předseda vlády
Dr. Kinga GÖNCZOVÁ
ministryně zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA MALTY,
The Hon Lawrence GONZI
předseda vlády
The Hon Michael FRENDO
ministr zahraničních věcí
ZA JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNU NIZOZEMSKA,
Dr. J. P. BALKENENDE
předseda vlády
M. J. M. VERHAGEN
ministr zahraničních věcí
ZA SPOLKOVÉHO PREZIDENTA RAKOUSKÉ REPUBLIKY,
Dr. Alfred GUSENBAUER
spolkový kancléř
Dr. Ursula PLASSNIKOVÁ
spolková ministryně pro evropské a mezinárodní záležitosti
ZA PREZIDENTA POLSKÉ REPUBLIKY,
Donald TUSK
předseda vlády
Radosław SIKORSKI
ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA PORTUGALSKÉ REPUBLIKY,
José SÓCRATES CARVALHO PINTO DE SOUSA
předseda vlády
Luís Filipe MARQUES AMADO
státní ministr a ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA RUMUNSKA,
Traian BᾸSESCU
prezident
Cӑlin POPESCU-TᾸRICEANU
předseda vlády
Adrian CIOROIANU
ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA REPUBLIKY SLOVINSKO,
Janez JANŠA
předseda vlády
Dr. Dimitrij RUPEL
ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTA SLOVENSKÉ REPUBLIKY,
Robert FICO
předseda vlády
Ján KUBIŠ
ministr zahraničních věcí
ZA PREZIDENTKU FINSKÉ REUBLIKY,
Matti VANHANEN
předseda vlády
Ilkka KANERVA
ministr zahraničních věcí
ZA VLÁDU ŠVÉDSKÉHO KRÁLOVSTVÍ,
Fredrik REINFELDT
předseda vlády
Cecilia MALMSTRÖMOVÁ
ministryně pro evropské záležitosti
ZA JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNU SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
The Rt. Hon Gordon BROWN
předseda vlády
The Rt. Hon David MILIBAND
státní tajemník pro zahraniční věci a Britské společenství národů
KTEŘÍ se po výměně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité formě,
DOHODLI NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:
ZMĚNY SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII A SMLOUVY O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ
ČLÁNEK 1
Smlouva o Evropské unii se mění v souladu s tímto článkem.
PREAMBULE
1) Preambule se mění takto:
a) vkládá se nový druhý bod, který zní:

„INSPIRUJÍCE se evropským kulturním, náboženským a humanistickým odkazem, ze kterého vzešly všeobecné hodnoty nedotknutelných a nezadatelných práv lidských bytostí, demokracie, rovnosti, svobody a právního státu,“;
b) v dosavadním sedmém, nově osmém bodě se za slova „této smlouvy“ vkládají slova „a Smlouvy o fungování Evropské unie“;
c) v dosavadním jedenáctém, nově dvanáctém bodě se za slova „této smlouvy“ vkládají slova „a Smlouvy o fungování Evropské unie“.
OBECNÁ USTANOVENÍ
2) Článek 1 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se doplňují slova:

„..., jíž členské státy svěřují pravomoci k dosažení společných cílů“;
b) třetí pododstavec se nahrazuje tímto:

„Unie je založena na této smlouvě a na Smlouvě o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy“). Tyto dvě smlouvy mají stejnou právní sílu. Unie nahrazuje Evropské společenství a je jeho nástupkyní.“
3) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 1a
Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin. Tyto hodnoty jsou společné členským státům ve společnosti vyznačující se pluralismem, nepřípustností diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů.“
4) Článek 2 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 2
1. Cílem Unie je podporovat mír, své hodnoty a blahobyt svých obyvatel.
2. Unie poskytuje svým občanům prostor svobody, bezpečnosti a práva bez vnitřních hranic, ve kterém je zaručen volný pohyb osob ve spojení s vhodnými opatřeními týkajícími se ochrany vnějších hranic, azylu, přistěhovalectví a předcházení a potírání zločinnosti.
3. Unie vytváří vnitřní trh. Usiluje o udržitelný rozvoj Evropy, založený na vyváženém hospodářském růstu a na cenové stabilitě, vysoce konkurenceschopném sociálně tržním hospodářství směřujícím k plné zaměstnanosti a společenskému pokroku a na vysokém stupni ochrany a zlepšování kvality životního prostředí. Podporuje vědecký a technický pokrok. Bojuje proti sociálnímu vyloučení a diskriminaci, podporuje sociální spravedlnost a ochranu, rovnost žen a mužů, mezigenerační solidaritu a ochranu práv dítěte. Podporuje hospodářskou, sociální a územní soudržnost a solidaritu mezi členskými státy. Respektuje svou bohatou kulturní a jazykovou rozmanitost a dbá na zachování a rozvoj evropského kulturního dědictví.
4. Unie vytváří hospodářskou a měnovou unii, jejíž měnou je euro.
5. Ve svých vztazích s okolním světem Unie zastává a podporuje své hodnoty a zájmy a přispívá k ochraně svých občanů. Přispívá k míru, bezpečnosti, udržitelnému rozvoji této planety, k solidaritě a vzájemné úctě mezi národy, volnému a spravedlivému obchodování, vymýcení chudoby, ochraně lidských práv, především práv dítěte, a k přísnému dodržování a rozvoji mezinárodního práva, zejména k dodržování zásad Charty Organizace spojených národů.
6. Unie sleduje své cíle vhodnými prostředky na základě pravomocí, které jsou jí Smlouvami svěřeny.“
5) Článek 3 se zrušuje a vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 3a
1. V souladu s článkem 3b náležejí pravomoci, které nejsou Smlouvami Unii svěřeny, členským státům.
2. Unie ctí rovnost členských států před Smlouvami a jejich národní identitu, která spočívá v jejich základních politických a ústavních systémech, včetně místní a regionální samosprávy. Respektuje základní funkce státu, zejména ty, které souvisejí se zajištěním územní celistvosti, udržením veřejného pořádku a ochranou národní bezpečnosti. Zejména národní bezpečnost zůstává výhradní odpovědností každého členského státu.
3. Podle zásady loajální spolupráce se Unie a členské státy navzájem respektují a pomáhají si při plnění úkolů vyplývajících ze Smluv. Členské státy učiní veškerá vhodná obecná nebo zvláštní opatření k plnění závazků, které vyplývají ze Smluv nebo z aktů orgánů Unie. Členské státy usnadňují Unii plnění jejích úkolů a zdrží se všech opatření, jež by mohla ohrozit dosažení cílů Unie.“
6) Vkládá se nový článek, který nahrazuje článek 5 Smlouvy o založení Evropského společenství a který zní:

„ČLÁNEK 3b
1. Vymezení pravomocí Unie se řídí zásadou svěření pravomocí. Výkon těchto pravomocí se řídí zásadami subsidiarity a proporcionality.
2. Podle zásady svěření pravomocí jedná Unie pouze v mezích pravomocí svěřených jí ve Smlouvách členskými státy pro dosažení cílů stanovených ve Smlouvách. Pravomoci, které nejsou Smlouvami Unii svěřeny, náležejí členským státům.
3. Podle zásady subsidiarity jedná Unie v oblastech, které nespadají do její výlučné pravomoci, pouze tehdy a do té míry, pokud cílů zamýšlené činnosti nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy na úrovni ústřední, regionální či místní, ale spíše jich, z důvodu jejího rozsahu či účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie. Orgány Unie uplatňují zásadu subsidiarity v souladu s Protokolem o používání zásad subsidiarity a proporcionality. Vnitrostátní parlamenty dbají na dodržování zásady subsidiarity v souladu s postupem uvedeným v tomto protokolu.
4. Podle zásady proporcionality nepřekročí obsah ani forma činnosti Unie rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů Smluv. Orgány Unie uplatňují zásadu proporcionality v souladu s Protokolem o používání zásad subsidiarity a proporcionality.“
7) Články 4 a 5 se zrušují.
8) Článek 6 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 6
1. Unie uznává práva, svobody a zásady obsažené v Listině základních práv Evropské unie ze dne 7. prosince 2000, ve znění upraveném dne 12. prosince 2007 ve Štrasburku, jež má stejnou právní sílu jako Smlouvy.
Listina nijak nerozšiřuje pravomoci Unie vymezené ve Smlouvách.
Práva, svobody a zásady obsažené v Listině se vykládají v souladu s obecnými ustanoveními v hlavě VII Listiny, jimiž se řídí její výklad a použití, a s náležitým přihlédnutím k vysvětlením zmíněným v Listině, jež uvádějí zdroje těchto ustanovení.
2. Unie přistoupí k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod. Přistoupení k této úmluvě se nedotkne pravomocí Unie vymezených Smlouvami.
3. Základní práva, která jsou zaručena Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod a která vyplývají z ústavních tradic společných členským státům, tvoří obecné zásady práva Unie.“
9) Článek 7 se mění takto:
a) v odstavcích 1 a 2 se slova „zásady uvedené v čl. 6 odst. 1“ nahrazují slovy „hodnoty uvedené v článku 1a“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a slovo „Komise“ nahrazuje slovy „Evropské komise“ a v odst. 3 prvním a druhém pododstavci se slova „této smlouvy“ nahrazují slovem „Smluv“;
b) v odst. 1 prvním pododstavci první větě se slova „po obdržení souhlasného stanoviska nahrazují slovy „po obdržení souhlasu“ a zrušují se slova „a podat tomuto členskému státu vhodná doporučení“; v druhé větě se slova „požádat nezávislé osobnosti, aby v přiměřené lhůtě předložily zprávu o situaci v daném členském státě“ nahrazují slovy „podat tomuto státu doporučení“;
c) v odstavci 2 se slova „Rada složená z hlav států nebo předsedů vlád“ nahrazují slovy „Evropská rada“ a slova „vládu tohoto členského státu vyzve, aby se k této věci vyjádřila“ se nahrazují slovy „tento členský stát vyzve, aby se k této věci vyjádřil“;
d) odstavce 5 a 6 se nahrazují tímto:

„5. Pro účely tohoto článku se v Evropském parlamentu, Evropské radě a Radě použijí pravidla hlasování stanovená v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie.“
10) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 7a
1. Unie rozvíjí se zeměmi ve svém sousedství výsadní vztahy s cílem vytvořit prostor prosperity a dobrých sousedských vztahů, založený na hodnotách Unie a vyznačující se úzkými a mírovými vztahy spočívajícími na spolupráci.
2. Pro účely odstavce 1 může Unie s dotyčnými zeměmi uzavírat zvláštní dohody. Tyto dohody mohou obsahovat vzájemná práva a povinnosti, jakož i možnost vyvíjet společnou činnost. Jejich provádění podléhá pravidelným konzultacím.“
11) Ustanovení hlavy II se začleňují do Smlouvy o založení Evropského společenství, ve znění ostatních změn a přejmenované na Smlouvu o fungování Evropské unie.
DEMOKRATICKÉ ZÁSADY
12) Nadpis hlavy II a článek 8 se nahrazují tímto:

„HLAVA II
USTANOVENÍ O DEMOKRATICKÝCH ZÁSADÁCH
ČLÁNEK 8
Ve všech svých činnostech dodržuje Unie zásadu rovnosti svých občanů, kterým se dostává od jejích orgánů, institucí a jiných subjektů stejné pozornosti. Občanem Unie je každá osoba, která má státní příslušnost členského státu. Občanství Unie doplňuje občanství členského státu, nenahrazuje je.
ČLÁNEK 8a
1. Fungování Unie je založeno na zastupitelské demokracii.
2. Občané jsou na úrovni Unie přímo zastoupeni v Evropském parlamentu. Členské státy jsou zastoupeny v Evropské radě svými hlavami států nebo předsedy vlád a v Radě svými vládami, kteří jsou demokraticky odpovědni buď svým vnitrostátním parlamentům, nebo svým občanům.
3. Každý občan má právo podílet se na demokratickém životě Unie. Rozhodnutí jsou přijímána co nejotevřeněji a co nejblíže občanům.
4. Politické strany na evropské úrovni přispívají k utváření evropského politického vědomí a k vyjadřování vůle občanů Unie.
ČLÁNEK 8b
1. Orgány dávají vhodnými způsoby občanům a reprezentativním sdružením možnost projevovat a veřejně si vyměňovat své názory na všechny oblasti činnosti Unie.
2. Orgány udržují otevřený, transparentní a pravidelný dialog s reprezentativními sdruženími a s občanskou společností.
3. Za účelem zajištění soudržnosti a transparentnosti činností Unie vede Evropská komise s dotčenými stranami rozsáhlé konzultace.
4. Nejméně jeden milion občanů Unie pocházejících z podstatného počtu členských států se může ujmout iniciativy a vyzvat Evropskou komisi, aby v rámci svých pravomocí předložila vhodný návrh k otázkám, k nimž je podle mínění těchto občanů nezbytné přijetí právního aktu Unie pro účely provedení Smluv. Postup a podmínky požadované pro tuto iniciativu jsou stanoveny v souladu s čl. 21 prvním pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie.
ČLÁNEK 8c
Vnitrostátní parlamenty aktivně přispívají k dobrému fungování Unie těmito způsoby:
a) jsou informovány orgány Unie a jsou jim postupovány návrhy legislativních aktů Unie v souladu s Protokolem o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii;
b) zajišťují, že zásada subsidiarity je dodržována, a to v souladu s postupy stanovenými v Protokolu o používání zásad subsidiarity a proporcionality;
c) v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva se podílejí na mechanismech hodnocení provádění politik Unie v této oblasti podle článku 61c Smlouvy o fungování Evropské unie a jsou zapojeny do politické kontroly činnosti Europolu a do hodnocení činnosti Eurojustu podle článků 69g a 69d uvedené smlouvy;
d) podílejí se na postupech pro přijímání změn Smluv podle článku 48 této smlouvy;
e) jsou jim oznamovány žádosti o přistoupení k Unii podle článku 49 této smlouvy;
f) podílejí se na meziparlamentní spolupráci mezi vnitrostátními parlamenty a Evropským parlamentem v souladu s Protokolem o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii.“
ORGÁNY
13) Ustanovení hlavy III se zrušují. Nadpis hlavy III se nahrazuje tímto:

„HLAVA III
USTANOVENÍ O ORGÁNECH“.
14) Článek 9 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 9
1. Unie má institucionální rámec, jehož cílem je podporovat její hodnoty, sledovat její cíle, sloužit jejím zájmům, zájmům jejích občanů a zájmům členských států, jakož i zajišťovat soudržnost, účinnost a kontinuitu jejích politik a činností.
Orgány Unie jsou:
– Evropský parlament,
– Evropská rada,
– Rada,
– Evropská komise (dále jen „Komise“),
– Soudní dvůr Evropské unie,
– Evropská centrální banka,
– Účetní dvůr.
2. Každý orgán jedná v mezích působnosti svěřené mu Smlouvami a v souladu s postupy, podmínkami a cíli v nich stanovenými. Orgány mezi sebou loajálně spolupracují.
3. Ustanovení týkající se Evropské centrální banky a Účetního dvora jakož i podrobná ustanovení o ostatních orgánech jsou obsažena ve Smlouvě o fungování Evropské unie.
4. Evropskému parlamentu, Radě a Komisi jsou nápomocny Hospodářský a sociální výbor a Výbor regionů, které plní poradní funkce.“
15) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 9a
1. Evropský parlament vykonává společně s Radou legislativní a rozpočtovou funkci. Vykonává funkce politické kontroly a konzultace v souladu s podmínkami stanovenými Smlouvami. Volí předsedu Komise.
2. Evropský parlament se skládá ze zástupců občanů Unie. Jejich počet nesmí překročit sedm set padesát, nepočítaje předsedu. Zastoupení občanů je zajištěno poměrným sestupným způsobem, přičemž je stanovena minimální hranice šesti členů na členský stát. Žádnému členskému státu nesmí být přiděleno více než devadesát šest míst.
Evropská rada přijme z podnětu Evropského parlamentu a po obdržení jeho souhlasu jednomyslně rozhodnutí, kterým stanoví složení Evropského parlamentu, při dodržení zásad uvedených v prvním pododstavci.
3. Členové Evropského parlamentu jsou voleni na dobu pěti let ve všeobecných a přímých volbách svobodným a tajným hlasováním.
4. Evropský parlament volí ze svých členů předsedu a předsednictvo.“
16) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 9b
1. Evropská rada dává Unii nezbytné podněty pro její rozvoj a vymezuje její obecné politické směry a priority. Nevykonává legislativní funkci.
2. Evropskou radu tvoří hlavy států nebo předsedové vlád členských států společně s jejím předsedou a předsedou Komise. Jejího jednání se účastní vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.
3. Evropská rada zasedá dvakrát za půl roku; svolává ji její předseda. Vyžaduje-li to pořad jednání, mohou členové Evropské rady rozhodnout, že každému z nich bude nápomocen některý ministr a v případě předsedy Komise některý člen Komise. Vyžaduje-li to situace, svolá předseda mimořádné zasedání Evropské rady.
4. Nestanoví-li Smlouvy jinak, rozhoduje Evropská rada konsensem.
5. Evropská rada volí svého předsedu kvalifikovanou většinou na dobu dva a půl roku s tím, že může být zvolen dvakrát po sobě. V případě překážky nebo závažného pochybení jej může Evropská rada stejným postupem odvolat.
6. Předseda Evropské rady:
a) předsedá Evropské radě a vede její jednání,
b) ve spolupráci s předsedou Komise a na základě práce Rady pro obecné záležitosti zajišťuje přípravu a kontinuitu jednání Evropské rady,
c) usiluje o usnadnění soudržnosti a konsensu uvnitř Evropské rady,
d) po každém zasedání Evropské rady předkládá zprávu Evropskému parlamentu.
Předseda Evropské rady zajišťuje na své úrovni a v této funkci vnější zastupování Unie v záležitostech týkajících se společné zahraniční a bezpečnostní politiky, aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.
Předseda Evropské rady nesmí zastávat žádnou vnitrostátní funkci.“
17) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 9c
1. Rada vykonává společně s Evropským parlamentem legislativní a rozpočtovou funkci. Vykonává funkce vymezování politik a koordinace v souladu s podmínkami stanovenými Smlouvami.
2. Rada se skládá z jednoho zástupce každého členského státu na ministerské úrovni zmocněného zavazovat vládu členského státu, který zastupuje, a vykonávat hlasovací právo.
3. Nestanoví-li Smlouvy jinak, rozhoduje Rada kvalifikovanou většinou.
4. Ode dne 1. listopadu 2014 je kvalifikovaná většina vymezena jako nejméně 55 % členů Rady, tvořených nejméně patnácti z nich a zastupujících členské státy, které představují nejméně 65 % obyvatelstva Unie.
Blokační menšinu musí tvořit nejméně čtyři členové Rady, jinak se kvalifikovaná většina považuje za dosaženou.
Další pravidla, kterými se řídí hlasování kvalifikovanou většinou, stanoví čl. 205 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
5. Přechodná ustanovení o vymezení kvalifikované většiny, která se použijí do dne 31. října 2014, jakož i ta, která se použijí mezi dnem 1. listopadu 2014 a dnem 31. března 2017, stanoví Protokol o přechodných ustanoveních.
6. Rada zasedá v různých složeních, jejichž seznam se přijímá v souladu s článkem 201b Smlouvy o fungování Evropské unie.
Rada pro obecné záležitosti zajišťuje soudržnost prací jednotlivých složení Rady. Ve spojení s předsedou Evropské rady a Komisí připravuje zasedání Evropské rady a zajišťuje jejich návaznost.
Rada pro zahraniční věci vytváří vnější činnost Unie podle strategických směrů vymezených Evropskou radou a zajišťuje soudržnost činnosti Unie.
7. Výbor stálých zástupců vlád členských států odpovídá za přípravu prací Rady.
8. Rada zasedá veřejně, pokud projednává návrh legislativního aktu a hlasuje o něm. Za tímto účelem je každé zasedání Rady rozděleno na dvě části, kdy první je určena k projednávání legislativních aktů Unie a druhá nelegislativním činnostem.
9. Předsednictví jednotlivých složení Rady, s výjimkou složení pro zahraniční věci, zajišťují zástupci členských států v Radě na základě systému rovné rotace v souladu s podmínkami stanovenými v článku 201b Smlouvy o fungování Evropské unie.“
18) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 9d
1. Komise podporuje obecný zájem Unie a k tomuto účelu činí vhodné podněty. Zajišťuje uplatňování Smluv a opatření přijatých orgány na jejich základě. Pod kontrolou Soudního dvora Evropské unie dohlíží na uplatňování práva Unie. Plní rozpočet a řídí programy. Vykonává koordinační, výkonné a řídící funkce v souladu s podmínkami stanovenými Smlouvami. S výjimkou společné zahraniční a bezpečnostní politiky a dalších případů uvedených ve Smlouvách zajišťuje vnější zastupování Unie. Činí podněty k přijímání jednoletých a víceletých programů Unie s cílem dosáhnout interinstitucionálních dohod.
2. Nestanoví-li Smlouvy jinak, mohou být legislativní akty Unie přijaty pouze na návrh Komise. Ostatní akty se přijímají na návrh Komise, pokud tak Smlouvy stanoví.
3. Funkční období Komise je pětileté.
Členové Komise jsou vybíráni podle celkové způsobilosti a evropanství z osob, které poskytují veškeré záruky nezávislosti.
Komise vykonává své funkce zcela nezávisle. Aniž je dotčen čl. 9e odst. 2, členové Komise nevyžadují ani nepřijímají pokyny od žádné vlády, orgánu, instituce ani jiného subjektu. Zdrží se jakéhokoli jednání neslučitelného s povahou své funkce nebo plněním svých úkolů.
4. Komise jmenovaná v době mezi dnem vstupu v platnost Lisabonské smlouvy a dnem 31. října 2014 se skládá z jednoho státního příslušníka z každého členského státu, včetně jejího předsedy a vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, který je jedním z jejích místopředsedů.
5. Ode dne 1. listopadu 2014 se Komise včetně předsedy a vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku skládá z takového počtu členů, který odpovídá dvěma třetinám počtu členských států, nerozhodne-li Evropská rada jednomyslně o změně tohoto počtu. Členové Komise jsou vybíráni ze státních příslušníků členských států na základě systému naprosto rovné rotace mezi členskými státy umožňujícího odrážet demografickou a zeměpisnou různorodost všech členských států. Tento systém stanoví jednomyslně Evropská rada v souladu s článkem 211a Smlouvy o fungování Evropské unie.
6. Předseda Komise:
a) vymezuje směry, v jejichž rámci Komise plní své úkoly;
b) rozhoduje o vnitřní organizaci Komise, aby zajistil soudržnost, výkonnost a kolegialitu její činnosti;
c) jmenuje místopředsedy, kromě vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, z řad členů Komise.
Člen Komise odstoupí, pokud jej k tomu předseda vyzve. Vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku odstoupí postupem podle čl. 9e odst. 1, pokud jej k tomu předseda vyzve.
7. S přihlédnutím k volbám do Evropského parlamentu a po náležitých konzultacích navrhne Evropská rada kvalifikovanou většinou Evropskému parlamentu kandidáta na funkci předsedy Komise. Tohoto kandidáta zvolí Evropský parlament většinou hlasů všech svých členů. Nezíská-li potřebnou většinu, navrhne Evropská rada do jednoho měsíce kvalifikovanou většinou nového kandidáta, kterého zvolí Evropský parlament stejným postupem.
Rada vzájemnou dohodou se zvoleným předsedou přijme seznam dalších osob, které navrhuje jmenovat členy Komise. Jsou vybírány na základě návrhů členských států v souladu s kritérii uvedenými v odst. 3 druhém pododstavci a v odst. 5 druhém pododstavci.
Předseda, vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a ostatní členové Komise podléhají jako sbor schválení Evropským parlamentem. Na základě tohoto schválení jmenuje Evropská rada Komisi kvalifikovanou většinou.
8. Komise je jako sbor odpovědná Evropskému parlamentu. V souladu s článkem 201 Smlouvy o fungování Evropské unie může Evropský parlament Komisi vyslovit nedůvěru. V případě vyslovení nedůvěry členové Komise kolektivně odstoupí ze svých funkcí a vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku odstoupí ze své funkce v Komisi.“
19) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 9e
1. Evropská rada jmenuje se souhlasem předsedy Komise kvalifikovanou většinou vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku. Evropská rada jej může stejným postupem odvolat.
2. Vysoký představitel vede společnou zahraniční a bezpečnostní politiku Unie. Přispívá svými návrhy k vytváření této politiky a provádí ji jako zmocněnec Rady. Stejně jedná i v oblasti společné bezpečnostní a obranné politiky.
3. Vysoký představitel předsedá Radě pro zahraniční věci.
4. Vysoký představitel je jedním z místopředsedů Komise. Zajišťuje soudržnost vnější činnosti Unie. V rámci Komise odpovídá za úkoly, které jí přísluší v oblasti vnějších vztahů, a za koordinaci dalších hledisek vnější činnosti Unie. Při plnění těchto úkolů v Komisi, a pouze pro tyto úkoly, podléhá vysoký představitel postupům, které upravují fungování Komise, v rozsahu, v jakém je to slučitelné s odstavci 2 a 3.“
20) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 9f
1. Soudní dvůr Evropské unie se skládá ze Soudního dvora, Tribunálu a specializovaných soudů. Zajišťuje dodržování práva při výkladu a provádění Smluv. Členské státy stanoví prostředky nezbytné k zajištění účinné právní ochrany v oblastech pokrytých právem Unie.
2. Soudní dvůr se skládá z jednoho soudce z každého členského státu. Jsou mu nápomocni generální advokáti. Tribunál se skládá z nejméně jednoho soudce z každého členského státu. Soudci a generální advokáti Soudního dvora a soudci Tribunálu jsou vybíráni z osob, které poskytují veškeré záruky nezávislosti a které splňují požadavky článků 223 a 224 Smlouvy o fungování Evropské unie. Jsou jmenováni vzájemnou dohodou vlád členských států na dobu šesti let. Soudci a generální advokáti mohou být jmenováni opakovaně.
3. Soudní dvůr Evropské unie rozhoduje v souladu se Smlouvami:
a) o žalobách podaných členským státem, orgánem nebo fyzickými či právnickými osobami;
b) na žádost vnitrostátních soudů o předběžných otázkách týkajících se výkladu práva Unie nebo platnosti aktů přijatých orgány;
c) v ostatních případech uvedených ve Smlouvách.“
21) Ustanovení hlavy IV se začleňují do Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii ve znění ostatních změn.
POSÍLENÁ SPOLUPRÁCE
22) Hlava IV přebírá název dosavadní hlavy VII, který zní „USTANOVENÍ O POSÍLENÉ SPOLUPRÁCI“, a články 27a až 27e, 40, 40a a 40b a 43 až 45 se nahrazují novým článkem, který spolu s články 280a až 280i Smlouvy o fungování Evropské unie, jak je uvedeno v čl. 2 bodě 278 této smlouvy, rovněž nahrazuje články 11 a 11a Smlouvy o založení Evropského společenství a který zní:

„ČLÁNEK 10
1. Členské státy, které si v rámci nevýlučné pravomoci Unie přejí mezi sebou navázat posílenou spolupráci, se mohou v mezích a za podmínek uvedených v tomto článku a v článcích 280a až 280i Smlouvy o fungování Evropské unie obracet na její orgány a vykonávat tyto pravomoci při použití příslušných ustanovení Smluv.
Posílená spolupráce je zaměřena na to, aby podporovala cíle Unie, chránila její zájmy a posilovala její proces integrace. Tato spolupráce je kdykoli otevřena všem členským státům v souladu s článkem 280c Smlouvy o fungování Evropské unie.
2. Rozhodnutí o povolení posílené spolupráce přijme Rada až jako poslední prostředek, pokud shledá, že cílů této spolupráce nelze dosáhnout v přiměřené lhůtě Unií jako celkem, a za podmínky, že se jí účastní nejméně devět členských států. Rada rozhoduje postupem podle článku 280d Smlouvy o fungování Evropské unie.
3. Jednání Rady se mohou účastnit všichni její členové, avšak na hlasování se podílejí pouze členové Rady zastupující členské státy zúčastněné na posílené spolupráci. Pravidla hlasování jsou stanovena v článku 280e Smlouvy o fungování Evropské unie.
4. Akty přijaté v rámci posílené spolupráce zavazují pouze zúčastněné členské státy. Nepokládají se za acquis, které musí být přijato státy kandidujícími na přistoupení k Unii.“
23) Název hlavy V se nahrazuje tímto: „OBECNÁ USTANOVENÍ O VNĚJŠÍ ČINNOSTI UNIE A ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O SPOLEČNÉ ZAHRANIČNÍ A BEZPEČNOSTNÍ POLITICE“.
OBECNÁ USTANOVENÍ O VNĚJŠÍ ČINNOSTI
24) Vkládají se nový nadpis kapitoly a nové články, které znějí:

„KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ O VNĚJŠÍ ČINNOSTI UNIE
ČLÁNEK 10a
1. Činnost Unie na mezinárodní scéně spočívá na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, jejím rozvoji a jejím rozšiřování a které hodlá podporovat v ostatním světě: demokracie, právní stát, univerzálnost a nedělitelnost lidských práv a základních svobod, úcta k lidské důstojnosti, zásady rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
Unie usiluje o rozvíjení vztahů a budování partnerství se třetími zeměmi a mezinárodními, regionálními nebo světovými organizacemi, které sdílejí zásady uvedené v prvním pododstavci. Podporuje vícestranná řešení společných problémů, především v rámci Organizace spojených národů.
2. Unie vymezuje a provádí společné politiky a činnosti a usiluje o dosažení vysokého stupně spolupráce ve všech oblastech mezinárodních vztahů ve snaze:
a) chránit své hodnoty, základní zájmy, svou bezpečnost, nezávislost a celistvost;
b) upevňovat a podporovat demokracii, právní stát, lidská práva a zásady mezinárodního práva;
c) zachovávat mír, předcházet konfliktům a posilovat mezinárodní bezpečnost v souladu s cíli a zásadami Charty Organizace spojených národů, jakož i v souladu se zásadami Helsinského závěrečného aktu a s cíli Pařížské charty, včetně těch, které se týkají vnějších hranic;
d) podporovat udržitelný rozvoj v hospodářské a sociální oblasti a v oblasti životního prostředí v rozvojových zemích s hlavním cílem vymýcení chudoby;
e) povzbuzovat zapojení všech zemí do světové ekonomiky, včetně postupného odstraňování překážek mezinárodnímu obchodu;
f) přispívat k vypracování mezinárodních opatření pro ochranu a zlepšení kvality životního prostředí a udržitelné hospodaření se světovými přírodními zdroji, aby se zajistil udržitelný rozvoj;
g) pomáhat lidem, zemím a regionům čelícím přírodním nebo člověkem způsobeným pohromám; a
h) podporovat mezinárodní systém založený na posílené mnohostranné spolupráci a na řádné správě věcí veřejných v celosvětovém měřítku.
3. Při vypracování a provádění vnější činnosti v jednotlivých oblastech podle této hlavy a podle části páté Smlouvy o fungování Evropské unie, jakož i vnějších aspektů ostatních politik, zachovává Unie zásady a sleduje cíle uvedené v odstavcích 1 a 2.
Unie dbá na soudržnost mezi jednotlivými oblastmi své vnější činnosti a mezi těmito oblastmi a svými ostatními politikami. Rada a Komise, jimž je nápomocen vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, zajišťují tuto soudržnost a za tímto účelem spolupracují.
ČLÁNEK 10b
1. Na základě zásad a cílů uvedených v článku 10a určuje Evropská rada strategické zájmy a cíle Unie.
Rozhodnutí Evropské rady o strategických zájmech a cílech Unie se vztahují na společnou zahraniční a bezpečnostní politiku a na jiné oblasti vnější činnosti Unie. Mohou se týkat vztahů Unie s některou zemí nebo regionem, nebo být zaměřena tematicky. Vymezují jejich trvání a prostředky, které mají poskytnout Unie a členské státy.
Evropská rada rozhoduje jednomyslně na doporučení Rady, které Rada přijímá způsobem stanoveným pro každou oblast. Rozhodnutí Evropské rady se provádějí podle postupů stanovených Smlouvami.
2. Vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky a Komise v ostatních oblastech vnější činnosti mohou Radě předkládat společné návrhy.“
SPOLEČNÁ ZAHRANIČNÍ A BEZPEČNOSTNÍ POLITIKA
25) Vkládají se nové nadpisy, které znějí:

„KAPITOLA 2
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O SPOLEČNÉ ZAHRANIČNÍ A BEZPEČNOSTNÍ POLITICE
ODDÍL 1
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ“
26) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 10c
Činnost Unie na mezinárodní scéně podle této kapitoly spočívá na zásadách, sleduje cíle a je prováděna v souladu s obecnými ustanoveními, která jsou obsažena v kapitole 1.“
27) Článek 11 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:

„1. Pravomoc Unie v otázkách společné zahraniční a bezpečnostní politiky se vztahuje na všechny oblasti zahraniční politiky a všechny otázky týkající se bezpečnosti Unie, včetně postupného vymezení společné obranné politiky, která by mohla vést ke společné obraně.
Společná zahraniční a bezpečnostní politika podléhá zvláštním pravidlům a postupům. Je vymezována a prováděna Evropskou radou a Radou jednomyslně, nestanoví-li Smlouvy jinak. Přijímání legislativních aktů je vyloučeno. Společnou zahraniční a bezpečnostní politiku vykonává v souladu se Smlouvami vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a členské státy. Zvláštní úlohu Evropského parlamentu a Komise v této oblasti vymezují Smlouvy. Soudní dvůr Evropské unie nemá v souvislosti s těmito ustanoveními pravomoc, s výjimkou své pravomoci kontrolovat dodržování článku 25b této smlouvy a přezkoumávat legalitu některých rozhodnutí, jak stanoví čl. 240a druhý pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie.
2. V rámci zásad a cílů své vnější činnosti Unie vede, vymezuje a provádí společnou zahraniční a bezpečnostní politiku založenou na rozvoji vzájemné politické solidarity mezi členskými státy, na určení otázek obecného zájmu a na stále se zvyšujícím sbližování činností členských států.“
b) dosavadní odstavec 2 se označuje jako odstavec 3 a mění se takto:
i) v prvním pododstavci se doplňují slova:

„a respektují činnost Unie v této oblasti“;
ii) třetí pododstavec se nahrazuje tímto: „Rada a vysoký představitel dbají na dodržování těchto zásad.“
28) Článek 12 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 12
Unie vede společnou zahraniční a bezpečnostní politiku:
a) vymezováním obecných směrů;
b) přijímáním rozhodnutí vymezujících:
i) akce, které má Unie provést;
ii) postoje, které má Unie zaujmout;
iii) podrobnosti provádění rozhodnutí uvedených v bodech i) a ii);
a
c) posilováním systematické spolupráce mezi členskými státy při provádění jejich politiky.“
29) Článek 13 se mění takto:
a) v odstavci 1 se slova „vymezuje zásady a“ nahrazují slovy „určuje strategické zájmy Unie, stanoví cíle a vymezuje“ a doplňuje se nová věta, která zní: „Evropská rada přijímá nezbytná rozhodnutí.“; doplňuje se nový pododstavec, který zní:

„Pokud to vyžaduje mezinárodní vývoj, svolá předseda Evropské rady mimořádné zasedání Evropské rady, aby ve vztahu k tomuto vývoji vymezila strategické směry politiky Unie.“;
b) odstavec 2 se zrušuje a dosavadní odstavec 3 se označuje jako odstavec 2.
První pododstavec se nahrazuje tímto: „Rada na základě obecných směrů a strategických směrů vymezených Evropskou radou vypracovává společnou zahraniční a bezpečnostní politiku a přijímá rozhodnutí nezbytná pro vymezení a provádění této politiky.“ Druhý pododstavec se zrušuje. V dosavadním třetím, nově druhém pododstavci se slova „Rada dbá“ nahrazuje slovy „Rada a vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku dbají“;
c) doplňuje se nový odstavec, který zní:

„3. Společnou zahraniční a bezpečnostní politiku vykonávají vysoký představitel a členské státy za využití vnitrostátních prostředků a prostředků Unie.“
30) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 13a
1. Vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, který předsedá Radě pro zahraniční věci, přispívá svými návrhy k vytváření společné zahraniční a bezpečnostní politiky a zajišťuje provádění rozhodnutí přijatých Evropskou radou a Radou.
2. Vysoký představitel zastupuje Unii v záležitostech společné zahraniční a bezpečnostní politiky. Jménem Unie vede politický dialog se třetími stranami a vyjadřuje postoj Unie v mezinárodních organizacích a na mezinárodních konferencích.
3. Při výkonu své funkce se vysoký představitel opírá o Evropskou službu pro vnější činnost. Tato služba působí ve spolupráci s diplomatickými službami členských států a skládá se z úředníků příslušných oddělení generálního sekretariátu Rady a Komise, jakož i z vyslaného personálu vnitrostátních diplomatických služeb. Organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost stanoví rozhodnutí Rady. Rada rozhoduje na návrh vysokého představitele po konzultaci s Evropským parlamentem a po obdržení souhlasu Komise.“
31) Článek 14 se mění takto:
a) v odstavci 1 se první dvě věty nahrazují tímto: „Vyžaduje-li mezinárodní situace operativní akci Unie, přijme Rada nezbytná rozhodnutí.“ a v dosavadní třetí, nově druhé větě se slova „Ve společných akcích“ nahrazují slovy „V rozhodnutích“;
b) dosavadní odstavec 2 se stává druhým pododstavcem odstavce 1, v jeho první větě se slova „společné akce“ nahrazují slovy „rozhodnutí podle odstavce 1“ a slova „této akce“ se nahrazují slovy „tohoto rozhodnutí“ a poslední věta se zrušuje;
c) dosavadní odstavec 3 se označuje jako odstavec 2 a slova „Společné akce“ se nahrazují slovy „Rozhodnutí podle odstavce 1“;
d) dosavadní odstavec 4 se zrušuje a dosavadní odstavce 5, 6 a 7 se označují jako odstavce 3, 4 a 5;
e) v dosavadním odstavci 5, nově označeném jako odstavec 3, první větě se slova „v rámci společné akce, se oznámí s dostatečným předstihem“ nahrazují slovy „na základě rozhodnutí podle odstavce 1, oznámí dotčený členský stát s dostatečným předstihem“;
f) v dosavadním odstavci 6, nově označeném jako odstavec 4, první větě se slova „nerozhodla-li Rada“ nahrazují slovy „nebylo-li rozhodnutí podle odstavce 1 přezkoumáno“ a slova „společné akce“ se nahrazují slovy „tohoto rozhodnutí“;
g) v dosavadním odstavci 7, nově označeném jako odstavec 5, se slova „společné akce“ nahrazují v první větě slovy „rozhodnutí podle tohoto článku“ a v druhé větě slovy „rozhodnutí podle odstavce 1“ a v druhé větě se slova „její účinnost“ nahrazují slovy „jeho účinnost“.
32) V článku 15 se slova „Rada zaujímá společné postoje. Společné postoje vymezují“ nahrazují slovy „Rada přijímá rozhodnutí, která vymezují“ a slova „se společnými postoji“ se nahrazují slovy „s postoji Unie“.
33) Vkládá se článek 15a, který přebírá znění dosavadního článku 22 s těmito změnami:
a) v odstavci 1 se slova „Každý členský stát nebo Komise“ nahrazují slovy „Každý členský stát, vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, anebo vysoký představitel s podporou Komise“ a před slovo „návrhy“ se vkládají slova „podněty a“;
b) v odstavci 2 se slova „svolá předsednictví“ nahrazují slovy „svolá vysoký představitel“ a zrušují se slova „Komise nebo“.
34) Vkládá se článek 15b, který přebírá znění dosavadního článku 23 s těmito změnami:
a) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto: „Rozhodnutí podle této kapitoly přijímá Evropská rada a Rada jednomyslně, není-li v této kapitole stanoveno jinak. Přijímání legislativních aktů je vyloučeno.“ a v druhém pododstavci se poslední věta nahrazuje tímto: „Zastupují-li členové Rady, kteří učinili takové prohlášení, nejméně jednu třetinu členských států, které představují nejméně jednu třetinu obyvatelstva Unie, není rozhodnutí přijato.“;
b) odstavec 2 se mění takto:
i) první odrážka se nahrazuje tímto:

„– přijímá-li rozhodnutí, které vymezuje akci nebo postoj Unie na základě rozhodnutí Evropské rady týkajícího se strategických zájmů a cílů Unie podle čl. 10b odst. 1,
– přijímá-li rozhodnutí, které vymezuje akci nebo postoj Unie, na návrh, jenž jí předkládá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku na základě zvláštní žádosti, kterou mu Evropská rada předala z vlastního podnětu nebo z podnětu vysokého představitele,“;
ii) v dosavadní druhé, nově třetí odrážce se slova „společné akce nebo společného postoje“ nahrazují slovy „rozhodnutí, které vymezuje akci nebo postoj Unie“;
iii) v druhém pododstavci první větě se slova „z důležitých důvodů“ nahrazují slovy „ze zásadních důvodů“; poslední věta se nahrazuje tímto: „Vysoký představitel v úzké konzultaci s dotyčným členským státem hledá řešení přijatelné pro tento stát. Pokud je nenajde, může Rada kvalifikovanou většinou požádat, aby byla věc předložena Evropské radě k jednomyslnému rozhodnutí.“;
iv) třetí pododstavec se nahrazuje následujícím novým odstavcem, přičemž dosavadní poslední pododstavec se stává odstavcem 4 a dosavadní odstavec 3 se označuje jako odstavec 5:

„3. Evropská rada může jednomyslně přijmout rozhodnutí, jímž stanoví, že Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou v případech jiných než uvedených v odstavci 2.“
c) v dosavadním posledním pododstavci, nově označeném jako odstavec 4, se slova „Tento odstavec se nevztahuje“ nahrazují slovy „Odstavce 2 a 3 se nevztahují“.
35) Článek 16 se mění takto:
a) dosavadní jediná věta se nahrazuje tímto: „S cílem vymezit společný přístup vedou členské státy v Evropské radě a v Radě vzájemné konzultace o všech otázkách obecného zájmu týkajících se společné zahraniční a bezpečnostní politiky.“;
b) za první větu se vkládají nové věty, které znějí: „Dříve než členský stát podnikne jakékoli kroky na mezinárodní scéně nebo přijme jakýkoli závazek, který by mohl mít dopad na zájmy Unie, vede v Evropské radě nebo v Radě konzultace s ostatními členskými státy. Sbližováním činností zajišťují členské státy, že je Unie schopná prosazovat své zájmy a hodnoty na mezinárodní scéně. Členské státy jsou mezi sebou solidární.“;
c) doplňují se dva nové pododstavce, které znějí:

„Vymezila-li Evropská rada nebo Rada společný přístup Unie ve smyslu prvního pododstavce, vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a ministři zahraničních věcí členských států koordinují svou činnost v Radě.
Diplomatická zastoupení členských států a delegace Unie ve třetích zemích a při mezinárodních organizacích mezi sebou spolupracují a přispívají k vytváření a provádění společného přístupu.“
36) Dosavadní článek 17 se stává článkem 28a a mění se podle bodu 49.
37) Článek 18 se mění takto:
a) odstavce 1 až 4 se zrušují;
b) v dosavadním odstavci 5, který nově není číslován, se slova „..., kdykoli to považuje za nezbytné,“ nahrazují slovy „na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku“ a doplňuje se nová věta, která zní: „Zvláštní zástupce vykonává svou funkci pod vedením vysokého představitele.“
38) Článek 19 se mění takto:
a) v odst. 1 prvním a druhém pododstavci se slova „své společné postoje“ a slova „společné postoje“ nahrazují slovy „postoje Unie“ a v prvním pododstavci se doplňuje nová věta, která zní: „Vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku zajišťuje organizaci této koordinace.“;
b) odstavec 2 se mění takto:
i) v prvním pododstavci se slova „Aniž je dotčen odstavec 1 a čl. 14 odst. 3,“ nahrazují slovy „V souladu s čl. 11 odst. 3“ a za slova „nezúčastněné členské státy“ se vkládají slova „a vysokého představitele“;
ii) v druhém pododstavci první větě se za slova „ostatní členské státy“ vkládají slova „a vysokého představitele“ a v druhé větě se zrušuje slovo „stálými“;
iii) doplňuje se nový pododstavec, který zní:

„Vymezila-li Unie postoj k některé otázce, která je na pořadu jednání Rady bezpečnosti Organizace spojených národů, požádají členské státy, které v ní zasedají, aby byl vysoký představitel vyzván k přednesení postoje Unie.“
39) Článek 20 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se slova „zastoupení Komise“ nahrazují slovy „delegace Unie“ a slova „společných postojů a společných akcí přijatých Radou“ se nahrazují slovy „rozhodnutí, která vymezují postoje a akce Unie, přijatých na základě této kapitoly“;
b) v druhém pododstavci se slova „..., vypracováváním společných hodnocení a přispíváním k provádění ustanovení článku 20 Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „a vypracováváním společných hodnocení“;
c) doplňuje se nový pododstavec, který zní:

„Přispívají k provádění práva občanů Unie na ochranu na území třetí země podle čl. 17 odst. 2 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie a opatření přijatých na základě článku 20 uvedené smlouvy.“
40) Článek 21 se mění takto:
a) první pododstavec se nahrazuje tímto:

„Vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku pravidelně konzultuje s Evropským parlamentem hlavní hlediska a základní volby společné zahraniční a bezpečnostní politiky a společné bezpečnostní a obranné politiky a informuje jej o vývoji těchto politik. Zajišťuje, aby názory Evropského parlamentu byly náležitě brány v úvahu. Do informování Evropského parlamentu mohou být zapojeni zvláštní zástupci.“;
b) v druhém pododstavci první větě se slova „klást dotazy nebo jí dávat doporučení“ nahrazují slovy „a vysokému představiteli klást dotazy nebo jim podávat doporučení“; v druhé větě se slovo „Každoročně“ nahrazuje slovy „Dvakrát ročně“ a doplňují se slova „..., včetně společné bezpečnostní a obranné politiky“.
41) Dosavadní článek 22 se stává článkem 15a a mění se podle bodu 33.
42) Dosavadní článek 23 se stává článkem 15b a mění se podle bodu 34.
43) Článek 24 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 24
Unie může uzavřít dohody s jedním nebo více státy nebo mezinárodními organizacemi v oblastech spadajících do této kapitoly.“
44) Článek 25 se mění takto:
a) v prvním pododstavci první větě se slova „Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“ a za slova „na její žádost“ se vkládají slova „..., na žádost vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku“; v druhé větě se slova „aniž je dotčena působnost předsednictví a Komise“ nahrazují slovy „aniž jsou dotčeny pravomoci vysokého představitele“;
b) druhý pododstavec se nahrazuje tímto: „V rámci této kapitoly vykonává Politický a bezpečnostní výbor pod odpovědností Rady a vysokého představitele politickou kontrolu a strategické řízení při operacích k řešení krizí podle článku 28b.“;
c) ve třetím pododstavci se zrušují slova „..., aniž je dotčen článek 47“.
45) Články 26 a 27 se zrušují. Vkládají se následující nové články, přičemž článek 25b současně nahrazuje článek 47:

„ČLÁNEK 25a
V souladu s článkem 16b Smlouvy o fungování Evropské unie a odchylně od jeho odstavce 2 přijímá Rada rozhodnutí, které stanoví pravidla o ochraně fyzických osob při zpracovávání osobních údajů členskými státy, pokud vykonávají činnosti spadající do oblasti působnosti této kapitoly, a pravidla o volném pohybu těchto údajů. Dodržování těchto pravidel podléhá kontrole nezávislými orgány.
ČLÁNEK 25b
Provádění společné zahraniční a bezpečnostní politiky se nedotýká uplatňování postupů a rozsahu pravomocí orgánů, které Smlouvy stanoví pro výkon pravomocí Unie uvedených v článcích 2b až 2e Smlouvy o fungování Evropské unie.
Stejně tak se provádění politik uvedených v daných článcích nedotýká uplatňování postupů a rozsahu pravomocí orgánů, které Smlouvy stanoví pro výkon pravomocí Unie podle této kapitoly.“
46) Články 27a až 27e, týkající se posílené spolupráce, se nahrazují článkem 10 podle bodu 22.
47) Článek 28 se mění takto:
a) odstavec 1 se zrušuje a dosavadní odstavce 2 a 3 se označují jako odstavce 1 a 2; v celém článku se slova „Evropských společenství“ nahrazují slovem „Unie“;
b) v dosavadním odstavci 2, nově označeném jako odstavec 1, se slova „na základě ustanovení týkajících se oblastí uvedených v této hlavě“ nahrazují slovy „při provádění této kapitoly“;
c) v dosavadním odstavci 3, nově označeném jako odstavec 2, prvním pododstavci se slova „v souvislosti s prováděním výše uvedených ustanovení“ nahrazují slovy „při provádění této kapitoly“;
d) odstavec 4 se zrušuje a doplňuje se nový odstavec, který zní:

„3. Rada přijme rozhodnutí, kterým stanoví zvláštní postupy pro zajištění rychlého přístupu k prostředkům rozpočtu Unie určeným k naléhavému financování iniciativ v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky, a zejména k přípravným činnostem pro mise podle čl. 28a odst. 1 a článku 28b. Rozhoduje po konzultaci s Evropským parlamentem.
Činnosti pro přípravu misí uvedených v čl. 28a odst. 1 a článku 28b, které nejsou hrazeny z rozpočtu Unie, jsou financovány z fondu pro zahájení operace vytvořeného příspěvky členských států.
(i) Rada přijme kvalifikovanou většinou na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku rozhodnutí, kterými stanoví:
(ii)
(iii) a) postupy vytvoření a financování fondu pro zahájení operace, zejména finanční částky přidělené fondu;
(iv)
(v) b) postupy správy fondu pro zahájení operace;
(vi)
(vii) c) postupy finanční kontroly.
Pokud plánovaná mise podle čl. 28a odst. 1 a článku 28b nemůže být hrazena z rozpočtu Unie, pověří Rada využitím tohoto fondu vysokého představitele. Vysoký představitel předloží Radě zprávu o provedení tohoto pověření.“
SPOLEČNÁ BEZPEČNOSTNÍ A OBRANNÁ POLITIKA
48) Vkládá se nový název oddílu, který zní:

„ODDÍL 2
USTANOVENÍ O SPOLEČNÉ BEZPEČNOSTNÍ A OBRANNÉ POLITICE“
49) Vkládá se článek 28a, který přebírá znění dosavadního článku 17 s těmito změnami:
a) dosavadní odstavec 1 se označuje jako odstavec 2 a vkládá se nový odstavec, který zní:

„1. Společná bezpečnostní a obranná politika je nedílnou součástí společné zahraniční a bezpečnostní politiky. Zajišťuje Unii operativní schopnost, která se opírá o civilní a vojenské prostředky. Unie je může použít pro mise vedené mimo území Unie k udržení míru, předcházení konfliktům a posílení mezinárodní bezpečnosti v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národů. Plnění těchto úkolů je založeno na využití schopností poskytnutých členskými státy.“;
b) dosavadní odstavec 1, nově označený jako odstavec 2, se mění takto:
i) první pododstavec se nahrazuje tímto:

„2. Společná bezpečnostní a obranná politika zahrnuje postupné vymezení společné obranné politiky Unie. Ta povede ke společné obraně, jakmile o tom Evropská rada jednomyslně rozhodne. V tomto případě doporučí členským státům přijetí takového rozhodnutí v souladu s jejich ústavními předpisy.“;
ii) v druhém pododstavci se slova „podle tohoto článku“ nahrazují slovy „podle tohoto oddílu“;
iii) třetí pododstavec se zrušuje.
c) dosavadní odstavce 2 až 5 se nahrazují tímto:

„3. Pro provádění společné bezpečnostní a obranné politiky dávají členské státy Unii k dispozici civilní a vojenské schopnosti, aby přispěly k plnění cílů vymezených Radou. Členské státy, které mezi sebou ustavily mnohonárodní síly, je mohou rovněž dát k dispozici společné bezpečnostní a obranné politice.
Členské státy se zavazují, že budou své vojenské schopnosti postupně zdokonalovat. Agentura pro oblast rozvoje obranných schopností, výzkumu, pořizování a vyzbrojování (dále jen „Evropská obranná agentura“) určuje operativní potřeby, podporuje opatření k jejich uspokojování, přispívá k určení a případně k provádění všech účelných opatření pro posílení výrobní a technologické základny v oblasti obrany, podílí se na vymezení evropské politiky schopností a vyzbrojování a napomáhá Radě při hodnocení zlepšování vojenských schopností.
4. Rozhodnutí týkající se společné bezpečnostní a obranné politiky včetně těch, která se týkají zahájení mise podle tohoto článku, přijímá Rada jednomyslně na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku nebo z podnětu některého členského státu. Vysoký představitel může, případně společně s Komisí, navrhnout, aby byly využity vnitrostátní prostředky i nástroje Unie.
5. K zachování hodnot Unie a službě jejím zájmům může Rada v rámci Unie pověřit provedením mise skupinu členských států. Provádění této mise se řídí článkem 28c.
6. Členské státy, jejichž vojenské schopnosti splňují vyšší kritéria a které přijaly v této oblasti přísnější závazky s ohledem na vedení těch nejnáročnějších misí, naváží v rámci Unie stálou strukturovanou spolupráci. Tato spolupráce se řídí článkem 28e. Nedotýká se článku 28b.
7. Pokud se členský stát stane na svém území cílem ozbrojeného napadení, poskytnou mu ostatní členské státy pomoc a podporu všemi prostředky, které jsou v jejich moci, v souladu s článkem 51 Charty Organizace spojených národů. Tím není dotčena zvláštní povaha bezpečnostní a obranné politiky některých členských států.
Závazky a spolupráce v této oblasti jsou v souladu se závazky v rámci Organizace Severoatlantické smlouvy, která zůstává pro ty členské státy, které jsou jejími členy, základem jejich společné obrany a fórem pro její provádění.“
50) Vkládají se nové články, které znějí:

„ČLÁNEK 28b
1. Mise uvedené v čl. 28a odst. 1, při kterých může Unie použít civilní a vojenské prostředky, zahrnují společné akce v oblasti odzbrojení, humanitární a záchranné mise, poradní a pomocné mise ve vojenské oblasti, mise pro předcházení konfliktům a udržení míru, mise bojových sil k řešení krizí, včetně misí pro prosazování míru a stabilizačních operací po ukončení konfliktů. Všechny tyto mise mohou přispívat k boji proti terorismu, včetně podpory třetích zemí v boji proti terorismu na jejich území.
2. Rada přijímá rozhodnutí týkající se misí uvedených v odstavci 1, ve kterých vymezí jejich cíle, rozsah a obecné podmínky jejich provádění. Vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku pod vedením Rady a v úzkém a stálém styku s Politickým a bezpečnostním výborem zajišťuje koordinaci civilních a vojenských aspektů těchto misí.
ČLÁNEK 28c
1. V rámci rozhodnutí přijatých podle článku 28b může Rada svěřit provádění některé mise skupině členských států, které si to přejí a mají pro takovou misi nezbytné schopnosti. Tyto členské státy se ve spojení s vysokým představitelem Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku mezi sebou dohodnou na řízení této mise.
2. Členské státy účastnící se mise informují o vývoji mise pravidelně Radu z vlastního podnětu nebo na žádost jiného členského státu. Členské státy účastnící se mise neprodleně informují Radu v případě, kdy by provedení mise mělo podstatné následky nebo by vyžadovalo změnu cíle, rozsahu nebo podmínek mise stanovených rozhodnutím podle odstavce 1. V takových případech přijme Rada nezbytná rozhodnutí.
ČLÁNEK 28d
1. Evropská obranná agentura, uvedená v čl. 28a odst. 3, má pod vedením Rady za úkol:
a) přispívat k určení cílů vojenských schopností členských států a hodnotit dodržování závazků týkajících se schopností přislíbených členskými státy;
b) podporovat harmonizaci operativních potřeb a přijímání účinných a slučitelných akvizičních metod;
c) navrhovat mnohostranné projekty pro plnění cílů z hlediska vojenských schopností a zajišťovat koordinaci programů prováděných členskými státy a řízení zvláštních programů spolupráce;
d) podporovat výzkum v oblasti obranných technologií, koordinovat a plánovat společnou výzkumnou činnost a studie technických řešení odpovídajících budoucím operativním potřebám;
e) přispívat k určování a případně k provádění všech účelných opatření pro posílení průmyslové a technologické základny v oblasti obrany a pro zlepšení účinnosti vojenských výdajů.
2. Evropské obranná agentura je otevřena všem členským státům, které si přejí podílet se na její činnosti. Rada kvalifikovanou většinou přijme rozhodnutí vymezující statut, sídlo a způsob fungování agentury. Toto rozhodnutí přihlíží ke stupni skutečného podílu na činnostech agentury. V rámci agentury se vytvářejí zvláštní skupiny sdružující členské státy, jež vedou společné projekty. Agentura plní své úkoly ve spojení s Komisí, je-li to třeba.
ČLÁNEK 28e
1. Členské státy, které si přejí účastnit se stálé strukturované spolupráce uvedené v čl. 28a odst. 6, splňují kritéria a přijímají závazky týkající se vojenských schopností stanovené v Protokolu o stálé strukturované spolupráci, oznámí svůj záměr Radě a vysokému představiteli Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.
2. Do tří měsíců od oznámení podle odstavce 1 přijme Rada rozhodnutí o zřízení stálé strukturované spolupráce a stanoví seznam zúčastněných členských států. Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou po konzultaci s vysokým představitelem.
3. Každý členský stát, který si v pozdějším stadiu přeje účastnit se stálé strukturované spolupráce, oznámí svůj záměr Radě a vysokému představiteli.
Rada přijme rozhodnutí, kterým potvrdí účast dotyčného členského státu, který splňuje kritéria a přijímá závazky stanovené v článcích 1 a 2 Protokolu o stálé strukturované spolupráci. Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou po konzultaci s vysokým představitelem. Na hlasování se podílejí pouze členové Rady zastupující zúčastněné členské státy.
Kvalifikovaná většina je vymezena v souladu s čl. 205 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.
4. Pokud zúčastněný členský stát již nesplňuje kritéria nebo není již schopen dostát závazkům stanoveným v článcích 1 a 2 Protokolu o stálé strukturované spolupráci, může Rada přijmout rozhodnutí o pozastavení účasti tohoto členského státu.
Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou. Na hlasování se podílejí pouze členové Rady zastupující zúčastněné členské státy, s výjimkou dotyčného členského státu.
Kvalifikovaná většina je vymezena v souladu s čl. 205 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.
5. Pokud si zúčastněný členský stát přeje odstoupit ze stálé strukturované spolupráce, oznámí své rozhodnutí Radě, která vezme na vědomí, že dotyčný členský stát ukončil svou účast.
6. Rozhodnutí a doporučení Rady v rámci stálé strukturované spolupráce jiná než uvedená v odstavcích 2 až 5 se přijímají jednomyslně. Pro účely tohoto odstavce je k jednomyslnosti třeba pouze hlasů zástupců zúčastněných členských států.“
51) Články 29 až 39 hlavy VI, týkající se justiční spolupráce v trestních věcech a policejní spolupráce, se nahrazují kapitolami 1, 4 a 5 části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie. Jak je uvedeno v čl. 2 bodech 64, 67 a 68 této smlouvy, nahrazuje se článek 29 článkem 61 Smlouvy o fungování Evropské unie, článek 30 články 69f a 69g uvedené smlouvy, článek 31 články 69a, 69b a 69d uvedené smlouvy, článek 32 článkem 69h uvedené smlouvy, článek 33 článkem 61e uvedené smlouvy a článek 36 článkem 61d uvedené smlouvy. Články 34, 35, 37, 38a 39 se zrušují. Název hlavy se zrušuje a její číslo se stává číslem hlavy, která se týká závěrečných ustanovení.
52) Články 40, 40a a 40b hlavy VI a články 43 až 45 hlavy VII, týkající se posílené spolupráce, se nahrazují článkem 10 podle bodu 22 a nadpis hlavy VII se zrušuje.
53) Články 41 a 42 se zrušují.
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
54) Dosavadní hlava VIII, týkající se závěrečných ustanovení, se označuje jako hlava VI; tato hlava a články 48, 49 a 53 se mění podle bodů 56, 57 a 62. Článek 47 se nahrazuje článkem 25b podle bodu 45 a články 46 a 50 se zrušují.
55) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 46a
Unie má právní subjektivitu.“
56) Článek 48 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 48
1. Smlouvy mohou být změněny řádným postupem pro přijímání změn. Mohou být rovněž změněny zjednodušeným postupem pro přijímání změn.
Řádný postup pro přijímání změn
2. Vláda kteréhokoli členského státu, Evropský parlament nebo Komise mohou Radě předkládat návrhy na změnu Smluv. Tyto návrhy mohou mimo jiné směřovat k rozšíření nebo omezení pravomocí svěřených Unii ve Smlouvách. Tyto návrhy předá Rada Evropské radě a oznámí se vnitrostátním parlamentům.
3. Přijme-li Evropská rada prostou většinou po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí kladné rozhodnutí ve vztahu k posouzení navrhovaných změn, svolá předseda Evropské rady konvent složený ze zástupců vnitrostátních parlamentů, hlav států nebo předsedů vlád členských států, Evropského parlamentu a Komise. Institucionální změny v měnové oblasti jsou rovněž konzultovány s Evropskou centrální bankou. Konvent přezkoumá návrhy změn a konsensem přijme doporučení pro konferenci zástupců vlád členských států podle odstavce 4.
Evropská rada může po obdržení souhlasu Evropského parlamentu prostou většinou rozhodnout, že konvent nesvolá, pokud to není odůvodněné rozsahem navrhovaných změn. V tom případě vymezí Evropská rada mandát pro konferenci zástupců vlád členských států.
4. Konferenci zástupců vlád členských států svolá předseda Rady, aby se společně dohodly změny, které mají být ve Smlouvách provedeny.
Změny vstoupí v platnost po ratifikaci všemi členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
5. Pokud smlouvu pozměňující Smlouvy po dvou letech od jejího podpisu ratifikovaly čtyři pětiny členských států a jeden nebo více členských států se při její ratifikaci setkalo s obtížemi, bude se touto otázkou zabývat Evropská rada.
Zjednodušený postup pro přijímání změn
6. Vláda každého členského státu, Evropský parlament nebo Komise mohou předložit Evropské radě návrhy na změnu všech nebo části ustanovení části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie, která se týkají vnitřních politik a činností Unie.
Evropská rada může přijmout rozhodnutí o změně všech nebo části ustanovení části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie. Evropská rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí a, v případě institucionálních změn v měnové oblasti, s Evropskou centrální bankou. Toto rozhodnutí vstoupí v platnost až po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
Rozhodnutí podle druhého pododstavce nesmí rozšířit pravomoci svěřené Unii Smlouvami.
7. Stanoví-li Smlouva o fungování Evropské unie nebo hlava V této smlouvy, že Rada rozhoduje v určité oblasti nebo v určitém případě jednomyslně, může Evropská rada přijmout rozhodnutí, které Radě umožní v této oblasti nebo v tomto případě rozhodovat kvalifikovanou většinou. Tento pododstavec se nepoužije na rozhodnutí související s vojenstvím nebo obranou.
Stanoví-li Smlouva o fungování Evropské unie, že Rada přijímá legislativní akty zvláštním legislativním postupem, může Evropská rada přijmout rozhodnutí, kterým umožní přijímat tyto akty řádným legislativním postupem.
Každá iniciativa Evropské rady na základě prvního nebo druhého pododstavce se oznámí vnitrostátním parlamentům. Vysloví-li některý vnitrostátní parlament ve lhůtě do šesti měsíců od tohoto oznámení svůj nesouhlas, rozhodnutí uvedené v prvním nebo druhém pododstavci se nepřijme. Není-li nesouhlas vysloven, může Evropská rada toto rozhodnutí přijmout.
Evropská rada rozhoduje o přijetí rozhodnutí uvedených v prvním nebo druhém pododstavci jednomyslně po obdržení souhlasu Evropského parlamentu, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů.“
57) V článku 49 se první pododstavec mění takto:
a) v první větě se slova „uznává zásady uvedené v čl. 6 odst. 1“ nahrazují slovy „uznává hodnoty uvedené v článku 1a a zavazuje se k jejich podpoře“;
b) v druhé větě se slova „Svou žádost podává“ nahrazují slovy „O této žádosti je informován Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty. Žadatelský stát podává svou žádost“; slova „vyjádřeného nadpoloviční většinou všech jeho členů“ se nahrazují slovy „který se usnáší většinou hlasů všech svých členů“;
c) doplňuje se nová věta, která zní: „Kritéria pro přistoupení, na nichž se dohodne Evropská rada, budou zohledněna.“
58) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 49a
1. Každý členský stát se v souladu se svými ústavními předpisy může rozhodnout z Unie vystoupit.
2. Členský stát, který se rozhodne vystoupit, oznámí svůj záměr Evropské radě. S ohledem na pokyny Evropské rady Unie sjedná a uzavře s tímto státem dohodu o podmínkách jeho vystoupení, s přihlédnutím k rámci jeho budoucích vztahů s Unií. Tato dohoda se sjednává v souladu s čl. 188n odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Jménem Unie ji uzavře Rada, která rozhoduje kvalifikovanou většinou po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.
3. Smlouvy přestávají být pro dotyčný stát použitelné dnem vstupu dohody o vystoupení v platnost, nebo, nedojde-li k tomu, dva roky po oznámení podle odstavce 2, nerozhodne-li Evropská rada jednomyslně po dohodě s dotyčným členským státem o prodloužení této lhůty.
4. Pro účely odstavců 2 a 3 se člen Evropské rady nebo Rady, který zastupuje vystupující členský stát, nepodílí na jednáních ani rozhodnutích Evropské rady nebo Rady, která se jej týkají.
Kvalifikovaná většina je vymezena v souladu s čl. 205 odst. 3 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie.
5. Pokud stát, který z Unie vystoupil, požádá o nové přistoupení, podléhá tato žádost postupu podle článku 49.“
59) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 49b
Protokoly ke Smlouvám a jejich přílohy tvoří jejich nedílnou součást.“
60) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 49c
1. Smlouvy se vztahují na Belgické království, Bulharskou republiku, Českou republiku, Dánské království, Spolkovou republiku Německo, Estonskou republiku, Irsko, Řeckou republiku, Španělské království, Francouzskou republiku, Italskou republiku, Kyperskou republiku, Lotyšskou republiku, Litevskou republiku, Lucemburské velkovévodství, Maďarskou republiku, Republiku Malta, Nizozemské království, Rakouskou republiku, Polskou republiku, Portugalskou republiku, Rumunsko, Republiku Slovinsko, Slovenskou republiku, Finskou republiku, Švédské království a Spojené království Velké Británie a Severního Irska.
2. Územní působnost Smluv je vymezena v článku 311a Smlouvy o fungování Evropské unie.“
61) Článek 53 se mění takto:
a) dosavadní první pododstavec se označuje jako odstavec 1; seznam jazyků se doplňuje o jazyky uvedené v dosavadním čl. 53 druhém pododstavci a druhý pododstavec se zrušuje;
b) doplňuje se nový odstavec, který zní:

„2. Tato smlouva může být rovněž přeložena do jakéhokoliv jazyka určeného členskými státy z těch jazyků, jež jsou podle ústavního řádu těchto členských států úředními jazyky na jejich celém území nebo jeho části. Dotyčný členský stát předá ověřený opis těchto překladů, který bude uložen v archivu Rady.“
ČLÁNEK 2
Smlouva o založení Evropského společenství se mění v souladu s tímto článkem.
1) Název Smlouvy se nahrazuje tímto: „Smlouva o fungování Evropské unie“.
A. HORIZONTÁLNÍ ZMĚNY
2) V celé smlouvě se:
a) slova „Společenství“ nebo „Evropské společenství“ nahrazují slovem „Unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru, slova „Evropská společenství“ nahrazují slovy „Evropská unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a příslušná věta se případně odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje; tento bod se netýká čl. 136 prvního pododstavce (druhý výskyt) a čl. 299 odst. 6 písm. c), nově čl. 311a odst. 5 písm. c);
b) slova „tato smlouva“ nahrazují slovem „Smlouvy“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a příslušná věta se případně odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje; tento bod se netýká čl. 182 třetího pododstavce a článků 312 a 313;
c) slova „Rada (...) postupem podle článku 251“ nahrazují slovy „Evropský parlament a Rada (...) řádným legislativním postupem“ a slova „postup uvedený v článku 251“ nebo „postup podle článku 251“ nahrazují slovy „řádný legislativní postup“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a řízené sloveso se případně převádí do množného čísla;
d) zrušují slova „kvalifikovanou většinou“, „rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou“, „vyjádřeným kvalifikovanou většinou“, „která rozhoduje kvalifikovanou většinou“ a „přijatého kvalifikovanou většinou“;
e) slova „Rada zasedající na úrovni hlav států nebo předsedů vlád“ nahrazují slovy „Evropská rada“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;
f) slova „orgány nebo instituce“, „orgány či instituce“, „orgány a instituce“ a „orgány a subjekty“ nahrazují slovy „orgány, instituce nebo jiné subjekty“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru, s výjimkou čl. 193 prvního pododstavce;
g) slova „společný trh“ nahrazují slovy „vnitřní trh“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a případná předložka „s“ se nahrazuje předložkou „se“;
h) zkratka „ECU“ nahrazuje slovem „euro“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;
i) slova „členské státy, na které se nevztahuje výjimka,“ nahrazují slovy „členské státy, jejichž měnou je euro,“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;
j) zkratka „ECB“ nahrazuje slovy „Evropská centrální banka“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;
k) slova „statut ESCB“ nahrazují slovy „statut ESCB a ECB“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;
l) slova „výbor zřízený článkem 114“ a „výbor uvedený v článku 114“ nahrazují slovy „Hospodářský a finanční výbor“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;
m) slova „statut Soudního dvora“ nahrazují slovy „statut Soudního dvora Evropské unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;
n) slova „Soud prvního stupně“ nahrazují slovem „Tribunál“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;
o) slova „soudní komora“ nahrazují slovy „specializovaný soud“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a příslušná věta se případně odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje.
3) V následujících článcích se slova „na návrh Komise“ nahrazují slovy „zvláštním legislativním postupem“:
–čl. 13, nově čl. 16e, odst. 1–článek 94, nově článek 95–čl. 19 odst. 1–čl. 104 odst. 14 druhý pododstavec–čl. 19 odst. 2–čl. 166 odst. 4–čl. 22 druhý pododstavec–čl. 175 odst. 2 první pododstavec–článek 93  
4) V následujících článcích se za slovo „Rada“ vkládají slova „rozhodující prostou většinou“:
–čl. 130 první pododstavec–čl. 213 poslední pododstavec třetí věta–čl. 144 první pododstavec–článek 216–článek 208 začátek první větyčlánek 284–článek 209 
5) V následujících článcích se slova „po konzultaci s Evropským parlamentem“ nahrazují slovy „po obdržení souhlasu Evropského parlamentu“:
–čl. 13, nově čl. 16e, odst. 1–čl. 22 druhý pododstavec
6) V následujících článcích se slovo „orgán“ nahrazuje slovy „orgán, instituce nebo jiný subjekt“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a příslušná věta se případně odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje:
–čl. 195 odst. 1 druhý pododstavec–čl. 232 druhý pododstavec–čl. 233 první pododstavec–čl. 234 písm. b)–čl. 255 odst. 3, nově čl. 16a odst. 3 třetí pododstavec 
7) V následujících článcích se slova „Soudní dvůr“ nahrazují slovy „Soudní dvůr Evropské unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru:
–čl. 83 odst. 2 písm. d)–čl. 233 první pododstavec–čl. 88 odst. 2 druhý pododstavec–čl. 234 první, druhý a třetí –čl. 95,nově čl. 94, odst. 9pododstavec–čl. 195 odst. 1–článek 235–čl. 225a šestý pododstavec–článek 236–čl. 226 druhý pododstavec–čl. 237 návětí a písm. d)–čl. 227 první a čtvrtý pododstavec– článek 238–čl. 228 odst. 1 a odst. 2 (nově) druhý pododstavec–článek 240–článek 229–článek 242–článek 229a–článek 243–čl. 230 první a třetí pododstavec–článek 244–čl. 231 první pododstavec–čl. 247 odst. 9, nově odst. 8–čl. 232 první a třetí pododstavec–čl. 256 druhý a čtvrtý pododstavec
8) V následujících článcích se odkazy na určitý článek Smlouvy nahrazují následujícími odkazy na určitý článek Smlouvy o Evropské unii:
–čl. 21 třetí, nově čtvrtý pododstavec:odkaz na čl. 53 odst. 1 (první odkaz) a na článek  9 (druhý odkaz)–čl. 97b odst. 1: odkaz na článek 2–článek 98: odkaz na článek 2 (druhý odkaz)–čl. 105 odst. 1 druhá věta: odkaz na článek 2–čl. 215 třetí, nově čtvrtý pododstavec: odkaz na čl. 9d odst. 7 první pododstavec 
9) (Netýká se českého znění.)
B. JEDNOTLIVÉ ZMĚNY
PREAMBULE
10) V druhém bodě preambule se slovo „zemí“ nahrazuje slovem „států“ a v posledním bodě preambule se slova „ROZHODLI SE vytvořit EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, a za tím účelem byli jmenováni tito zplnomocnění zástupci“ nahrazují slovy „JMENOVALI své zplnomocněné zástupce, jimiž jsou“.
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
11) Články 1 a 2 se zrušují. Vkládá se nový článek, který zní

„ČLÁNEK 1a
1. Tato smlouva upravuje fungování Unie a stanoví oblasti, meze a způsob výkonu jejích pravomocí.
2. Tato smlouva a Smlouva o Evropské unii představují smlouvy, na nichž je Unie založena. Tyto dvě Smlouvy, které mají stejnou právní sílu, se označují jako „Smlouvy“.“
DRUHY A OBLASTI PRAVOMOCÍ
12) Vkládá se nový nadpis hlavy a nové články, které znějí:

„HLAVA I
DRUHY A OBLASTI PRAVOMOCÍ UNIE
ČLÁNEK 2a
1. Svěřují-li v určité oblasti Smlouvy Unii výlučnou pravomoc, může pouze Unie vytvářet a přijímat právně závazné akty a členské státy tak mohou činit pouze tehdy, jsou-li k tomu Unií zmocněny nebo provádějí-li akty Unie.
2. Svěřují-li v určité oblasti Smlouvy Unii pravomoc sdílenou s členskými státy, mohou v této oblasti vytvářet a přijímat právně závazné akty Unie i členské státy. Členské státy vykonávají svou pravomoc v rozsahu, v jakém ji Unie nevykonala. Členské státy opět vykonávají svou pravomoc v rozsahu, v jakém se Unie rozhodla svou pravomoc přestat vykonávat.
3. Členské státy koordinují své hospodářské politiky a politiky zaměstnanosti v souladu s úpravou uvedenou v této smlouvě, k jejímuž stanovení má pravomoc Unie.
4. Unie má v souladu s ustanoveními Smlouvy o Evropské unii pravomoc vymezovat a provádět společnou zahraniční a bezpečnostní politiku včetně postupného vymezení společné obranné politiky.
5. V některých oblastech a za podmínek stanovených Smlouvami má Unie pravomoc provádět činnosti, jimiž podporuje, koordinuje nebo doplňuje činnosti členských států, aniž by přitom v těchto oblastech nahrazovala jejich pravomoc.
Právně závazné akty Unie přijaté na základě ustanovení Smluv, která se týkají těchto oblastí, nesmějí harmonizovat právní předpisy členských států.
6. Rozsah a způsob výkonu pravomocí Unie určují ustanovení Smluv týkající se jednotlivých oblastí.
ČLÁNEK 2b
1. Unie má výlučnou pravomoc v těchto oblastech:
a) celní unie;
b) stanovení pravidel hospodářské soutěže nezbytných pro fungování vnitřního trhu;
c) měnová politika pro členské státy, jejichž měnou je euro;
d) zachování biologických mořských zdrojů v rámci společné rybářské politiky;
e) společná obchodní politika.
2. Ve výlučné pravomoci Unie je rovněž uzavření mezinárodní smlouvy, pokud je její uzavření stanoveno legislativním aktem Unie nebo je nezbytné k tomu, aby Unie mohla vykonávat svou vnitřní pravomoc, nebo pokud její uzavření může ovlivnit společná pravidla či změnit jejich působnost.
ČLÁNEK 2c
1. Unie sdílí pravomoc s členskými státy, pokud jí Smlouvy svěřují pravomoc, která se netýká oblastí uvedených v článcích 2b a 2e.
2. Sdílená pravomoc Unie a členských států se uplatňuje v těchto hlavních oblastech:
a) vnitřní trh;
b) sociální politika, pokud jde o hlediska vymezená v této smlouvě;
c) hospodářská, sociální a územní soudržnost;
d) zemědělství a rybolov, vyjma zachování biologických mořských zdrojů;
e) životní prostředí;
f) ochrana spotřebitele;
g) doprava;
h) transevropské sítě;
i) energetika;
j) prostor svobody, bezpečnosti a práva;
k) společné otázky bezpečnosti v oblasti veřejného zdraví, pokud jde o hlediska vymezená v této smlouvě.
3. Unie má pravomoc vyvíjet činnost v oblasti výzkumu, technologického rozvoje a vesmíru, zejména vymezovat a provádět programy, avšak výkon této pravomoci nesmí členským státům bránit ve výkonu jejich pravomoci.
4. Unie má pravomoc vyvíjet činnost a provádět společnou politiku v oblasti rozvojové spolupráce a humanitární pomoci, avšak výkon této pravomoci nesmí členským státům bránit ve výkonu jejich pravomoci.
ČLÁNEK 2d
1. Členské státy koordinují své hospodářské politiky v rámci Unie. Za tímto účelem přijme Rada opatření, zejména hlavní směry těchto politik.
Zvláštní ustanovení se vztahují na ty členské státy, jejichž měnou je euro.
2. Unie přijímá opatření ke koordinaci politik zaměstnanosti členských států, zejména vymezováním směrů těchto politik.
3. Unie může dávat podněty pro zajištění koordinace sociálních politik členských států.
ČLÁNEK 2e
Unie má pravomoc provádět činnosti, jimiž podporuje, koordinuje nebo doplňuje činnosti členských států. Oblasti těchto činností na evropské úrovni jsou:
a) ochrana a zlepšování lidského zdraví;
b) průmysl;
c) kultura;
d) cestovní ruch;
e) všeobecné vzdělávání, odborné vzdělávání, mládež a sport;
f) civilní ochrana;
g) správní spolupráce.“
OBECNĚ POUŽITELNÁ USTANOVENÍ
13) Vkládá se nový nadpis hlavy a nový článek, které znějí:

„HLAVA II
OBECNĚ POUŽITELNÁ USTANOVENÍ
ČLÁNEK 2f
Unie zajišťuje soudržnost mezi svými jednotlivými politikami a činnostmi s přihlédnutím ke všem svým cílům a v souladu se zásadou svěření pravomocí.“
14) V článku 3 se zrušuje odstavec 1. V odstavci 2 se zrušuje jeho číslování a slova „činnostech uvedených v tomto článku“ se nahrazují slovy „svých činnostech“.
15) Dosavadní článek 4 se stává článkem 97b a mění se podle bodu 85.
16) Článek 5 se zrušuje; nahrazuje se článkem 3b Smlouvy o Evropské unii.
17) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 5a
Při vymezování a provádění svých politik a činností přihlíží Unie k požadavkům spojeným s podporou vysoké úrovně zaměstnanosti, zárukou přiměřené sociální ochrany, bojem proti sociálnímu vyloučení a vysokou úrovní všeobecného a odborného vzdělávání a ochrany lidského zdraví.“
18) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 5b
Při vymezování a provádění svých politik a činností se Unie zaměřuje na boj proti jakékoliv diskriminaci na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo přesvědčení, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.“
19) V článku 6 se zrušují slova „uvedených v článku 3“.
20) Vkládá se článek 6a, který přebírá znění dosavadního čl. 153 odst. 2.
21) Vkládá se článek 6b, který přebírá znění dosavadní normativní části protokolu o ochraně a dobrých životních podmínkách zvířat s tím, že se slova „v zemědělství, v dopravě, v oblasti vnitřního trhu a ve výzkumu berou Společenství a členské státy plně v úvahu požadavky na dobré životní podmínky zvířat“ nahrazují slovy „v oblastech zemědělství, rybolovu, dopravy, vnitřního trhu, výzkumu a technologického rozvoje a vesmíru zohledňují Unie a členské státy plně požadavky na dobré životní podmínky zvířat jako vnímajících bytostí“.
22) Články 7 až 10 se zrušují. Články 11 a 11a se nahrazují článkem 10 Smlouvy o Evropské unii a články 280a až 280i Smlouvy o fungování Evropské unie, jak je uvedeno v čl. 1 bodě 2 této smlouvy a v bodě 278 tohoto článku.
23) Dosavadní článek 12 se stává článkem 16d.
24) Dosavadní článek 13 se stává článkem 16e a mění se podle bodu 33.
25) Dosavadní článek 14 se stává článkem 22a a mění se podle bodu 41.
26) Dosavadní článek 15 se stává článkem 22b a mění se podle bodu 42.
27) Článek 16 se mění takto:
a) slova „články 73, 86 a 87“ se nahrazují slovy „článek 3a Smlouvy o Evropské unii a články 73, 86 a 87 této smlouvy“;
b) slova „aby zásady“ se nahrazují slovy „aby zejména hospodářské a finanční zásady“;
c) doplňuje se nová věta, která zní:

„Tyto zásady a podmínky stanoví řádným legislativním postupem formou nařízení Evropský parlament a Rada, aniž je dotčena pravomoc členských států poskytovat, zadávat či financovat tyto služby v souladu se Smlouvami.“
28) Vkládá se článek 16a, který přebírá znění dosavadního článku 255 s těmito změnami:
a) před odstavec 1 se vkládají nové odstavce následujícího znění; dosavadní odstavce 1, 2 a 3 se stávají odst. 3 prvním, druhým a třetím pododstavcem:

„1. S cílem podpořit řádnou správu věcí veřejných a zajistit účast občanské společnosti jednají orgány, instituce a jiné subjekty Unie co nejotevřeněji.
2. Evropský parlament, jakož i Rada při projednávání návrhu legislativního aktu a hlasování o něm, zasedají veřejně.“;
b) v dosavadním odstavci 1, nově odst. 3 prvním pododstavci, se slova „Evropského parlamentu, Rady a Komise“ se nahrazují slovy „orgánů, institucí a jiných subjektů Unie bez ohledu na použitý nosič“ a slova „v souladu s odstavci 2 a 3“ se nahrazují slovy „v souladu s tímto odstavcem“;
c) v dosavadním odstavci 2, nově odst. 3 druhém pododstavci, se slova „do dvou let po vstupu Amsterodamské smlouvy v platnost“ nahrazují slovy „formou nařízení“;
d) v dosavadním odstavci 3, nově odst. 3 třetím pododstavci, se před slovo „stanoví“ vkládají slova „zajišťuje transparentnost své činnosti a“ a doplňují se slova „v souladu s nařízením uvedeným v druhém pododstavci“; doplňují se nové pododstavce, které znějí:

„Soudní dvůr Evropské unie, Evropská centrální banka a Evropská investiční banka podléhají tomuto odstavci, pouze pokud vykonávají své správní funkce.
Evropský parlament a Rada zajistí zveřejnění dokumentů týkajících se legislativních postupů za podmínek stanovených nařízením uvedeným v druhém pododstavci.“
29) Vkládá se nový článek, který nahrazuje dosavadní článek 286 a který zní:

„ČLÁNEK 16b
1. Každý má právo na ochranu osobních údajů, které se jej týkají.
2. Evropský parlament a Rada přijmou řádným legislativním postupem pravidla o ochraně fyzických osob při zpracovávání osobních údajů orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a členskými státy, pokud vykonávají činnosti spadající do oblasti působnosti práva Unie, a pravidla o volném pohybu těchto údajů. Dodržování těchto pravidel podléhá kontrole nezávislými orgány.
Pravidly přijatými na základě tohoto článku nejsou dotčena zvláštní pravidla uvedená v článku 25a Smlouvy o Evropské unii.“
30) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 16c
1. Unie uznává postavení, které podle vnitrostátního práva mají církve a náboženská sdružení či společenství v členských státech, a nedotýká se jej.
2. Unie stejným způsobem uznává postavení, které podle vnitrostátního práva mají nekonfesní organizace.
3. Unie udržuje otevřený, transparentní a pravidelný dialog s těmito církvemi a organizacemi, přičemž uznává jejich identitu a jejich osobitý přínos.“
ZÁKAZ DISKRIMINACE A OBČANSTVÍ
31) Název části druhé se nahrazuje tímto: „ZÁKAZ DISKRIMINACE A OBČANSTVÍ UNIE“.
32) Vkládá se článek 16d, který přebírá znění dosavadního článku 12.
33) Vkládá se článek 16e, který přebírá znění dosavadního článku 13 s tím, že v odstavci 2 se slova „rozhoduje Rada postupem podle článku 251, pokud přijímá“ nahrazují slovy „mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem přijmout základní zásady pro“.
34) Článek 17 se mění takto:
a) slova „doplňuje státní příslušnost členského státu, ale nenahrazuje ji“ se nahrazují slovy „doplňuje občanství členského státu, nenahrazuje je“;
b) odstavec 2 se nahrazuje tímto:

„2. Občané Unie mají práva a povinnosti stanovené Smlouvami. Mají mimo jiné:
a) právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států;
b) právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu a v obecních volbách v členském státě, v němž mají bydliště, za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu;
c) na území třetí země, kde členský stát, jehož jsou státními příslušníky, nemá své zastoupení, právo na diplomatickou a konzulární ochranu kterýmkoli členským státem za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu;
d) petiční právo k Evropskému parlamentu, právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv a právo obracet se na orgány a poradní instituce Unie v jednom z jazyků Smluv a obdržet odpověď ve stejném jazyce.
Tato práva se vykonávají za podmínek a v mezích stanovených Smlouvami a opatřeními přijatými na jejich základě.“
35) Článek 18 se mění takto:
a) v odstavci 2 se slova „může Rada“ nahrazují slovy „mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem“ a poslední věta se zrušuje;
b) odstavec 3 se nahrazuje tímto:

„3. Ke stejnému účelu jako účelu uvedenému v odstavci 1, nestanoví-li k tomu Smlouvy nezbytné pravomoci, může Rada zvláštním legislativním postupem přijmout opatření týkající se sociálního zabezpečení nebo sociální ochrany. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.“
36) V článku 20 se slova „mezi sebou sjednají nezbytná pravidla“ nahrazují slovy „přijmou nezbytná ustanovení“. Doplňuje se nový pododstavec, který zní:

„Rada může zvláštním legislativním postupem a po konzultaci Evropského parlamentu přijímat směrnice o opatřeních v oblasti koordinace a spolupráce nezbytných pro usnadnění této ochrany.“
37) V článku 21 se vkládá nový první pododstavec, který zní:

„Evropský parlament a Rada přijímají řádným legislativním postupem formou nařízení ustanovení o postupech a podmínkách požadovaných pro předložení občanské iniciativy ve smyslu článku 8b Smlouvy o Evropské unii, včetně minimálního počtu členských států, z nichž musí pocházet občané, kteří ji předkládají.“
38) V čl. 22 druhém pododstavci se slova „práv stanovených v této části, jež členským státům doporučí k přijetí v souladu s jejich ústavními předpisy“ nahrazují slovy „práv uvedených v čl. 17 odst. 2. Tato ustanovení vstupují v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.“
39) Název části třetí se nahrazuje tímto: „VNITŘNÍ POLITIKY A ČINNOSTI UNIE“.
VNITŘNÍ TRH
40) Na začátku části třetí se vkládá nový nadpis hlavy I s názvem „VNITŘNÍ TRH“.
41) Vkládá se článek 22a, který přebírá znění dosavadního článku 14 s tím, že se odstavec 1 nahrazuje tímto:

„1. Unie přijímá opatření určená k vytvoření nebo zajištění fungování vnitřního trhu v souladu s příslušnými ustanoveními Smluv.“
42) Vkládá se článek 22b, který přebírá znění dosavadního článku 15 s tím, že v prvním pododstavci se slova „při vytváření“ nahrazují slovy „pro vytvoření“.
43) Dosavadní hlava I o volném pohybu zboží se označuje jako hlava Ia.
44) V čl. 23 odst. 1 se slova „je založeno na“ nahrazují slovem „zahrnuje“.
45) Za článek 27 se vkládá nový nadpis kapitoly 1a s názvem „SPOLUPRÁCE V CELNÍCH VĚCECH“ a vkládá se článek 27a, který přebírá znění dosavadního článku 135 s tím, že jeho poslední věta se zrušuje.
ZEMĚDĚLSTVÍ A RYBOLOV
46) V názvu hlavy II se doplňují slova „A RYBOLOV“.
47) Článek 32 se mění takto:
a) v odstavci 1 se vkládá nový první pododstavec, který zní: „1. Unie vymezuje a provádí společnou zemědělskou politiku a společnou rybářskou politiku.“, dosavadní znění odstavce 1 se stává druhým pododstavcem.
V nově druhém pododstavci první větě se za slovo „zemědělství“ vkládá slovo „..., rybolov“ a doplňuje se nová věta, která zní: „Odkazy na společnou zemědělskou politiku nebo na zemědělství a užívání výrazu „zemědělský“ se rovněž vztahují na rybolov, s ohledem na zvláštní rysy tohoto odvětví.“;
b) v odstavci 2 se slovo „vytváření“ nahrazuje slovy „vytvoření nebo fungování“;
c) v odstavci 3 se zrušují slova „této smlouvy“.
48) Článek 36 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se slova „podle čl. 37 odst. 2 a 3“ nahrazují slovy „podle čl. 37 odst. 2“ a slova „vymezí Rada“ se nahrazují slovy „vymezí Evropský parlament a Rada“;
b) v návětí druhého pododstavce se slovo „zejména“ nahrazuje slovy „na návrh Komise“.
49) Článek 37 se mění takto:
a) odstavec 1 se zrušuje;
b) dosavadní odstavec 2 se označuje jako odstavec 1; slova „S přihlédnutím k výsledku konference uvedené v odstavci 1 předloží Komise po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem do dvou let od vstupu této smlouvy v platnost“ se nahrazují slovy „Komise předkládá“ a třetí pododstavec se zrušuje;
c) vkládají se nové odstavce, které znějí:

„2. Evropský parlament a Rada přijmou řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem společnou organizaci zemědělských trhů uvedenou v čl. 34 odst. 1 a ostatní ustanovení nezbytná pro sledování cílů společné zemědělské politiky a společné rybářské politiky.
3. Rada přijme na návrh Komise opatření týkající se stanovení cen, dávek, podpor a množstevních omezení a stanovení a přidělení rybolovných práv.“;
d) dosavadní odstavec 3 se označuje jako odstavec 4 a jeho návětí nahrazuje tímto:

„V souladu s odstavcem 2 lze vnitrostátní systémy organizace trhu nahradit společnou organizací trhu uvedenou v čl. 34 odst. 1, pokud:“;
e) dosavadní odstavec 4 se označuje jako odstavec 5.
VOLNÝ POHYB PRACOVNÍKŮ
50) V čl. 39 odst. 3 písm. d) se zrušuje slovo „prováděcích“.
51) Článek 42 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se slova „migrujícím pracovníkům a oprávněným příslušníkům jejich rodin“ nahrazují slovy „migrujícím zaměstnancům a osobám samostatně výdělečně činným, jakož i osobám na nich závislým,“ a ve větě za středníkem se zrušuje slovo „Rada“;
b) poslední pododstavec se nahrazuje tímto:

„Prohlásí-li člen Rady, že by se návrh legislativního aktu podle prvního pododstavce dotkl důležitých aspektů jeho systému sociálního zabezpečení, včetně oblasti působnosti, nákladů nebo finanční struktury, nebo by se výrazně dotkl finanční rovnováhy tohoto systému, může požádat, aby se návrhem zabývala Evropská rada. V takovém případě se řádný legislativní postup pozastaví. Po projednání Evropská rada do čtyř měsíců od tohoto pozastavení:
a) vrátí návrh zpět Radě, která ukončí pozastavení řádného legislativního postupu, nebo
b) nepřijme žádné opatření nebo požádá Komisi o předložení nového návrhu; v tom případě se původně navržený akt považuje za nepřijatý.“
PRÁVO USAZOVÁNÍ
52) V čl. 44 odst. 2 se na začátek prvního pododstavce vkládají slova „Evropský parlament,“.
53) V čl. 45 druhém pododstavci se slova „Rada může na návrh Komise kvalifikovanou většinou“ nahrazují slovy „Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem“.
54) Článek 47 se mění takto:
a) v odstavci 1 se doplňují slova „..., jakož i koordinaci právních a správních předpisů členských států týkajících se přístupu k samostatně výdělečným činnostem a jejich výkonu“;
b) odstavec 2 se zrušuje a dosavadní odstavec 3 se označuje jako odstavec 2; slova „bude postupné odstraňování omezení záviset“ se nahrazují slovy „závisí postupné odstraňování omezení“.
55) Vkládá se článek 48a, který přebírá znění dosavadního článku 294.
SLUŽBY
56) Článek 49 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se slova „státě Společenství“ nahrazují slovy „členském státě“;
b) v druhém pododstavci se slova „Rada může na návrh Komise rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou“ nahrazují slovy „Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem“.
57) V čl. 50 třetím pododstavci se slova „ve státě“ nahrazují slovy „v členském státě“.
58) V čl. 52 odst. 1 se slova „Rada vydá na návrh Komise a po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem a Evropským parlamentem“ nahrazují slovy „Evropský parlament a Rada vydají řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem“.
59) V článku 53 se slova „jsou připraveny přistoupit k liberalizaci“ nahrazují slovy „usilují o dosažení liberalizace“.
KAPITÁL
60) V čl. 57 odst. 2 se slova „může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou přijímat“ nahrazují slovy „přijímají Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem“; dosavadní poslední věta odstavce 2 se stává odstavcem 3 a nahrazuje se tímto:

„3. Odchylně od odstavce 2 může opatření, která v oblasti liberalizace pohybu kapitálu do třetích zemí či z nich představují v právu Unie krok zpět, přijímat pouze Rada zvláštním legislativním postupem jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.“
61) V článku 58 se doplňuje nový odstavec, který zní:

„4. Nebudou-li přijata opatření podle čl. 57 odst. 3, může Komise, nebo nepřijme-li Komise rozhodnutí do tří měsíců od žádosti dotčeného členského státu, Rada přijmout rozhodnutí o tom, že se omezující daňová opatření přijatá členským státem vůči jedné nebo více třetím zemím považují za slučitelná se Smlouvami, pokud jsou odůvodněna některým z cílů Unie a jsou slučitelná s řádným fungováním vnitřního trhu. Rada rozhoduje jednomyslně na žádost členského státu.“
62) Dosavadní článek 60 se stává článkem 61h a mění se podle bodu 64.
PROSTOR SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA
63) Hlava IV o vízové, azylové a přistěhovalecké politice a jiných politikách týkajících se volného pohybu osob se nahrazuje novou hlavou IV s názvem „PROSTOR SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA“. Tato hlava obsahuje tyto kapitoly:
Kapitola 1: Obecná ustanoveníKapitola 2:Politiky týkající se kontrol na hranicích, azylu a přistěhovalectvíKapitola 3:Justiční spolupráce v občanských věcechKapitola 4: Justiční spolupráce v trestních věcechKapitola 5:Policejní spolupráce
OBECNÁ USTANOVENÍ
64) Článek 61 se nahrazuje následujícím nadpisem kapitoly a články. Článek 61 současně nahrazuje článek 29 dosavadní Smlouvy o Evropské unii, článek 61d nahrazuje článek 36 uvedené smlouvy, článek 61e nahrazuje čl. 64 odst. 1 Smlouvy o založení Evropského společenství a článek 33 dosavadní Smlouvy o Evropské unii, článek 61g nahrazuje článek 66 Smlouvy o založení Evropského společenství a článek 61h přebírá znění článku 60 uvedené smlouvy, jak je uvedeno v bodě 62 tohoto článku:

„KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
ČLÁNEK 61
1. Unie tvoří prostor svobody, bezpečnosti a práva při respektování základních práv a různých právních systémů a tradic členských států.
2. Unie zajišťuje, že na vnitřních hranicích neprobíhá kontrola osob, a rozvíjí společnou politiku v oblasti azylu, přistěhovalectví a ochrany vnějších hranic, která je založena na solidaritě mezi členskými státy a je spravedlivá vůči státním příslušníkům třetích zemí. Pro účely této hlavy se s osobami bez státní příslušnosti zachází jako se státními příslušníky třetích zemí.
3. Unie usiluje o zajištění vysoké úrovně bezpečnosti prostřednictvím opatření pro předcházení trestné činnosti, rasismu a xenofobii a boj proti nim, prostřednictvím opatření pro koordinaci a spolupráci mezi policejními a justičními orgány a jinými příslušnými orgány, jakož i prostřednictvím vzájemného uznávání soudních rozhodnutí v trestních věcech, a je-li to nezbytné, prostřednictvím sbližování předpisů trestního práva.
4. Unie usnadňuje přístup ke spravedlnosti, zejména zásadou vzájemného uznávání soudních a mimosoudních rozhodnutí v občanských věcech.
ČLÁNEK 61a
Evropská rada vymezuje v rámci prostoru svobody, bezpečnosti a práva strategické směry pro legislativní a operativní plánování.
ČLÁNEK 61b
Vnitrostátní parlamenty dbají s ohledem na legislativní návrhy a podněty předkládané v rámci kapitol 4 a 5 na dodržování zásady subsidiarity v souladu s Protokolem o používání zásad subsidiarity a proporcionality.
ČLÁNEK 61c
Aniž jsou dotčeny články 226, 227 a 228, může Rada na návrh Komise přijmout opatření, která stanoví způsob, jakým členské státy ve spolupráci s Komisí postupují při objektivním a nestranném hodnocení toho, jak orgány členských států provádějí politiky Unie podle této hlavy, zejména pro usnadnění plného uplatňování zásady vzájemného uznávání. O obsahu a výsledcích hodnocení je informován Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty.
ČLÁNEK 61d
K zajištění podpory a posílení operativní spolupráce v oblasti vnitřní bezpečnosti uvnitř Unie se v Radě zřizuje stálý výbor. Aniž je dotčen článek 207, usnadňuje tento výbor koordinaci činnosti příslušných orgánů členských států. Do jednání výboru mohou být zapojeni zástupci dotčených institucí a jiných subjektů Unie. O jednáních je informován Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty.
ČLÁNEK 61e
Tato hlava se nedotýká výkonu odpovědnosti členských států za udržování veřejného pořádku a ochranu vnitřní bezpečnosti.
ČLÁNEK 61f
Členské státy mohou mezi sebou a na vlastní odpovědnost organizovat formy spolupráce a koordinace, které považují za vhodné, mezi příslušnými útvary svých státních správ pověřenými zajišťováním národní bezpečnosti.
ČLÁNEK 61g
Rada přijme opatření k zajištění správní spolupráce mezi příslušnými útvary členských států v oblastech uvedených v této hlavě, jakož i mezi těmito útvary a Komisí. Rozhoduje na návrh Komise, s výhradou článku 61i, a po konzultaci s Evropským parlamentem.
ČLÁNEK 61h
Je-li to nezbytné pro dosažení cílů uvedených v článku 61, pokud jde o předcházení terorismu a souvisejícím činnostem a boj proti nim, vymezí Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem formou nařízení rámec správních opatření týkajících se pohybu kapitálu a plateb, jako je zmrazení peněžních prostředků, finančních aktiv nebo hospodářských výhod, které náležejí fyzickým nebo právnickým osobám, skupinám nebo nestátním útvarům, jsou jimi vlastněny nebo jsou v jejich v držbě.
K provedení rámce uvedeného v prvním pododstavci přijme Rada na návrh Komise opatření.
Akty uvedené v tomto článku musí obsahovat nezbytná ustanovení o právních zárukách.
ČLÁNEK 61i
Akty uvedené v kapitolách 4 a 5 a opatření uvedená v článku 61g, která zajišťují správní spolupráci v oblastech podle těchto kapitol, se přijímají:
a) na návrh Komise, nebo
b) z podnětu čtvrtiny členských států.“
KONTROLY NA HRANICÍCH, AZYL A PŘISTĚHOVALECTVÍ
65) Články 62 až 64 se nahrazují následujícím nadpisem kapitoly a články. Článek 62 nahrazuje článek 62, čl. 63 odst. 1 a 2 nahrazuje čl. 63 body 1 a 2, čl. 63 odst. 3 nahrazuje čl. 64 odst. 2 a článek 63a nahrazuje čl. 63 body 3 a 4:

„KAPITOLA 2
POLITIKY TÝKAJÍCÍ SE KONTROL NA HRANICÍCH, AZYLU A PŘISTĚHOVALECTVÍ
ČLÁNEK 62
1. Unie rozvíjí politiku s cílem:
a) zajistit, aby osoby bez ohledu na svou státní příslušnost nebyly kontrolovány při překračování vnitřních hranic;
b) zajistit kontrolu osob a účinný dohled nad překračováním vnějších hranic;
c) postupně zavést integrovaný systém řízení vnějších hranic.
2. Pro účely odstavce 1 přijímají Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem opatření týkající se:
a) společné politiky v oblasti víz a jiných krátkodobých povolení k pobytu;
b) kontrol, jimž podléhají osoby překračující vnější hranice;
c) podmínek, za kterých požívají státní příslušníci třetích zemí v Unii po krátkou dobu svobody pohybu;
d) veškerých opatření nezbytných pro postupné zavedení integrovaného systému řízení vnějších hranic;
e) neprovádění kontrol osob bez ohledu na jejich státní příslušnost při překračování vnitřních hranic.
3. Ukáže-li se k usnadnění výkonu práva podle čl. 17 odst. 2 písm. a) činnost Unie jako nezbytná a nestanoví-li Smlouvy pro takovou činnost nezbytné pravomoci, může Rada zvláštním legislativním postupem přijmout předpisy týkající se cestovních pasů, průkazů totožnosti, povolení k pobytu a jiných obdobných dokladů. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.
4. Tento článek se nedotýká pravomoci členských států k zeměpisnému vymezení svých hranic podle mezinárodního práva.
ČLÁNEK 63
1. Unie vyvíjí společnou politiku týkající se azylu, doplňkové ochrany a dočasné ochrany s cílem poskytnout každému státnímu příslušníkovi třetí země, který potřebuje mezinárodní ochranu, přiměřený status a zajistit dodržování zásady nenavracení. Tato politika musí být v souladu s Ženevskou úmluvou o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951, Protokolem týkajícím se právního postavení uprchlíků ze dne 31. ledna 1967 a ostatními příslušnými smlouvami.
2. Pro účely odstavce 1 přijímají Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem opatření týkající se společného evropského azylového systému, který obsahuje:
a) jednotný azylový status pro státní příslušníky třetích zemí platný v celé Unii;
b) jednotný status doplňkové ochrany pro státní příslušníky třetích zemí, kteří, aniž by získali evropský azyl, potřebují mezinárodní ochranu;
c) společný režim dočasné ochrany vysídlených osob v případě hromadného přílivu;
d) společný postup pro udělování a odnímání jednotného azylového statusu nebo statusu doplňkové ochrany;
e) kritéria a mechanismy pro určení členského státu příslušného pro posouzení žádosti o azyl nebo doplňkovou ochranu;
f) normy týkající se podmínek pro přijímání žadatelů o azyl nebo doplňkovou ochranu;
g) partnerství a spolupráci se třetími zeměmi pro zvládání přílivů osob žádajících o azyl nebo doplňkovou či dočasnou ochranu.
3. Ocitnou-li se jeden nebo více členských států ve stavu nouze v důsledku náhlého přílivu státních příslušníků třetích zemí, může Rada na návrh Komise přijmout ve prospěch dotyčných členských států dočasná opatření. Rada rozhoduje po konzultaci s Evropským parlamentem.
ČLÁNEK 63a
1. Unie vyvíjí společnou přistěhovaleckou politiku, jejímž cílem je ve všech etapách zajistit účinné řízení migračních toků, spravedlivé zacházení pro státní příslušníky třetích zemí oprávněně pobývající v členských státech, jakož i předcházení nedovolenému přistěhovalectví a obchodu s lidmi a posílení boje proti těmto činnostem.
2. Pro účely odstavce 1 přijímají Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem opatření v těchto oblastech:
a) podmínky vstupu a pobytu a pravidla, podle nichž členské státy udělují dlouhodobá víza a vydávají dlouhodobá povolení k pobytu, včetně těch, která jsou udělována a vydávána za účelem slučování rodin;
b) vymezení práv státních příslušníků třetích zemí oprávněně pobývajících v členském státě, včetně podmínek upravujících svobodu pohybovat se a pobývat v ostatních členských státech;
c) nedovolené přistěhovalectví a nedovolený pobyt včetně vyhoštění a vracení osob s neoprávněným pobytem;
d) boj proti obchodu s lidmi, především se ženami a dětmi.
3. Unie může se třetími zeměmi uzavřít dohody o zpětném přebírání státních příslušníků třetích zemí, kteří nesplňují nebo již nesplňují podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území některého členského státu, do země původu nebo do země, odkud přicházejí.
4. Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem přijmout opatření pro povzbuzení a podporu činnosti členských států k podpoře integrace státních příslušníků třetích zemí oprávněně pobývajících na jejich území, s vyloučením harmonizace právních předpisů členských států.
5. Tento článek se nedotýká práva členských států stanovit objem vstupů státních příslušníků třetích zemí přicházejících ze třetích zemí na jejich území s cílem hledat tam práci jako zaměstnanci nebo osoby samostatně výdělečně činné.
ČLÁNEK 63b
Politiky Unie podle této kapitoly a jejich provádění se řídí zásadou solidarity a spravedlivého rozdělení odpovědnosti mezi členskými státy, a to i na finanční úrovni. Kdykoli je to nutné, obsahují akty Unie přijaté podle této kapitoly vhodná opatření pro používání této zásady.“
JUSTIČNÍ SPOLUPRÁCE V OBČANSKÝCH VĚCECH
66) Článek 65 se nahrazuje tímto:

„KAPITOLA 3
JUSTIČNÍ SPOLUPRÁCE V OBČANSKÝCH VĚCECH
ČLÁNEK 65
1. Unie rozvíjí justiční spolupráci v občanských věcech s mezinárodním prvkem založenou na zásadě vzájemného uznávání soudních a mimosoudních rozhodnutí. Tato spolupráce může zahrnovat přijímání opatření pro sbližování právních předpisů členských států.
2. Pro účely odstavce 1 přijímají Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem opatření, která mají, zejména pokud je to nezbytné k řádnému fungování vnitřního trhu, za cíl zajistit:
a) vzájemné uznávání a výkon soudních a mimosoudních rozhodnutí mezi členskými státy;
b) přeshraniční doručování soudních a mimosoudních písemností;
c) slučitelnost kolizních norem a pravidel pro určení příslušnosti platných v členských státech;
d) spolupráci při opatřování důkazů;
e) účinný přístup ke spravedlnosti;
f) odstraňování překážek řádného průběhu občanskoprávního řízení, v případě potřeby podporou slučitelnosti úpravy občanskoprávního řízení v členských státech;
g) rozvíjení alternativních metod urovnávání sporů;
h) podporu dalšího vzdělávání soudců a soudních zaměstnanců.
3. Odchylně od odstavce 2 přijímá Rada opatření týkající se rodinného práva s mezinárodním prvkem zvláštním legislativním postupem. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.
Rada může na návrh Komise přijmout rozhodnutí určující ty aspekty rodinného práva s mezinárodním prvkem, které mohou být předmětem aktů přijatých řádným legislativním postupem. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.
Návrh uvedený v druhém pododstavci se postoupí vnitrostátním parlamentům. Vysloví-li některý vnitrostátní parlament během šesti měsíců ode dne tohoto postoupení svůj nesouhlas, není rozhodnutí přijato. Není-li nesouhlas vysloven, může Rada rozhodnutí přijmout.“
JUSTIČNÍ SPOLUPRÁCE V TRESTNÍCH VĚCECH
67) Článek 66 se nahrazuje článkem 61g podle bodu 64 a články 67, 68 a 69 se zrušují. Vkládají se následující nový nadpis hlavy a nové články, přičemž články 69a, 69b a 69d nahrazují článek 31 dosavadní Smlouvy o Evropské unii, jak je uvedeno v čl. 1 bodě 51 této smlouvy:

„KAPITOLA 4
JUSTIČNÍ SPOLUPRÁCE V TRESTNÍCH VĚCECH
ČLÁNEK 69a
1. Justiční spolupráce v trestních věcech je v Unii založena na zásadě vzájemného uznávání rozsudků a soudních rozhodnutí a zahrnuje sbližování právních a správních předpisů členských států v oblastech uvedených v odstavci 2 a v článku 69b. Evropský parlament a Rada přijímají řádným legislativním postupem opatření, která mají za cíl:
a) stanovit pravidla a postupy pro zajištění uznávání všech forem rozsudků a soudních rozhodnutí v celé Unii;
b) předcházet střetům příslušnosti mezi členskými státy a řešit je;
c) podporovat další vzdělávání soudců a soudních zaměstnanců;
d) usnadňovat spolupráci mezi justičními nebo obdobnými orgány členských států v rámci trestního řízení a výkonu rozhodnutí.
2. V rozsahu nezbytném pro usnadnění vzájemného uznávání rozsudků a soudních rozhodnutí a policejní a justiční spolupráce v trestních věcech s přeshraničním rozměrem mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem stanovit formou směrnic minimální pravidla. Tato minimální pravidla přihlížejí k rozdílům mezi právními tradicemi a systémy členských států. Týkají se:
a) vzájemné přípustnosti důkazů mezi členskými státy;
b) práv osob v trestním řízení;
c) práv obětí trestných činů;
d) dalších zvláštních aspektů trestního řízení, které Rada předem určila v rozhodnutí; při přijímání tohoto rozhodnutí Rada rozhoduje jednomyslně po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.
Přijetí minimálních pravidel podle tohoto odstavce nebrání členským státům zachovat nebo zavést vyšší stupeň ochrany osob.
3. Pokud se člen Rady domnívá, že by se návrh směrnice podle odstavce 2 dotkl základních aspektů jeho systému trestního soudnictví, může požádat, aby se návrhem zabývala Evropská rada. V takovém případě se řádný legislativní postup pozastaví. Po projednání, a pokud bylo dosaženo konsensu, Evropská rada do čtyř měsíců od tohoto pozastavení vrátí návrh zpět Radě, která ukončí pozastavení řádného legislativního postupu.
Není-li dohody dosaženo a pokud si alespoň devět členských států přeje navázat posílenou spolupráci na základě dotčeného návrhu směrnice, oznámí to ve stejné lhůtě Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. V takovém případě se povolení k zavedení posílené spolupráce podle čl. 10 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii a čl. 280d odst. 1 této smlouvy považuje za udělené a použijí se ustanovení o posílené spolupráci.
ČLÁNEK 69b
1. Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem stanovit formou směrnic minimální pravidla týkající se vymezení trestných činů a sankcí v oblastech mimořádně závažné trestné činnosti s přeshraničním rozměrem z důvodu povahy nebo dopadu těchto trestných činů nebo kvůli zvláštní potřebě potírat ji na společném základě.
Jsou to tyto oblasti trestné činnosti: terorismus, obchod s lidmi a sexuální vykořisťování žen a dětí, nedovolený obchod s drogami, nedovolený obchod se zbraněmi, praní peněz, korupce, padělání platebních prostředků, trestná činnost v oblasti výpočetní techniky a organizovaná trestná činnost.
Na základě vývoje trestné činnosti může Rada přijmout rozhodnutí určující další oblasti trestné činnosti, které splňují kritéria uvedená v tomto odstavci. Rozhoduje jednomyslně po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.
2. Ukáže-li se, že sbližování trestněprávních předpisů členského státu je nezbytné pro zajištění účinného provádění politiky Unie v oblasti, která byla předmětem harmonizačního opatření, mohou směrnice stanovit minimální pravidla pro vymezení trestných činů a sankcí v dané oblasti. Tyto směrnice se přijmou stejným řádným nebo zvláštním legislativním postupem, který byl použit pro přijetí dotyčných harmonizačních opatření, aniž je dotčen článek 61i.
3. Pokud se člen Rady domnívá, že by se návrh směrnice podle odstavce 1 nebo 2 dotkl základních aspektů jeho systému trestního soudnictví, může požádat, aby se návrhem zabývala Evropská rada. V takovém případě se řádný legislativní postup pozastaví. Po projednání, a pokud bylo dosaženo konsensu, Evropská rada do čtyř měsíců od tohoto pozastavení vrátí návrh zpět Radě, která ukončí pozastavení řádného legislativního postupu.
Není-li dohody dosaženo a pokud si alespoň devět členských států přeje navázat posílenou spolupráci na základě dotčeného návrhu směrnice, oznámí to ve stejné lhůtě Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. V takovém případě se povolení k zavedení posílené spolupráce podle čl. 10 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii a čl. 280d odst. 1 této smlouvy považuje za udělené a použijí se ustanovení o posílené spolupráci.
ČLÁNEK 69c
Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem přijmout pobídková a podpůrná opatření pro činnost členských států v oblasti předcházení trestné činnosti, s vyloučením harmonizace právních předpisů členských států.
ČLÁNEK 69d
1. Posláním Eurojustu je podporovat a posilovat koordinaci a spolupráci mezi vnitrostátními orgány pověřenými vyšetřováním a stíháním závažné trestné činnosti, která se dotýká dvou nebo více členských států nebo která vyžaduje stíhání na společném základě, a to na základě operací vedených a informací poskytovaných orgány členských států a Europolem.
V této souvislosti Evropský parlament a Rada vymezí řádným legislativním postupem formou nařízení strukturu, fungování, oblast činnosti a úkoly Eurojustu. Tyto úkoly mohou zahrnovat:
a) zahájení trestních vyšetřování a navrhování zahájení stíhání, která vedou příslušné vnitrostátní orgány, zejména pokud jde o trestné činy proti finančním zájmům Unie;
b) koordinaci vyšetřování a stíhání uvedených v písmeni a);
c) posílení justiční spolupráce, včetně řešení střetů příslušností a úzké spolupráce s Evropskou soudní sítí.
Tato nařízení rovněž stanoví způsoby zapojení Evropského parlamentu a vnitrostátních parlamentů do hodnocení činnosti Eurojustu.
2. V rámci stíhání podle odstavce 1, a aniž je dotčen článek 69e, vykonávají procesní úkony v souvislosti se soudním řízením příslušní vnitrostátní úředníci.
ČLÁNEK 69e
1. Pro boj proti trestným činům poškozujícím nebo ohrožujícím finanční zájmy Unie může Rada zvláštním legislativním postupem formou nařízení vytvořit z Eurojustu Úřad evropského veřejného žalobce. Rada rozhoduje jednomyslně po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.
Není-li dosaženo jednomyslnosti, může skupina alespoň devíti členských států požádat, aby byl návrh nařízení předložen Evropské radě. V takovém případě se postup v Radě pozastaví. Po projednání, a pokud bylo dosaženo konsensu, Evropská rada do čtyř měsíců od tohoto pozastavení vrátí návrh zpět Radě k přijetí.
Není-li dohody dosaženo a pokud si alespoň devět členských států přeje navázat posílenou spolupráci na základě dotčeného návrhu nařízení, oznámí to ve stejné lhůtě Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. V takovém případě se povolení k zavedení posílené spolupráce podle čl. 10 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii a čl. 280d odst. 1 této smlouvy považuje za udělené a použijí se ustanovení o posílené spolupráci.
2. Úřad evropského veřejného žalobce je, případně ve spojení s Europolem, příslušný k vyšetřování a stíhání pachatelů a spolupachatelů trestných činů poškozujících nebo ohrožujících finanční zájmy Unie, jak jsou vymezeny nařízením podle odstavce 1, a jejich předvádění před soud. Před příslušnými soudy členských států vykonává v souvislosti s těmito trestnými činy úlohu veřejného žalobce.
3. Nařízení uvedené v odstavci 1 vymezí statut Úřadu evropského veřejného žalobce, podmínky pro výkon jeho funkcí, procesní pravidla platná pro jeho činnost, jakož i ta, jimiž se řídí přípustnost důkazů, a pravidla použitelná na soudní přezkum procesních úkonů učiněných při výkonu jeho funkcí.
4. Evropská rada může současně nebo následně přijmout rozhodnutí pozměňující odstavec 1, kterým rozšíří pravomoci Úřadu evropského veřejného žalobce tak, aby zahrnovaly boj proti závažné trestné činnosti s přeshraničním rozměrem, a odpovídajícím způsobem pozměňující odstavec 2, pokud jde o pachatele a spolupachatele závažných trestných činů dotýkajících se několika členských států. Evropská rada rozhoduje jednomyslně po obdržení souhlasu Evropského parlamentu a po konzultaci s Komisí.“
POLICEJNÍ SPOLUPRÁCE
68) Vkládají se následující nový nadpis hlavy a nové články. Články 69f a 69g nahrazují článek 30 dosavadní Smlouvy o Evropské unii a článek 69 nahrazuje článek 32 uvedené smlouvy, jak je uvedeno v čl. 1 bodě 51 této smlouvy:

„KAPITOLA 5
POLICEJNÍ SPOLUPRÁCE
ČLÁNEK 69f
1. Unie vyvíjí policejní spolupráci, do níž jsou zapojeny všechny příslušné orgány členských států, včetně policie, celních orgánů a dalších donucovacích orgánů specializovaných na předcházení trestným činům, jejich odhalování a objasňování.
2. Pro účely odstavce 1 mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem přijmout opatření týkající se:
a) shromažďování, uchovávání, zpracovávání, analýzy a výměny příslušných informací;
b) podpory vzdělávání zaměstnanců, jakož i spolupráce týkající se výměny zaměstnanců, prostředků a forenzního výzkumu;
c) společných kriminalistických metod při odhalování závažných forem organizované trestné činnosti.
3. Rada může zvláštním legislativním postupem přijmout opatření týkající se operativní spolupráce mezi orgány uvedenými v tomto článku. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.
Není-li dosaženo jednomyslnosti, může skupina alespoň devíti členských států požádat, aby byl návrh opatření předložen Evropské radě. V takovém případě se postup v Radě pozastaví. Po projednání, a pokud bylo dosaženo konsensu, Evropská rada do čtyř měsíců od tohoto pozastavení vrátí návrh zpět Radě k přijetí.
Není-li dohody dosaženo a pokud si alespoň devět členských států přeje navázat posílenou spolupráci na základě dotčeného návrhu opatření, oznámí to ve stejné lhůtě Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. V takovém případě se povolení k zavedení posílené spolupráce podle čl. 10 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii a čl. 280d odst. 1 této smlouvy považuje za udělené a použijí se ustanovení o posílené spolupráci.
Zvláštní postup podle druhého a třetího pododstavce se nepoužije na akty, které představují rozvoj schengenského acquis.
ČLÁNEK 69g
1. Posláním Europolu je podporovat a posilovat činnost policejních orgánů a jiných donucovacích orgánů členských států, jakož i jejich vzájemnou spolupráci při předcházení závažné trestné činnosti dotýkající se dvou nebo více členských států, terorismu a těm formám trestné činnosti, které se dotýkají společného zájmu, jenž je předmětem některé politiky Unie, a při boji proti takové trestné činnosti.
2. Evropský parlament a Rada vymezí řádným legislativním postupem formou nařízení strukturu, fungování, oblast činnosti a úkoly Europolu. Tyto úkoly mohou zahrnovat:
a) shromažďování, uchovávání, zpracovávání, analýzu a výměnu informací předávaných zejména orgány členských států nebo třetích zemí či subjektů;
b) koordinaci, organizaci a provádění vyšetřování a operativních akcí, vedených společně s příslušnými orgány členských států nebo v rámci společných vyšetřovacích týmů, případně ve spojení s Eurojustem.
Tato nařízení rovněž stanoví způsoby kontroly činností Europolu Evropským parlamentem, do které jsou zapojeny vnitrostátní parlamenty.
3. Jakákoli operativní akce Europolu musí být vedena ve spojení a po dohodě s orgány členských států, jejichž území se týká. Používání donucovacích opatření spadá výlučně do pravomoci příslušných vnitrostátních orgánů.
ČLÁNEK 69h
Rada stanoví zvláštním legislativním postupem podmínky a meze, za nichž mohou příslušné orgány členských států uvedené v článcích 69a a 69f působit na území jiného členského státu ve spojení a po dohodě s jeho orgány. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.“
DOPRAVA
69) V článku 70 se slova „sledují členské státy cíle této smlouvy“ nahrazují slovy „jsou cíle Smluv sledovány“.
70) V článku 71 se odstavec 2 nahrazuje tímto:

„2. Při přijímání opatření uvedených v odstavci 1 se přihlíží k případům, kdy by se jejich uplatňování mohlo vážně dotknout životní úrovně a úrovně zaměstnanosti v některých regionech, jakož i využití dopravních zařízení.“
71) V článku 72 se slova „bez jednomyslného souhlasu Rady“ nahrazují slovy „..., pokud Rada jednomyslně nepřijme opatření pro udělení výjimky,“.
72) Článek 75 se mění takto:
a) v odstavci 1 se slovo „odstraněna“ nahrazuje slovem „zakázána“;
b) v odstavci 2 se slova „Rada přijala“ nahrazují slovy „Evropský parlament a Rada přijaly“;
c) v odst. 3 prvním pododstavci větě se před slova „Hospodářským a sociálním výborem“ vkládají slova „Evropským parlamentem a“.
73) V článku 78 se doplňuje se nová věta, která zní:

„Pět let po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost může Rada na návrh Komise přijmout rozhodnutí, jímž se tento článek zruší.“
74) V článku 79 se zrušují slova „..., aniž je dotčena působnost Hospodářského a sociálního výboru“.
75) V článku 80 se odstavec 2 nahrazuje tímto:

„2. Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem přijmout vhodná ustanovení pro dopravu námořní a leteckou. Rozhodují po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů.“
PRAVIDLA HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE
76) V článku 85 se doplňuje nový odstavec, který zní:

„3. Komise může přijmout nařízení týkající se kategorií dohod, o nichž Rada přijala nařízení nebo směrnici podle čl. 83 odst. 2 písm. b).“
77) Článek 87 se mění takto:
a) v odst. 2 písm. c) se doplňuje nová věta, která zní:

„Pět let po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost může Rada na návrh Komise přijmout rozhodnutí, jímž se toto písmeno zruší.“
b) v odst. 3 písm. a) se doplňují slova „jakož i rozvoji regionů uvedených v článku 299 s ohledem na jejich strukturální, hospodářskou a sociální situaci,“.
78) V článku 88 se doplňuje nový odstavec, který zní:

„4. Komise může přijmout nařízení týkající se kategorií státních podpor, u kterých Rada podle článku 89 dala možnost vyjmout je z řízení uvedeného v odstavci 3 tohoto článku.“
DAŇOVÁ USTANOVENÍ
79) V článku 93 se slova „ve lhůtě uvedené v článku 14“ nahrazují slovy „a zabránění narušení hospodářské soutěže“.
SBLIŽOVÁNÍ PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ
80) Mění se pořadí článků 94 a 95. Dosavadní článek 94 se označuje jako článek 95 a dosavadní článek 95 se označuje jako článek 94.
81) Dosavadní článek 95, nově označený jako článek 94, se mění takto:
a) v odstavci 1 se zrušují slova „Odchylně od článku 94, a“;
b) v odstavci 4 se před slova „Rada nebo Komise“ vkládají slova „Evropský parlament a Rada,“;
c) v odstavci 5 se slova „poté, co Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření,“ nahrazují slovy „po přijetí harmonizačního opatření Evropským parlamentem a Radou, Radou nebo Komisí“;
d) (netýká se českého znění).
82) V dosavadním článku 94, nově označeném jako článek 95, se na začátek vkládají slova „Aniž je dotčen článek 94,“.
83) V čl. 96 druhém pododstavci první větě se slova „přijme Rada“ nahrazují slovy „přijmou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem“ a zrušují se slova „na návrh Komise“. V druhé větě se slova „Komise a Rada mohou přijímat“ nahrazují slovy „Mohou být přijata“.
DUŠEVNÍ VLASTNICTVÍ
84) V hlavě VI se vkládá nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 97a
V rámci vytvoření nebo fungování vnitřního trhu přijmou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem opatření o vytvoření evropských práv duševního vlastnictví, která zajistí jednotnou ochranu práv duševního vlastnictví v Unii, a o zavedení centralizovaného režimu pro udělování oprávnění, koordinaci a kontrolu na úrovni Unie.
Rada stanoví zvláštním legislativním postupem formou nařízení pravidla pro používání jazyků ve vztahu k evropským právům duševního vlastnictví. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.“
HOSPODÁŘSKÁ A MĚNOVÁ POLITIKA
85) V hlavě VII se vkládá článek 97b, který přebírá znění dosavadního článku 4 s těmito změnami:
a) v odstavci 1 se slova „a v harmonogramu stanoveném“ nahrazují slovem „stanovených“;
b) v odstavci 2 se slova „za podmínek, v harmonogramu a v souladu s postupy stanovenými v této smlouvě neodvolatelné stanovení měnových kurzů vedoucí k zavedení jednotné měny – ECU“ nahrazují slovy „za podmínek a v souladu s postupy stanovenými Smlouvami jednotnou měnu – euro“.
86) Článek 99 se mění takto:
a) v odst. 4 prvním pododstavci se první věta nahrazuje tímto:

„Zjistí-li se na základě postupu uvedeného v odstavci 3, že hospodářské politiky členského státu nejsou v souladu s hlavními směry uvedenými v odstavci 2 nebo že by mohly ohrozit řádné fungování hospodářské a měnové unie, může se Komise na dotyčný členský stát obrátit s varováním. Rada může na doporučení Komise podat dotyčnému členskému státu nezbytná doporučení.“;
b) dosavadní odst. 4 druhý pododstavec se stává odstavcem 5 a dosavadní odstavec 5 se označuje jako odstavec 6;
c) v odstavci 4 se doplňují nové pododstavce, které znějí:

„V rámci tohoto odstavce Rada při rozhodování nepřihlíží k hlasu člena Rady zastupujícího dotyčný členský stát.
Kvalifikovaná většina ostatních členů Rady je vymezena podle čl. 205 odst. 3 písm. a).“
d) v odstavci 5, nově označeném jako odstavec 6, se slova „Rada může postupem podle článku 252“ nahrazují slovy „Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem formou nařízení“ a zrušují se slova „tohoto článku“.
OBTÍŽE V ZÁSOBOVÁNÍ URČITÝMI PRODUKTY (ENERGETIKA)
87) V článku 100 se odstavec 1 nahrazuje tímto:

„1. Aniž jsou dotčeny jiné postupy stanovené ve Smlouvách, může Rada na návrh Komise rozhodnout v duchu solidarity mezi členskými státy o opatřeních přiměřených hospodářské situaci, zejména když vzniknou závažné obtíže v zásobování určitými produkty, především v oblasti energetiky.“
DALŠÍ USTANOVENÍ – HOSPODÁŘSKÁ A MĚNOVÁ POLITIKA
88) V článku 102 se zrušuje odstavec 2 a odstavec 1 není číslován.
89) V článku 103 se odstavec 2 nahrazuje tímto:

„2. Rada může na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem v případě potřeby upřesnit definice pro použití zákazů uvedených v článcích 101 a 102 a v tomto článku.“
POSTUP PŘI NADMĚRNÉM SCHODKU
90) Článek 104 se mění takto:
a) odstavec 5 se nahrazuje tímto:

„5. Usoudí-li Komise, že v členském státě existuje nebo může vzniknout nadměrný schodek, předloží stanovisko dotyčnému členskému státu a informuje o tom Radu.“;
b) v odstavci 6 se slovo „doporučení“ nahrazuje slovem „návrh“;
c) v odstavci 7 se první věta nahrazuje tímto: „Rozhodne-li Rada podle odstavce 6, že nadměrný schodek existuje, přijme bez zbytečného odkladu na doporučení Komise doporučení, která podá dotyčnému členskému státu, aby tento členský stát mohl do dané lhůty tuto situaci ukončit.“;
d) v návětí odst. 11 prvního pododstavce se slovo „zostří“ nahrazuje slovem „zesílí“;
e) v odstavci 12 první větě se za slova „svá rozhodnutí“ vkládají slova „nebo doporučení“;
f) odstavec 13 se nahrazuje tímto:

„13. Při přijímání rozhodnutí nebo doporučení uvedených v odstavcích 8, 9, 11 a 12 rozhoduje Rada na doporučení Komise.
Při přijímání opatření uvedených v odstavcích 6 až 9, 11 a 12 Rada nepřihlíží k hlasu člena Rady zastupujícího dotyčný členský stát.
Kvalifikovaná většina ostatních členů Rady je vymezena podle čl. 205 odst. 3 písm. a).“;
g) v odst. 14 třetím pododstavci se slova „Rada do 1. ledna 1994 stanoví“ nahrazují slovy „stanoví Rada“.
MĚNOVÁ POLITIKA
91) Článek 105 se mění takto:
a) v odstavci 1 první větě se zkratka „ESCB“ nahrazuje slovy „Evropského systému centrálních bank (dále jen „ESCB“)“;
b) v odst. 2 druhé odrážce se slova „s článkem 111“ nahrazují slovy „s článkem 188o“;
c) odstavec 6 se nahrazuje tímto:

„6. Rada může zvláštním legislativním postupem jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou formou nařízení svěřit Evropské centrální bance zvláštní úkoly týkající se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými a dalšími finančními institucemi, s výjimkou pojišťovacích podniků.“
92) Článek 106 se mění takto:
a) v odstavci 1 první větě se slovo „bankovek“ nahrazuje slovem „eurobankovek“;
b) v odstavci 2 první větě se slovo „mince“ nahrazuje slovem „euromince“; v druhé větě se slova „postupem podle článku 252 a po konzultaci s ECB“ nahrazují slovy „na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou“.
93) Článek 107 se mění takto:
a) odstavce 1 a 2 se zrušují a dosavadní odstavce 3, 4, 5 a 6 se označují jako odstavce 1, 2, 3 a 4;
b) v dosavadním odstavci 4, nově označeném jako odstavec 2, se slova „Statut ESCB“ nahrazují slovy „Statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB a ECB“)“;
c) dosavadní odstavec 5, nově označený jako odstavec 3, se nahrazuje tímto:

„3. Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem změnit články 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4 a 32.6, čl. 33.1 písm. a) a článek 36 statutu ESCB a ECB. Rozhodují buď na doporučení Evropské centrální banky a po konzultaci s Komisí, nebo na návrh Komise a po konzultaci s Evropskou centrální bankou.“
94) V článku 109 se zrušují slova „nejpozději ke dni zřízení ESCB“.
95) V čl. 110 odst. 2 se zrušují první čtyři pododstavce.
OPATŘENÍ TÝKAJÍCÍ SE POUŽÍVÁNÍ EURA
96) Dosavadní čl. 111 odst. 1, 2, 3 a 5 se stávají čl. 188o odst. 1, 2, 3 a 4 a mění se podle bodu 174. Dosavadní čl. 111 odst. 4 se stává čl. 115c odst. 1 a mění se podle bodu 100.
97) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 111a
Aniž jsou dotčeny pravomoci Evropské centrální banky, přijmou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem opatření nezbytná pro používání eura jako jednotné měny. Tato opatření se přijmou po konzultaci s Evropskou centrální bankou.“
INSTITUCIONÁLNÍ USTANOVENÍ (HOSPODÁŘSKÁ A MĚNOVÁ UNIE)
98) Dosavadní článek 112 se stává článkem 245b a mění se podle bodu 228. Dosavadní článek 113 se stává článkem 245c.
99) Článek 114 se mění takto:
a) v odst. 1 prvním pododstavci se slova „Měnový výbor, který má poradní funkci“ nahrazují slovy „Hospodářský a finanční výbor“;
b) v odstavci 1 se zrušují druhý a třetí pododstavec;
c) v odstavci 2 se zrušuje první pododstavec a ve třetí odrážce dosavadního druhého, nově prvního pododstavce se slova „čl. 99 odst. 2, 3, 4 a 5“ nahrazují slovy „čl. 99 odst. 2, 3, 4 a 6“ a slova „..., čl. 122 odst. 2, čl. 123 odst. 4 a 5“ nahrazují slovy „a čl. 117a odst. 2 a 3“;
d) v odstavci 4 se slova „v článcích 122 a 123“ nahrazují slovy „v článku 116a“.
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ČLENSKÝCH STÁTŮ, JEJICHŽ MĚNOU JE EURO
100) Vkládá se nový nadpis kapitoly a nové články, které znějí:

„KAPITOLA 3a
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ČLENSKÝCH STÁTŮ, JEJICHŽ MĚNOU JE EURO
ČLÁNEK 115a
1. K zajištění řádného fungování hospodářské a měnové unie a v souladu s příslušnými ustanoveními Smluv přijme Rada některým z příslušných postupů uvedených v článcích 99 a 104, s výjimkou postupu podle čl. 104 odst. 14, opatření týkající se členských států, jejichž měnou je euro:
a) k posílení koordinace jejich rozpočtové kázně a dohledu nad ní;
b) k vypracování směrů hospodářské politiky pro tyto státy, přičemž se dbá na to, aby byly slučitelné se směry přijímanými pro celou Unii a byl nad nimi zajištěn dohled.
2. Na hlasování o opatřeních podle odstavce 1 se podílejí pouze členové Rady zastupující členské státy, jejichž měnou je euro.
Kvalifikovaná většina uvedených členů je vymezena podle čl. 205 odst. 3 písm. a).
ČLÁNEK 115b
Pravidla zasedání ministrů členských států, jejichž měnou je euro, jsou stanovena Protokolem o Euroskupině.
ČLÁNEK 115c
1. K zajištění postavení eura v mezinárodním měnovém systému přijme Rada na návrh Komise rozhodnutí, které stanoví společné postoje k otázkám, jež mají zvláštní význam pro hospodářskou a měnovou unii, v příslušných mezinárodních finančních institucích a konferencích. Rada rozhoduje po konzultaci s Evropskou centrální bankou.
2. Rada může na návrh Komise přijmout vhodná opatření pro zajištění jednotného zastoupení v mezinárodních finančních institucích a konferencích. Rada rozhoduje po konzultaci s Evropskou centrální bankou.
3. Na hlasování o opatřeních podle odstavců 1 a 2 se podílejí pouze členové Rady zastupující členské státy, jejichž měnou je euro.
Kvalifikovaná většina uvedených členů je vymezena podle čl. 205 odst. 3 písm. a).“
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE ČLENSKÝCH STÁTŮ, NA KTERÉ SE VZTAHUJE VÝJIMKA
101) Článek 116 se zrušuje. Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 116a
1. Členské státy, o kterých Rada nerozhodla, že splňují nezbytné podmínky pro přijetí eura, jsou dále označovány jako „členské státy, na které se vztahuje výjimka“.
2. Na členské státy, na které se vztahuje výjimka, se nepoužijí tato ustanovení Smluv:
a) přijetí těch částí hlavních směrů hospodářských politik, které se obecně týkají eurozóny (čl. 99 odst. 2);
b) donucovací opatření k nápravě nadměrných schodků (čl. 104 odst. 9 a 11);
c) cíle a úkoly ESCB (čl. 105 odst. 1, 2, 3 a 5);
d) vydávání eura (článek 106);
e) akty Evropské centrální banky (článek 110);
f) opatření týkající se používání eura (článek 111a);
g) měnové dohody a další opatření vztahující se ke kurzové politice (článek 188o);
h) jmenování členů Výkonné rady Evropské centrální banky (čl. 245b odst. 2);
i) rozhodnutí stanovící společné postoje k otázkám, které mají zvláštní význam pro hospodářskou a měnovou unii, v příslušných mezinárodních finančních institucích a konferencích (čl. 115c odst. 1);
j) opatření pro zajištění jednotného zastoupení v mezinárodních finančních institucích a konferencích (čl. 115c odst. 2).
V článcích uvedených v písmenech a) až j) se tedy pojmem „členské státy“ rozumějí členské státy, jejichž měnou je euro.
3. V souladu s kapitolou IX statutu ESCB a ECB jsou členské státy, na které se vztahuje výjimka, a jejich národní centrální banky vyňaty z práv a povinností v rámci ESCB.
4. Hlasovací práva členů Rady zastupujících členské státy, na které se vztahuje výjimka, se pozastavují tehdy, jestliže Rada přijímá opatření podle článků vyjmenovaných v odstavci 2, a v těchto případech:
a) doporučení podávaná členským státům, jejichž měnou je euro, v rámci mnohostranného dohledu, včetně k programům stability a k varováním (čl. 99 odst. 4);
b) opatření týkající se nadměrných schodků u členských států, jejichž měnou je euro (čl. 104 odst. 6, 7, 8, 12 a 13).
Kvalifikovaná většina ostatních členů Rady je vymezena podle čl. 205 odst. 3 písm. a).“
102) Článek 117 se zrušuje, s výjimkou dosavadních prvních pěti odrážek jeho odstavce 2, které se stávají prvními pěti odrážkami čl. 118a odst. 2 a mění se podle bodu 103. Vkládá se nový článek 117a tohoto znění:
a) jeho odstavec 1 přebírá znění dosavadního čl. 121 odst. 1 s těmito změnami:
i) v celém odstavci se zkratka „EMI“ nahrazuje slovy „Evropská centrální banka“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;
ii) na začátku prvního pododstavce se vkládají slova „Alespoň jednou za dva roky, nebo na žádost členského státu, na který se vztahuje výjimka,“;
iii) v prvním pododstavci první větě návětí se za slova „členskými státy“ vkládají slova „..., na které se vztahuje výjimka,“;
iv) v prvním pododstavci druhé větě návětí se slovo „jednotlivých“ nahrazuje slovy „každého z těchto“ a slova „této smlouvy“ se zrušují;
v) v prvním pododstavci třetí odrážce se slova „vůči měně jiného členského státu“ nahrazují slovy „vůči euru“;
vi) v prvním pododstavci čtvrté odrážce se za slova „členským státem“ vkládají slova „..., na který se vztahuje výjimka,“ a zrušují se slova „Evropského měnového systému“;
vii) v druhém pododstavci se zrušují slova „vývoji ECU,“;
b) jeho odstavec 2 přebírá znění dosavadního čl. 122 odst. 2 druhé věty těmito změnami:
i) slova „stanovených v čl. 121 odst. 1“ se nahrazují slovy „stanovených v odstavci 1“;
ii) doplňují se nové pododstavce, které znějí:

„Rada rozhoduje po obdržení doporučení přijatého kvalifikovanou většinou jejích členů zastupujících členské státy, jejichž měnou je euro. Tito členové rozhodnou do šesti měsíců poté, co Rada obdrží návrh Komise.
Kvalifikovaná většina uvedených členů podle druhého pododstavce je vymezena podle čl. 205 odst. 3 písm. a).“;
c) jeho odstavec 3 přebírá znění dosavadního čl. 123 odst. 5 s těmito změnami:
i) slova „postupem podle čl. 122 odst. 2“ se nahrazují slovy „postupem podle odstavce 2“;
ii) za slova „stanoví Rada“ se vkládá slovo „neodvolatelně“.
103) Článek 118 se zrušuje. Vkládá se nový článek 118a tohoto znění:
a) jeho odstavec 1 přebírá znění dosavadního čl. 123 odst. 3 s tím, že slova „této smlouvy“ se zrušují;
b) jeho odstavec 2 přebírá znění dosavadních prvních pěti odrážek čl. 117 odst. 2 se změnami uvedenými níže, přičemž se slovesný tvar převádí do třetí osoby jednotného čísla přítomného času činného rodu a vkládá se před ně nové návětí, které zní:

„Po dobu existence členských států, na které se vztahuje výjimka, Evropská centrální banka ve vztahu k těmto členským státům:“
i) ve třetí odrážce se slova „Evropského měnového systému“ nahrazují slovy „mechanismu směnných kurzů“;
ii) pátá odrážka se nahrazuje tímto:

„– vykonává bývalé úkoly Evropského fondu pro měnovou spolupráci, které předtím převzal Evropský měnový institut.“;
104) Vkládá se článek 118b, který přebírá znění dosavadního čl. 124 odst. 1 s těmito změnami:
a) slova „Do zahájení třetí etapy pokládá každý členský stát“ se nahrazují slovy „Každý členský stát, na který se vztahuje výjimka, pokládá“;
b) slova „Evropského měnového systému (EMS) a z vytváření ECU a respektují stávající pravomoci v této oblasti“ se nahrazují slovy „mechanismu směnných kurzů“.
105) Článek 119 se mění takto:
a) v odst. 1 prvním pododstavci se za slova „členskému státu“ a v odst. 1 druhém pododstavci za slova „členským státem“ vkládají slova „..., na který se vztahuje výjimka,“ a slovo „postupné“ se zrušuje;
b) v odst. 2 písm. a) se za slova „členské státy“ vkládají slova „..., na které se vztahuje výjimka,“ a v písmeni b) se slova „stát, u něhož nastaly obtíže,“ nahrazují slovy „členský stát, na který se vztahuje výjimka a který má obtíže,“;
c) v odstavci 3 se slova „stát, který má obtíže“ nahrazují slovy „členský stát, na který se vztahuje výjimka a který má obtíže“;
d) odstavec 4 se zrušuje.
106) Článek 120 se mění takto:
a) v odstavci 1 se slova „dotyčný členský stát“ nahrazují slovy „členský stát, na který se vztahuje výjimka,“;
b) v odstavci 3 se slova „zaujme stanovisko“ nahrazují slovy „vydá doporučení“ a za slovo „dotyčný“ se vkládá slovo „členský“;
c) odstavec 4 se zrušuje.
107) Dosavadní čl. 121 odst. 1 se stává čl. 117a odst. 1 a mění se podle bodu 102. Zbývající část článku 121 se zrušuje.
108) Dosavadní čl. 122 odst. 2 druhá věta se stává čl. 117a odst. 2 prvním pododstavcem a mění se podle bodu 102. Zbývající část článku 122 se zrušuje.
109) Dosavadní čl. 123 odst. 3 se stává čl. 118a odst. 1 a mění se podle bodu 103 a dosavadní čl. 123 odst. 5 se stává čl. 117a odst. 3 a mění se podle bodu 102. Zbývající část článku 123 se zrušuje.
110) Dosavadní čl. 124 odst. 1 se stává článkem 118b a mění se podle bodu 104. Zbývající část článku 124 se zrušuje.
ZAMĚSTNANOST
111) V článku 125 se zrušují slova „a článku 2 této smlouvy“.
PŘESUNUTÉ HLAVY
112) Dosavadní hlava IX s názvem „SPOLEČNÁ OBCHODNÍ POLITIKA“ se stává hlavou II části páté týkající se vnější činnosti Unie a dosavadní články 131 a 133 se stávají články 188b a 188c. Článek 131 se mění podle bodu 157 a článek 133 se nahrazuje článkem 188c.
Články 132 a 134 se zrušují.
113) Dosavadní hlava X s názvem „SPOLUPRÁCE V CELNÍCH VĚCECH“ se stává kapitolou 1a hlavy 1a s názvem „Volný pohyb zboží“ a dosavadní článek 135 se stává článkem 27a a mění se podle bodu 45.
SOCIÁLNÍ POLITIKA
114) Název hlavy XI „SOCIÁLNÍ POLITIKA, VŠEOBECNÉ A ODBORNÉ VZDĚLÁVÁNÍ A MLÁDEŽ“ se nahrazuje názvem „SOCIÁLNÍ POLITIKA“ a tato hlava se označuje jako „HLAVA IX“; nadpis „Kapitola 1 - Sociální ustanovení“ se zrušuje.
115) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 136a
S přihlédnutím k různorodosti vnitrostátních systémů Unie uznává a podporuje úlohu sociálních partnerů na své úrovni. Usnadňuje mezi nimi dialog, přičemž uznává jejich samostatnost.
Trojstranná sociální vrcholná schůzka pro růst a zaměstnanost přispívá k sociálnímu dialogu.“
116) Článek 137 se mění takto:
a) v odst. 2 prvním pododstavci se v návětí slova „může Rada“ nahrazují slovy „mohou Evropský parlament a Rada“ a první věta druhého pododstavce se dělí do dvou pododstavců, které znějí:

„Evropský parlament a Rada rozhodují řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů.
V oblastech uvedených v odst. 1 písm. c), d), f) a g) rozhoduje Rada zvláštním legislativním postupem jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem a uvedenými výbory.“
Dosavadní druhá věta druhého pododstavce se stává posledním pododstavcem a zrušují se v ní slova „tohoto článku“;
b) v odst. 3 prvním pododstavci se doplňují slova „nebo případně prováděním rozhodnutí Rady přijatého v souladu s článkem 139“; v druhém pododstavci se slova „směrnice provedena v souladu s článkem 249“ nahrazují slovy „směrnice nebo rozhodnutí provedeny“ a před slova „bude dosaženo“ se vkládají slova „nebo rozhodnutím“.
117) V čl. 138 odst. 4 první větě se slova „Při takové konzultaci“ nahrazují slovy „Při konzultaci podle odstavců 2 a 3“.
118) V článku 139 se odstavec 2 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se doplňuje nová věta, která zní: „Evropský parlament je o tom informován.“;
b) v druhém pododstavci první větě se slova „kvalifikovanou většinou s výjimkou případů, kdy“ nahrazují slovy „jednomyslně, pokud“ a poslední věta se zrušuje.
119) V čl. 140 druhém pododstavci se doplňují slova „..., a zejména vyvíjí podněty ve snaze stanovit směry a ukazatele, pořádat výměnu osvědčených postupů a připravit nezbytné podklady pro pravidelný dohled a hodnocení. Evropský parlament je plně informován“.
120) V článku 143 se zrušuje druhý pododstavec.
EVROPSKÝ SOCIÁLNÍ FOND
121) Dosavadní kapitola 2 se označuje jako „HLAVA X“.
122) V článku 148 se slova „prováděcí rozhodnutí“ nahrazují slovy „prováděcí nařízení“.
VŠEOBECNÉ VZDĚLÁVÁNÍ, ODBORNÉ VZDĚLÁVÁNÍ, MLÁDEŽ A SPORT
123) Dosavadní kapitola 3 se označuje jako „HLAVA XI“ a v názvu se slova „A MLÁDEŽ“ nahrazují slovy „..., MLÁDEŽ A SPORT“.
124) Článek 149 se mění takto:
a) v odstavci 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:

„Unie přispívá k podpoře evropských hledisek sportu s přihlédnutím k jeho zvláštní povaze, jeho strukturám založeným na dobrovolné činnosti a jeho společenské a výchovné funkci.“;
b) v odst. 2 páté odrážce se doplňují slova „a podporu účasti mladých lidí na demokratickém životě Evropy“; doplňuje se nová odrážka, která zní:

„– rozvoj evropského rozměru sportu podporou spravedlivého a otevřeného sportovního soutěžení a spolupráce mezi subjekty odpovědnými za sport, jakož i ochranou fyzické a mravní integrity sportovců, obzvláště mladých sportovců.“;
c) v odstavci 3 se za slova „v oblasti vzdělávání“ vkládají slova „a sportu“;
d) v odstavci 4 návětí se slova „Rada, aby přispěla“ nahrazují slovy „Ve snaze přispět“, na začátek první odrážky se vkládají slova „Evropský parlament a Rada“ a slovo „přijímá“ se nahrazuje slovem „přijímají“ a ve druhé odrážce se slova „vydává na návrh Komise“ nahrazují slovy „Rada na návrh Komise přijme“.
125) V čl. 150 odst. 4 se doplňují slova „a Rada na návrh Komise přijme doporučení“.
KULTURA
126) V článku 151 se odstavec 5 mění takto:
a) v návětí se slova „Rada, aby přispěla“ nahrazují slovy „Ve snaze přispět“;
b) v první odrážce se na začátek první věty vkládají slova „Rada a Evropský parlament“, slovo „přijímá“ se nahrazuje slovem „přijímají“ a druhá věta se zrušuje;
c) v druhé odrážce se slova „vydává na návrh Komise jednomyslně“ nahrazují slovy „Rada na návrh Komise přijme“.
VEŘEJNÉ ZDRAVÍ
127) Článek 152 se mění takto:
a) v odst. 1 druhém pododstavci se slovo „lidského“ nahrazuje slovy „tělesného a duševního“ a doplňují se slova „a sledování vážných přeshraničních zdravotních hrozeb, včasné varování před nimi a boj proti nim“;
b) v odst. 2 prvním pododstavci se doplňuje nová věta, která zní: „Podněcuje zejména spolupráci mezi členskými státy zaměřenou na zlepšení vzájemného doplňování jejich zdravotních služeb v příhraničních oblastech.“;
c) v odst. 2 druhém pododstavci se doplňují slova „..., zejména podněty s cílem stanovit směry a ukazatele, pořádat výměnu osvědčených postupů a připravit nezbytné podklady pro pravidelný dohled a hodnocení. Evropský parlament je plně informován“;
d) odst. 4 první pododstavec se mění takto:
i) v návětí se slova „Rada přispívá“ nahrazují slovy „Odchylně od čl. 2a odst. 5 a čl. 2e písm. a) a v souladu s čl. 2c odst. 2 písm. k) přispívá Rada“ a doplňují se slova „..., aby bylo možné zohlednit společné otázky bezpečnosti“;
ii) v písmeni b) se zrušují slova „odchylně od článku 37“;
iii) vkládá se nové písmeno, které zní:

„c) opatření k zajištění vysokých standardů kvality a bezpečnosti léčivých přípravků a zdravotnických prostředků.“;
iv) dosavadní písmeno c) se označuje jako odstavec 5 a nahrazuje se tímto:

„5. Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem a po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů rovněž přijmout pobídková opatření určená k ochraně a zlepšování lidského zdraví, a zejména k boji proti nejzávažnějším přeshraničním nemocem, opatření týkající se sledování vážných přeshraničních zdravotních hrozeb, včasného varování před nimi a boje proti nim, jakož i opatření, která mají za svůj přímý cíl ochranu veřejného zdraví, pokud jde o tabák a zneužívání alkoholu, s vyloučením harmonizace právních předpisů členských států.“;
e) druhý pododstavec dosavadního odstavce 4 se stává odstavcem 6 a dosavadní odstavec 5 se označuje jako odstavec 7 a nahrazuje se tímto:

„7. Při činnosti Unie je uznávána odpovědnost členských států za stanovení jejich zdravotní politiky a za organizaci zdravotnictví a poskytování zdravotní péče. Odpovědnost členských států zahrnuje řízení zdravotnictví a zdravotní péče, jakož i rozdělování na ně vyčleněných zdrojů. Opatření podle odst. 4 písm. a) se nedotýkají vnitrostátních předpisů o dárcovství nebo lékařském využití orgánů a krve.“
OCHRANA SPOTŘEBITELE
128) V článku 153 se dosavadní odstavec 2 stává článkem 6a a dosavadní odstavce 3, 4 a 5 se označují jako odstavce 2, 3 a 4.
PRŮMYSL
129) Článek 157 se mění takto:
a) v odstavci 2 se doplňují slova: „..., zejména podněty s cílem stanovit směry a ukazatele, pořádat výměnu osvědčených postupů a připravit nezbytné podklady pro pravidelný dohled a hodnocení. Evropský parlament je plně informován“;
b) v odst. 3 prvním pododstavci druhé větě se doplňují slova „..., s vyloučením harmonizace právních předpisů členských států“.
HOSPODÁŘSKÁ, SOCIÁLNÍ A ÚZEMNÍ SOUDRŽNOST
130) Název hlavy XVII se nahrazuje tímto: „HOSPODÁŘSKÁ, SOCIÁLNÍ A ÚZEMNÍ SOUDRŽNOST“.
131) Článek 158 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se slova „hospodářské a sociální“ nahrazují slovy „hospodářské, sociální a územní“;
b) v druhém pododstavci se zrušují slova „nebo ostrovů, včetně venkovských oblastí“;
c) doplňuje se nový pododstavec, který zní:

„V rámci dotyčných regionů je zvláštní pozornost věnována venkovským oblastem, oblastem postiženým průmyslovými přeměnami a regionům, které jsou závažně a trvale znevýhodněny přírodními nebo demografickými podmínkami, jako jsou například nejsevernější regiony s velmi nízkou hustotou obyvatelstva a ostrovní, přeshraniční a horské regiony.“
132) V čl. 159 druhém pododstavci se slova „hospodářské a sociální“ nahrazují slovy „hospodářské, sociální a územní“.
133) Článek 161 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se v první větě slova „Rada na návrh Komise, po obdržení souhlasu Evropského parlamentu a po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů jednomyslným rozhodnutím“ nahrazují slovy „Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů formou nařízení“ a v druhé větě se slova „Rada podle téhož postupu rovněž stanoví“ nahrazují slovy „Týmž postupem se rovněž stanoví“;
b) v druhém pododstavci se zrušují slova „Radou“;
c) třetí pododstavec se zrušuje.
134) V čl. 162 prvním pododstavci se slova „Prováděcí rozhodnutí“ nahrazují slovy „Prováděcí nařízení“.
VÝZKUM A TECHNOLOGICKÝ ROZVOJ
135) V názvu hlavy XVIII se doplňují slova „A VESMÍR“.
136) Článek 163 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:

„1. Unie má za cíl posilovat své vědecké a technologické základy vytvořením evropského výzkumného prostoru, ve kterém se vědci, vědecké poznatky a technologie volně pohybují, a podporovat rozvoj své konkurenceschopnosti, včetně konkurenceschopnosti průmyslu, jakož i podporovat všechny výzkumné činnosti, které jsou z hlediska ostatních kapitol Smluv pokládány za nezbytné.“;
b) v odstavci 2 se za slova „tím, že umožňuje“ vkládají slova „vědcům svobodně spolupracovat bez ohledu na hranice a“.
137) V čl. 165 odst. 2 se doplňují slova „..., zejména podněty pro stanovení hlavních směrů a ukazatelů, pořádání výměny osvědčených postupů a přípravu podkladů nezbytných pro pravidelný dohled a hodnocení. Evropský parlament je plně informován“.
138) Článek 166 se mění takto:
a) (netýká se českého znění);
b) doplňuje se nový odstavec, který zní:

„5. Jako doplněk k činnostem uvedeným ve víceletém rámcovém programu přijmou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem nezbytná opatření k uskutečnění evropského výzkumného prostoru.“
139) V článku 167 se slovo „Rada“ nahrazuje slovem „Unie“.
140) V čl. 168 druhém pododstavci se slovo „Rada“ nahrazuje slovem „Unie“.
141) V čl. 170 druhém pododstavci se zrušují slova „..., které se sjednávají a uzavírají v souladu s článkem 300“.
VESMÍR
142) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 172a
1. K podpoře vědeckého a technického pokroku, průmyslové konkurenceschopnosti a provádění svých politik vypracuje Unie evropskou politiku pro oblast vesmíru. K tomu účelu může podporovat společné iniciativy, podporovat výzkum a technologický rozvoj a koordinovat nezbytné úsilí pro výzkum a využití vesmíru.
2. Jako příspěvek k dosažení cílů uvedených v odstavci 1 přijmou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem nezbytná opatření, která mohou mít podobu evropského kosmického programu, s vyloučením harmonizace právních předpisů členských států.
3. Unie naváže veškeré účelné vztahy s Evropskou kosmickou agenturou.
4. Tímto článkem nejsou dotčena ostatní ustanovení této hlavy.“
ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ (ZMĚNA KLIMATU)
143) Článek 174 se mění takto:
a) v odstavci 1 se čtvrtá odrážka nahrazuje tímto:

„– podpora opatření na mezinárodní úrovni určených k řešení regionálních a celosvětových problémů životního prostředí, a zejména boj proti změně klimatu.“;
b) (netýká se českého znění);
c) v odst. 4 prvním pododstavci se zrušují slova „..., které se sjednávají a uzavírají v souladu s článkem 300“.
144) Článek 175 se mění takto:
a) v odstavci 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:

„Rada může na návrh Komise jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem, Hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů rozhodnout o použití řádného legislativního postupu na oblasti uvedené v prvním pododstavci.“;
b) v odst. 3 prvním pododstavci se zrušují slova „V ostatních oblastech přijímá“ a za slovo „Rada“ se vkládá slovo „přijímají“; druhý pododstavec se nahrazuje tímto:

„Opatření nezbytná pro provádění těchto programů se přijmou za podmínek uvedených v odstavci 1 nebo 2, podle povahy věci.“;
c) (netýká se českého znění);
d) v odstavci 5 se slova „..., stanoví Rada v aktu zavádějícím toto opatření, aniž je dotčena zásada „znečišťovatel platí“,“ nahrazují slovy „a aniž je dotčena zásada „znečišťovatel platí“, stanoví toto opatření“.
PŘESUNUTÉ HLAVY
145) Dosavadní hlava XX s názvem „ROZVOJOVÁ SPOLUPRÁCE“ se stává kapitolou 1 hlavy III části páté týkající se vnější činnosti Unie a dosavadní články 177, 179, 180 a 181 se stávají články 188d až 188g a mění se podle bodů 161 až 164. Článek 178 se zrušuje.
146) Dosavadní hlava XXI s názvem „HOSPODÁŘSKÁ, FINANČNÍ A TECHNICKÁ SPOLUPRÁCE SE TŘETÍMI ZEMĚMI“ se stává kapitolou 2 hlavy III části páté týkající se vnější činnosti Unie a dosavadní článek 181a se stává článkem 188h a mění se podle bodu 166.
ENERGETIKA
147) Hlava XX se nahrazuje tímto:

„HLAVA XX
ENERGETIKA
ČLÁNEK 176a
1. V rámci vytváření a fungování vnitřního trhu a s přihlédnutím k potřebě chránit a zlepšovat životní prostředí má politika Unie v oblasti energetiky v duchu solidarity mezi členskými státy za cíl:
a) zajistit fungování trhu s energií;
b) zajistit bezpečnost dodávek energie v Unii;
c) podporovat energetickou účinnost a úspory energie jakož i rozvoj nových a obnovitelných zdrojů energie; a
d) podporovat propojení energetických sítí.
2. Aniž je dotčeno použití jiných ustanovení Smluv, přijmou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem opatření nezbytná pro dosažení cílů uvedených v odstavci 1. Tato opatření se přijmou po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů.
Nedotýkají se práva členského státu stanovit podmínky pro využívání svých energetických zdrojů, jeho volby mezi různými energetickými zdroji a základní skladby jeho zásobování energií, aniž je dotčen čl. 175 odst. 2 písm. c).
3. Odchylně od odstavce 2 přijme Rada opatření podle uvedeného odstavce zvláštním legislativním postupem jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem, pokud jsou především fiskální povahy.“
CESTOVNÍ RUCH
148) Hlava XXI se nahrazuje tímto:

„HLAVA XXI
CESTOVNÍ RUCH
ČLÁNEK 176b
1. Unie doplňuje činnost členských států v odvětví cestovního ruchu, zejména podporou konkurenceschopnosti podniků Unie v tomto odvětví.
Za tímto účelem je činnost Unie zaměřena na:
a) podporu vytváření příznivého prostředí pro rozvoj podniků v této oblasti;
b) podporu spolupráce mezi členskými státy, zejména výměnou osvědčených postupů.
2. Evropský parlament a Rada přijmou řádným legislativním postupem zvláštní opatření určená na doplnění činností, které členské státy provádějí k dosažení cílů uvedených v tomto článku, s vyloučením harmonizace právních předpisů členských států.“
CIVILNÍ OCHRANA
149) Vkládají se nový nadpis hlavy a nový článek, které znějí:

„HLAVA XXII
CIVILNÍ OCHRANA
ČLÁNEK 176c
1. Unie podporuje spolupráci mezi členskými státy ve snaze posílit účinnost systémů pro předcházení přírodním nebo člověkem způsobeným pohromám a pro ochranu proti nim.
Činnost Unie je zaměřena na:
a) podporu a doplňování činností členských států na celostátní, regionální a místní úrovni, které se týkají předcházení rizikům, přípravy osob zabývajících se civilní ochranou a zásahu v případě přírodních nebo člověkem způsobených pohrom uvnitř Unie;
b) podporu rychlé a účinné operativní spolupráce uvnitř Unie mezi vnitrostátními útvary civilní ochrany;
c) napomáhání soudržnosti akcí podnikaných v oblasti civilní ochrany na mezinárodní úrovni.
2. Evropský parlament a Rada přijmou řádným legislativním postupem opatření nezbytná jako příspěvek k dosažení cílů uvedených v odstavci 1, s vyloučením harmonizace právních předpisů členských států.“
SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
150) Vkládají se nový nadpis hlavy a nový článek, které znějí:

„HLAVA XXIII
SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
ČLÁNEK 176d
1. Účinné provádění práva Unie členskými státy, které má zásadní význam pro řádné fungování Unie, se pokládá za otázku společného zájmu.
2. Unie může podpořit úsilí členských států o zlepšení schopnosti jejich správních orgánů provádět právo Unie. Tato činnost může zahrnovat zejména usnadnění výměny informací a státních zaměstnanců, jakož i podporu vzdělávacích programů. Žádný členský stát není povinen této podpory využít. Evropský parlament a Rada přijmou řádným legislativním postupem formou nařízení k tomuto účelu nezbytná opatření, s vyloučením harmonizace právních předpisů členských států.
3. Tento článek se nedotýká povinnosti členských států provádět právo Unie, ani práv a povinností Komise. Nedotýká se ani ostatních ustanovení Smluv, jež upravují správní spolupráci mezi členskými státy, jakož i mezi členskými státy a Unií.“
PŘIDRUŽENÍ ZÁMOŘSKÝCH ZEMÍ A ÚZEMÍ
151) V čl. 182 prvním pododstavci se zrušují slova „této smlouvy“.
152) V článku 186 se slova „se volný pohyb pracovníků ze zemí a území v členských státech, jakož i pracovníků ze členských států v zemích a územích řídí smlouvami, jež budou následně uzavřeny a jež vyžadují jednomyslné schválení členskými státy“ nahrazují slovy „je volný pohyb pracovníků ze zemí a území v členských státech, jakož i pracovníků z členských států v zemích a na územích, upraven akty přijatými v souladu s článkem 187.“
153) V článku 187 se před slovo „jednomyslně“ vkládají slova „na návrh Komise“ a doplňuje se nová věta, která zní: „Pokud dotyčná ustanovení přijímá Rada zvláštním legislativním postupem, rozhoduje na návrh Komise jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.“
VNĚJŠÍ ČINNOST UNIE
154) Vkládá se nová část pátá. Nese název „VNĚJŠÍ ČINNOST UNIE“ a obsahuje tyto hlavy a kapitoly:
Hlava I:Obecná ustanovení o vnější činnosti UnieHlava II:Společná obchodní politikaHlava III:Spolupráce se třetími zeměmi a humanitární pomocKapitola 1:Rozvojová spolupráceKapitola 2:Hospodářská, finanční a technická spolupráce se třetími zeměmiKapitola 3:Humanitární pomocHlava IV:Omezující opatřeníHlava V:Mezinárodní smlouvyHlava VI:Vztahy Unie s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi  a delegace UnieHlava VII:Doložka solidarity
OBECNÁ USTANOVENÍ
155) Vkládají se nový nadpis hlavy a nový článek, které znějí:

„HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ O VNĚJŠÍ ČINNOSTI UNIE
ČLÁNEK 188a
Činnost Unie na mezinárodní scéně podle této části spočívá na zásadách, sleduje cíle a je prováděna v souladu s obecnými ustanoveními, která jsou obsažena v hlavě V kapitole 1 Smlouvy o Evropské unii.“
SPOLEČNÁ OBCHODNÍ POLITIKA
156) Vkládá se nový nadpis hlavy II s názvem „SPOLEČNÁ OBCHODNÍ POLITIKA“, která přebírá název dosavadní hlavy IX části třetí.
157) Vkládá se článek 188b, který přebírá znění dosavadního článku 131 s těmito změnami:
a) první pododstavec se nahrazuje tímto:

„Vytvořením celní unie v souladu s články 23 až 27 přispívá Unie ve společném zájmu k harmonickému rozvoji světového obchodu, k postupnému odstranění omezení mezinárodního obchodu a přímých zahraničních investic a ke snižování celních a jiných překážek.“;
b) druhý pododstavec se zrušuje.
158) Vkládá se nový článek, který nahrazuje článek 133:

„ČLÁNEK 188c
1. Společná obchodní politika se zakládá na jednotných zásadách, zejména pokud jde o úpravy celních sazeb, uzavírání celních a obchodních dohod týkajících se obchodu zbožím a službami, obchodní aspekty duševního vlastnictví, přímé zahraniční investice, sjednocování liberalizačních opatření, vývozní politiku a opatření na ochranu obchodu, jako jsou opatření pro případ dumpingu a subvencování. Společná obchodní politika je prováděna v rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie.
2. Evropský parlament a Rada přijímají řádným legislativním postupem formou nařízení opatření vymezující rámec pro provádění společné obchodní politiky.
3. Je-li třeba sjednat a uzavřít dohody s jednou nebo více třetími zeměmi nebo s mezinárodními organizacemi, použije se článek 188n s výhradou zvláštních ustanovení tohoto článku.
Komise podává doporučení Radě, která ji zmocňuje k zahájení potřebných jednání. Rada a Komise odpovídají za to, že sjednané dohody jsou slučitelné s vnitřními politikami a vnitřními předpisy Unie.
Komise při vedení těchto jednání konzultuje zvláštní výbor, který určí Rada, aby jí v tomto úkolu napomáhal, a řídí se směrnicemi, které jí Rada může poskytnout. Komise podává zvláštnímu výboru a Evropskému parlamentu pravidelně zprávu o stavu jednání.
4. Při sjednávání a uzavírání dohod uvedených v odstavci 3 rozhoduje Rada kvalifikovanou většinou.
Při sjednávání a uzavírání dohod v oblasti obchodu službami a v oblastech obchodních aspektů duševního vlastnictví jakož i přímých zahraničních investic rozhoduje Rada jednomyslně, pokud dané dohody obsahují ustanovení, pro která je při přijímání vnitřních předpisů vyžadována jednomyslnost.
Rada rovněž rozhoduje jednomyslně při sjednávání a uzavírání dohod:
a) v oblasti obchodu kulturními a audiovizuálními službami, pokud by tyto dohody mohly ohrozit kulturní a jazykovou rozmanitost Unie;
b) v oblasti obchodu sociálními, vzdělávacími a zdravotnickými službami, pokud by tyto dohody mohly vážně narušit vnitrostátní organizaci takových služeb a ohrozit odpovědnost členských států za jejich poskytování.
5. Sjednávání a uzavírání mezinárodních dohod v oblasti dopravy se řídí částí třetí hlavou V a článkem 188n.
6. Výkon pravomocí svěřených tímto článkem v oblasti společné obchodní politiky se nedotýká vymezení pravomocí mezi Unií a členskými státy a nesmí vést k harmonizaci právních předpisů členských států, jestliže Smlouvy takovou harmonizaci vylučují.“
ROZVOJOVÁ SPOLUPRÁCE
159) Vkládá se nový nadpis hlavy III s názvem „SPOLUPRÁCE SE TŘETÍMI ZEMĚMI A HUMANITÁRNÍ POMOC“.
160) Vkládá se nový nadpis kapitoly 1 „ROZVOJOVÁ SPOLUPRÁCE“, která přebírá název hlavy XX části třetí.
161) Vkládá se článek 188d, který přebírá znění dosavadního článku 177 s těmito změnami:
a) odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:

„1. Politika Unie v oblasti rozvojové spolupráce je prováděna v rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie. Politika rozvojové spolupráce Unie a politika, kterou v této oblasti vedou členské státy, se navzájem doplňují a posilují. Hlavním cílem politiky Unie v této oblasti je snížení a výhledově i vymýcení chudoby. Unie přihlíží k cílům rozvojové spolupráce při provádění politik, které by mohly mít vliv na rozvojové země.“;
b) dosavadní odstavec 3 se označuje jako odstavec 2.
162) Vkládá se článek 188e, který přebírá znění dosavadního článku 179 s těmito změnami:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:

„1. Evropský parlament a Rada přijmou řádným legislativním postupem opatření nezbytná pro provádění politiky rozvojové spolupráce, která se mohou týkat víceletých programů spolupráce s rozvojovými zeměmi nebo tématicky zaměřených programů.“;
b) vkládá se nový odstavec, který zní:

„2. Unie může se třetími zeměmi a příslušnými mezinárodními organizacemi uzavřít jakoukoli dohodu účelnou pro dosažení cílů uvedených v článku 10a Smlouvy o Evropské unii a článku 188d této smlouvy. První pododstavec se nedotýká pravomoci členských států vést jednání na mezinárodní úrovni a uzavírat mezinárodní smlouvy.“;
c) dosavadní odstavec 2 se označuje jako odstavec 3 a dosavadní odstavec 3 se zrušuje.
163) Vkládá se článek 188f, který přebírá znění dosavadního článku 180 s tím, že na začátek odstavce 1 se vkládají slova „K prohloubení vzájemného doplňování a účinnosti svých činností“.
164) Vkládá se článek 188g, který přebírá znění dosavadního článku 181 s tím, že druhá věta prvního pododstavce a druhý pododstavec se zrušují.
(viii)
HOSPODÁŘSKÁ, FINANČNÍ A TECHNICKÁ SPOLUPRÁCE SE TŘETÍMI ZEMĚMI
(ix)
165) Vkládá se nový nadpis kapitoly 2 s názvem „HOSPODÁŘSKÁ, FINANČNÍ A TECHNICKÁ SPOLUPRÁCE SE TŘETÍMI ZEMĚMI“, která přebírá název hlavy XXI části třetí.
166) Vkládá se článek 188h, který přebírá znění dosavadního článku 181a s těmito změnami:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:

„1. Aniž jsou dotčena ostatní ustanovení Smluv, a zejména články 188d až 188g, provádí Unie činnosti hospodářské, finanční a technické spolupráce, včetně pomoci zejména ve finanční oblasti, s jinými než rozvojovými třetími zeměmi. Tyto činnosti jsou v souladu s rozvojovou politikou Unie a jsou prováděny v rámci zásad a cílů její vnější činnosti. Činnosti Unie a členských států se navzájem doplňují a posilují.“;
b) odstavec 2 se nahrazuje tímto:

„2. Evropský parlament a Rada přijmou řádným legislativním postupem opatření nezbytná k provedení odstavce 1.“
c) v odst. 3 prvním pododstavci druhé větě se zrušují slova „..., jež jsou sjednávány a uzavírány v souladu s článkem 300“.
167) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 188i
Vyžaduje-li situace ve třetí zemi naléhavou finanční pomoc ze strany Unie, přijme Rada na návrh Komise nezbytná rozhodnutí.“
(x)
HUMANITÁRNÍ POMOC
168) Vkládají se nový nadpis kapitoly a nový článek, které znějí:

„KAPITOLA 3
HUMANITÁRNÍ POMOC
ČLÁNEK 188j
1. Činnosti Unie v oblasti humanitární pomoci jsou prováděny v rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie. Tyto činnosti jsou určeny k poskytnutí cílené pomoci a podpory obyvatelstvu třetích zemí postiženému přírodními nebo člověkem způsobenými pohromami, aby byly zajištěny humanitární potřeby vyplývající z těchto různých situací. Činnosti Unie a členských států se navzájem doplňují a posilují.
2. Činnosti humanitární pomoci jsou prováděny v souladu se zásadami mezinárodního práva a v souladu se zásadami nestrannosti, neutrality a nepřípustnosti diskriminace.
3. Evropský parlament a Rada přijmou řádným legislativním postupem opatření vymezující rámec, v němž se provádějí činnosti humanitární pomoci Unie.
4. Unie může se třetími zeměmi a příslušnými mezinárodními organizacemi uzavřít jakoukoli dohodu účelnou pro dosažení cílů uvedených v odstavci 1 a v článku 10a Smlouvy o Evropské unii.
Prvním pododstavcem nejsou dotčeny pravomoci členských států vést jednání na mezinárodní úrovni a uzavírat mezinárodní smlouvy.
5. K vytvoření rámce pro společný příspěvek mladých Evropanů k humanitárním činnostem Unie se zřídí Evropský dobrovolnický sbor humanitární pomoci. Evropský parlament a Rada stanoví řádným legislativním postupem formou nařízení statut a způsoby fungování sboru.
6. Komise může vyvinout jakoukoli užitečnou činnost potřebnou na podporu koordinace činností Unie a členských států, aby prohloubila účinnost a doplňkovost programů Unie a programů členských států v oblasti humanitární pomoci.
7. Unie zajišťuje, aby její akce humanitární pomoci s činnostmi mezinárodních organizací a institucí, především těch, které jsou součástí systému Organizace spojených národů, a aby s těmito činnostmi byly slučitelné.“
(xi)
OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
169) Vkládají se nový nadpis hlavy a nový článek, které nahrazují článek 301 a které znějí:

„HLAVA IV
OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
ČLÁNEK 188k
1. Předpokládá-li rozhodnutí přijaté podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii pozastavení, omezení nebo úplné přerušení hospodářských a finančních vztahů s jednou nebo více třetími zeměmi, přijme Rada kvalifikovanou většinou na společný návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise nezbytná opatření. Uvědomí o tom Evropský parlament.
2. Pokud tak stanoví rozhodnutí přijaté podle hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii, může Rada postupem uvedeným v odstavci 1 přijmout omezující opatření vůči fyzickým nebo právnickým osobám a skupinám nebo nestátním subjektům.
3. Akty uvedené v tomto článku obsahují nezbytná ustanovení o právních zárukách.“
MEZINÁRODNÍ SMLOUVY
170) Za článek 188k se vkládá nový nadpis hlavy V s názvem „MEZINÁRODNÍ SMLOUVY“.
171) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 188l
1. Unie může uzavřít dohodu s jednou nebo více třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi, stanoví-li tak Smlouvy nebo je-li uzavření dohody buď nezbytné k dosažení cílů stanovených Smlouvami v rámci politik Unie, nebo je stanoveno právně závazným aktem Unie, nebo se může dotknout společných pravidel či změnit jejich oblast působnosti.
2. Dohody uzavřené Unií jsou závazné pro orgány Unie i pro členské státy.“
172) Vkládá se článek 188m, který přebírá znění dosavadního článku 310 s tím, že se slova „s jedním nebo více státy“ nahrazují slovy „s jednou nebo více třetími zeměmi“.
173) Vkládá se nový článek, který nahrazuje článek 300 a který zní:

„ČLÁNEK 188n
1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení článku 188c, dohody mezi Unií a třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi se sjednávají a uzavírají podle následujícího postupu.
2. Rada dává zmocnění k zahájení jednání, vydává směrnice pro jednání, dává zmocnění k podpisu dohod a uzavírá je.
3. Komise, nebo týká-li se zamýšlená dohoda výlučně nebo zejména společné zahraniční a bezpečnostní politiky, vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku podává Radě doporučení a Rada přijme rozhodnutí, kterým dá zmocnění k zahájení jednání a v závislosti na předmětu zamýšlené dohody jmenuje vyjednavače nebo vedoucího vyjednavačského týmu Unie.
4. Rada může vyjednavači vydávat směrnice a může určit zvláštní výbor, se kterým musí být jednání konzultováno.
5. Rada přijme na návrh vyjednavače rozhodnutí, kterým dá zmocnění k podpisu dohody a případně k jejímu prozatímnímu provádění před vstupem v platnost.
6. Rada přijme na návrh vyjednavače rozhodnutí o uzavření dohody.
Netýká-li se dohoda výlučně společné zahraniční a bezpečnostní politiky, přijme Rada rozhodnutí o uzavření dohody:
a) po obdržení souhlasu Evropského parlamentu v těchto případech:
i) dohody o přidružení;
ii) dohoda o přistoupení Unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod;
iii) dohody vytvářející zvláštní institucionální rámec zavedením postupů spolupráce;
iv) dohody mající významný dopad na rozpočet Unie;
v) dohody v oblastech, na něž se vztahuje buď řádný legislativní postup, nebo zvláštní legislativní postup, v němž je vyžadován souhlas Evropského parlamentu.
V naléhavých případech se mohou Evropský parlament a Rada dohodnout na lhůtě pro vydání souhlasu;
b) po konzultaci s Evropským parlamentem v ostatních případech. Evropský parlament zaujme stanovisko ve lhůtě, kterou může Rada stanovit podle naléhavosti věci. Pokud v této lhůtě stanovisko nezaujme, může rozhodnout Rada.
7. Odchylně od odstavců 5, 6 a 9 může Rada při uzavírání dohody zmocnit vyjednavače, aby jménem Unie schválil změny, jestliže dohoda stanoví, že se takové změny přijímají zjednodušeným postupem nebo orgánem zřízeným dohodou. Rada může k takovému zmocnění připojit zvláštní podmínky.
8. Rada v průběhu celého postupu rozhoduje kvalifikovanou většinou.
Jednomyslně však rozhoduje tehdy, týká-li se dohoda oblasti, kde je pro přijetí aktu Unie požadována jednomyslnost, jakož i v případě dohod o přidružení a dohod podle článku 188h se státy, které jsou kandidáty na přistoupení. Rada rovněž rozhoduje jednomyslně o dohodě o přistoupení Unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod; rozhodnutí o uzavření této dohody vstoupí v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
9. Rada na návrh Komise nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku přijme rozhodnutí o pozastavení uplatňování dohody a stanoví postoje, které mají byt jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.
10. Evropský parlament je okamžitě a plně informován ve všech etapách tohoto postupu.
11. Členský stát, Evropský parlament, Rada nebo Komise si mohou vyžádat posudek Soudního dvora o slučitelnosti zamýšlené dohody se Smlouvami. Je-li posudek Soudního dvora odmítavý, nemůže zamýšlená dohoda vstoupit v platnost, pokud nedojde ke změně dohody nebo ke změně Smluv.“
174) Vkládá se článek 188o, který přebírá znění dosavadního čl. 111 odst. 1, 2, 3 a 5 s tím, že se dosavadní poslední dvě věty odstavce 1 stávají druhým pododstavcem uvedeného odstavce, a s těmito změnami:
a) v odstavci 1 se dosavadní první věta, nově první pododstavec nahrazuje tímto:

„1. Odchylně od článku 188n může Rada buď na doporučení Evropské centrální banky, nebo na doporučení Komise a po konzultaci s Evropskou centrální bankou ve snaze dosáhnout shody slučitelné s cílem cenové stability uzavírat formální dohody o systému směnných kurzů eura ve vztahu k měnám třetích států. Rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem postupem podle odstavce 3.“
V dosavadní druhé větě, nově první větě druhého pododstavce se slova „na doporučení ECB nebo Komise po konzultaci s ECB“ nahrazují slovy „buď na doporučení Evropské centrální banky, nebo na doporučení Komise a po konzultaci s Evropskou centrální bankou“
b) v odstavci 2 se slova „třetích zemí“ nahrazují slovy „třetích států“;
c) v odst. 3 prvním pododstavci první větě se před slovo „státy“ vkládá slovo „třetími“ a slova „odchylně od článku 300“ se nahrazují slovy „odchylně od článku 188n“; druhý pododstavec se zrušuje;
d) dosavadní odstavec 5 se označuje jako odstavec 4.
VZTAHY UNIE S MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMI A TŘETÍMI ZEMĚMI A DELEGACE UNIE
175) Vkládají se nový nadpis hlavy a nové články následujícího znění, přičemž článek 188p nahrazuje články 302, 303 a 304:

„HLAVA VI
VZTAHY UNIE S MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMI A TŘETÍMI ZEMĚMI A DELEGACE UNIE
ČLÁNEK 188p
1. Unie naváže veškerou účelnou spolupráci s orgány Organizace spojených národů a jejími odbornými organizacemi, s Radou Evropy, s Organizací pro bezpečnost a spolupráci v Evropě a s Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj.
Unie kromě toho zajišťuje vhodné vztahy s dalšími mezinárodními organizacemi.
2. Prováděním tohoto článku jsou pověřeni vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise.
ČLÁNEK 188q
1. Zastoupení Unie ve třetích zemích a při mezinárodních organizacích zajišťují delegace Unie.
2. Delegace Unie jsou pod vedením vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku. Jednají v úzké spolupráci s diplomatickými a konzulárními zastoupeními členských států.“
DOLOŽKA SOLIDARITY
176) Vkládají se nový nadpis hlavy a nový článek, které znějí:

„HLAVA VII
DOLOŽKA SOLIDARITY
ČLÁNEK 188r
1. Pokud je některý členský stát cílem teroristického útoku nebo obětí přírodní nebo člověkem způsobené pohromy, jednají Unie a její členské státy společně v duchu solidarity. Unie uvede do pohotovosti veškeré nástroje, které má k dispozici, včetně vojenských prostředků poskytnutých členskými státy, aby:
a) – odvrátila teroristickou hrozbu na území členských států;
– chránila před případným teroristickým útokem demokratické instituce a civilní obyvatelstvo;
– poskytla členskému státu pomoc na jeho území v případě teroristického útoku, pokud o to požádají jeho politické orgány;
b) poskytla členskému státu pomoc na jeho území v případě přírodní nebo člověkem způsobené pohromy, pokud o to požádají jeho politické orgány.
2. Pokud je některý členský stát cílem teroristického útoku nebo obětí přírodní či člověkem způsobené pohromy, ostatní členské státy mu na žádost jeho politických orgánů poskytnou pomoc. Za tím účelem členské státy koordinují svou činnost v Radě.
3. Způsob provádění této doložky solidarity Unií vymezí rozhodnutí přijaté Radou na společný návrh Komise a vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku. Pokud toto rozhodnutí souvisí s obranou, rozhoduje Rada v souladu s čl. 15b odst. 1 Smlouvy o Evropské unii. Evropský parlament je informován.
Pro účely tohoto odstavce, a aniž je dotčen článek 207, je Radě nápomocen Politický a bezpečnostní výbor s podporou složek ustavených v rámci společné bezpečnostní a obranné politiky a výbor uvedený v článku 61d, které jí případně podávají společná stanoviska.
4. Pro zajištění účinnosti jednání Unie a jejích členských států Evropská rada pravidelně vyhodnocuje hrozby, kterým je Unie vystavena.“
INSTITUCIONÁLNÍ A FINANČNÍ USTANOVENÍ
177) Dosavadní část pátá se označuje jako část šestá a její název se nahrazuje tímto: „INSTITUCIONÁLNÍ A FINANČNÍ USTANOVENÍ“.
EVROPSKÝ PARLAMENT
178) Článek 189 se zrušuje.
179) Článek 190 se mění takto:
a) odstavce 1, 2 a 3 se zrušují a dosavadní odstavce 4 a 5 se označují jako odstavce 1 a 2;
b) odstavec 4, nově označený jako odstavec 1, se mění takto:
i) v prvním pododstavci se slova „na všeobecné a přímé volby konané“ nahrazují slovy „na přijetí ustanovení nezbytných pro volbu jeho členů ve všeobecných a přímých volbách konaných“;
ii) druhý pododstavec se nahrazuje tímto:

„Rada přijme nezbytná ustanovení zvláštním legislativním postupem jednomyslně po obdržení souhlasu Evropského parlamentu, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů. Tato ustanovení vstupují v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.“;
c) v dosavadním odstavci 5, nově označeném jako odstavec 2, se za slova „Evropský parlament“ vkládají slova „z vlastního podnětu zvláštním legislativním postupem formou nařízení“.
180) V článku 191 se zrušuje první pododstavec; v dosavadním druhém pododstavci se před slovo „pravidla“ vkládají slova „formou nařízení“ a za slova „na evropské úrovni“ se vkládají slova „podle čl. 8a odst. 4 Smlouvy o Evropské unii“.
181) V článku 192 se zrušuje první pododstavec; v dosavadním druhém pododstavci se doplňuje nová věta, která zní: „Pokud Komise návrh nepředloží, sdělí Evropskému parlamentu důvody.“
182) Článek 193 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se před slovo „členů“ vkládají slova „všech svých“;
b) třetí pododstavec se nahrazuje tímto:

„Pravidla pro výkon vyšetřovacího práva stanoví Evropský parlament z vlastního podnětu zvláštním legislativním postupem po obdržení souhlasu Rady a Komise formou nařízení.“
183) Článek 195 se mění takto:
a) v odst. 1 prvním pododstavci se slova „Evropský parlament jmenuje veřejného ochránce práv oprávněného“ nahrazují slovy „Evropský veřejný ochránce práv volený Evropským parlamentem je oprávněn“, slova „a Soudu prvního stupně při výkonu jejich“ se nahrazují slovy „při výkonu jeho“ a doplňuje se nová věta, která zní: „Stížnosti přezkoumává a podává o nich zprávu.“;
b) v odst. 2 prvním pododstavci se slovo „jmenován“ nahrazuje slovem „volen“;
c) v odstavci 3 se slova „od žádného subjektu“ nahrazují slovy „od žádné vlády, orgánu, instituce ani jiného subjektu“;
d) v odstavci 4 se za slova „Evropský parlament“ vkládají slova „..., který se usnáší z vlastního podnětu, zvláštním legislativním postupem formou nařízení“.
184) V čl. 196 druhém pododstavci se za slovo „mimořádnému“ vkládá slovo „dílčímu“ a slova „svých členů“ nahrazují slovy „všech svých členů“.
185) Článek 197 se mění takto:
a) první pododstavec se zrušuje;
b) druhý pododstavec se nahrazuje tímto:

„Komise se může účastnit všech schůzí a na svou žádost vystoupit.“;
c) čtvrtý pododstavec se nahrazuje tímto:

„Za podmínek, které jsou stanoveny v jednacím řádu Evropské rady a v jednacím řádu Rady, mohou Evropská rada a Rada vystoupit před Evropským parlamentem.“
186) V čl. 198 prvním pododstavci se zrušuje slovo „nadpoloviční“.
187) V čl. 199 druhém pododstavci se za slova „způsobem stanoveným“ vkládají slova „ve Smlouvách a“.
188) V článku 201 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:

„Je-li návrh na vyslovení nedůvěry přijat většinou dvou třetin odevzdaných hlasů a většinou všech členů Evropského parlamentu, členové Komise kolektivně odstoupí ze svých funkcí a vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku odstoupí ze své funkce v Komisi. Zůstávají ve funkci a vyřizují nadále běžné záležitosti, dokud nejsou nahrazeni v souladu s článkem 9d Smlouvy o Evropské unii. V tomto případě funkční období členů Komise jmenovaných jako nástupci skončí ke dni, k němuž by skončilo funkční období členů Komise, kteří museli kolektivně odstoupit.“
EVROPSKÁ RADA
189) Vkládají se nový nadpis oddílu a nové články, které znějí:

„ODDÍL 1a
EVROPSKÁ RADA
ČLÁNEK 201a
1. Při hlasování může být každý člen Evropské rady zmocněn hlasovat nejvýše za jednoho z ostatních členů.
Ustanovení čl. 9c odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 205 odst. 2 této smlouvy se vztahují na Evropskou radu, pokud rozhoduje kvalifikovanou většinou. Pokud Evropská rada rozhoduje hlasováním, její předseda a předseda Komise se jej neúčastní.
Zdržení se hlasování přítomných nebo zastoupených členů není překážkou přijetí usnesení Evropské rady vyžadujících jednomyslnost.
2. Předseda Evropského parlamentu může být vyzván, aby vystoupil před Evropskou radou.
3. Evropská rada rozhoduje v procedurálních otázkách a o přijetí svého jednacího řádu prostou většinou.
4. Evropské radě je nápomocen generální sekretariát Rady.
ČLÁNEK 201b
Evropská rada přijme kvalifikovanou většinou:
a) rozhodnutí, kterým se stanoví seznam jiných složení Rady než složení pro obecné záležitosti a složení pro zahraniční věci, v souladu s čl. 9c odst. 6 Smlouvy o Evropské unii;
b) rozhodnutí o předsednictví jiných složení Rady než složení pro zahraniční věci, v souladu s čl. 9c odst. 9 Smlouvy o Evropské unii.“
RADA
190) Články 202 a 203 se zrušují.
191) Článek 205 se mění takto:
a) odstavce 1 a 2 se nahrazují tímto:

„1. Má-li se Rada usnést prostou většinou, usnáší se většinou hlasů všech svých členů.
2. Odchylně od čl. 9c odst. 4 Smlouvy o Evropské unii, pokud Rada nerozhoduje na návrh Komise nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, je ode dne 1. listopadu 2014 a s výhradou Protokolu o přechodných ustanoveních kvalifikovaná většina vymezena jako nejméně 72 % členů Rady zastupujících členské státy, které představují nejméně 65 % obyvatelstva Unie.
3. Ode dne 1. listopadu 2014 a s výhradou Protokolu o přechodných ustanoveních je v případech, kdy se na základě Smluv na hlasování nepodílejí všichni členové Rady, kvalifikovaná většina vymezena takto:
a) jako nejméně 55 % členů Rady zastupujících zúčastněné členské státy, které představují nejméně 65 % obyvatelstva těchto států.
Blokační menšinu musí tvořit nejméně tolik členů Rady, kolik jich zastupuje nejméně 35 % obyvatelstva zúčastněných členských států, a ještě jeden člen, jinak se kvalifikovaná většina považuje za dosaženou;
b) odchylně od písmene a), pokud Rada nerozhoduje na návrh Komise nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, jako nejméně 72 % členů Rady zastupujících zúčastněné členské státy, které představují nejméně 65 % obyvatelstva těchto států.“
b) odstavec 4 se zrušuje a dosavadní odstavec 3 se označuje jako odstavec 4.
192) Článek 207 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 207
1. Výbor složený ze stálých zástupců vlád členských států zodpovídá za přípravu prací Rady a za plnění úkolů, kterými jej Rada pověří. V případech stanovených v jednacím řádu Rady může přijímat procedurální rozhodnutí.
2. Radě je nápomocen generální sekretariát pod vedením generálního tajemníka jmenovaného Radou.
Rada rozhoduje o organizaci generálního sekretariátu prostou většinou.
3. Rada rozhoduje o procedurálních otázkách a o přijetí svého jednacího řádu prostou většinou.“
193) V článku 208 se doplňuje nová věta, která zní: „Pokud Komise žádný návrh nepředloží, sdělí Radě důvody.“
194) V článku 209 se slova „po obdržení stanoviska Komise“ nahrazují slovy „po konzultaci s Komisí“.
195) Článek 210 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 210
Rada stanoví platy, náhrady a důchody předsedy Evropské rady, předsedy Komise, vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, členů Komise, předsedů a členů Soudního dvora Evropské unie a vedoucích jeho soudních kanceláří, jakož i generálního tajemníka Rady. Rovněž stanoví veškeré náhrady poskytované místo odměny.“
KOMISE
196) Článek 211 se zrušuje. Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 211a
V souladu s čl. 9d odst. 5 Smlouvy o Evropské unii jsou členové Komise vybíráni na základě systému rotace stanoveného jednomyslně Evropskou radou, který je založen na těchto zásadách:
a) členské státy jsou s ohledem na pořadí a dobu působení svých státních příslušníků jako členů Komise naprosto rovnocenné; v důsledku toho rozdíl mezi celkovými počty funkčních období vykonávaných státními příslušníky jakýchkoli dvou členských států nesmí být nikdy vyšší než jedna;
b) s výhradou písmene a) je každá následující Komise složena tak, aby uspokojivým způsobem odrážela demografickou a zeměpisnou různorodost všech členských států.“
197) Dosavadní článek 212 se stává čl. 218 odst. 2.
198) V článku 213 se zrušuje odstavec 1; odstavec 2 není číslován a jeho dva první pododstavce se spojují a znějí takto:

„Členové Komise se zdrží jakéhokoliv jednání neslučitelného s povahou jejich funkce. Členské státy uznávají jejich nezávislost a nesnaží se je ovlivňovat při plnění jejich úkolů.“
199) Článek 214 se zrušuje.
200) Článek 215 se mění takto:
a) druhý pododstavec se nahrazuje tímto:

„Člen Komise, jenž odstoupí, je odvolán nebo zemřel, je nahrazen na zbývající část funkčního období novým členem stejné státní příslušnosti, kterého jmenuje Rada vzájemnou dohodou s předsedou Komise po konzultaci s Evropským parlamentem a v souladu s kritérii stanovenými v čl. 9d odst. 3 druhém pododstavci Smlouvy o Evropské unii.
Rada může jednomyslně na návrh předsedy Komise rozhodnout, že člena Komise není třeba nahradit, zejména pokud je zbývající část jeho funkčního období krátká.“
b) vkládá se nový pátý pododstavec, který zní:

„Vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku je v případě odstoupení, odvolání nebo smrti nahrazen na zbývající část funkčního období v souladu s čl. 9e odst. 1 Smlouvy o Evropské unii“;
c) poslední pododstavec se nahrazuje tímto:

„V případě odstoupení všech členů Komise zůstávají tito členové ve funkci a vyřizují nadále běžné záležitosti až do okamžiku svého nahrazení na zbývající část funkčního období v souladu s článkem 9d Smlouvy o Evropské unii.“
201) V článku 217 se zrušují odstavce 1, 3 a 4 a odstavec 2 není číslován. Jeho první věta se nahrazuje tímto: „Aniž je dotčen čl. 9e odst. 4 Smlouvy o Evropské unii, působnost Komise strukturuje a přiděluje jejím členům předseda v souladu s čl. 9d odst. 6 uvedené smlouvy.“
202) V článku 218 se zrušuje odstavec 1; dosavadní odstavec 2 se označuje jako odstavec 1 a slova „v souladu s touto smlouvou“ se zrušují. Doplňuje se odstavec 2, který přebírá znění dosavadního článku 212.
203) V čl. 219 prvním pododstavci se zrušují slova „z počtu stanoveného v článku 213“ a druhý pododstavec se nahrazuje tímto: „Usnášeníschopnost stanoví její jednací řád.“
SOUDNÍ DVŮR
204) V názvu oddílu 4 se doplňují slova „EVROPSKÉ UNIE“.
205) Článek 220 se zrušuje.
206) V článku 221 se zrušuje první pododstavec.
207) V čl. 223 prvním pododstavci se doplňují slova „po konzultaci s výborem uvedeným v článku 224a“.
208) V čl. 224 prvním pododstavci se zrušuje první věta, za slova „Počet soudců“ se vkládá slovo „Tribunálu“ a slova „že soudu jsou nápomocni“ se nahrazují slovy „že Tribunálu jsou nápomocni“. V druhém pododstavci druhé větě se doplňují slova „po konzultaci s výborem uvedeným v článku 224a“.
209) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 224a
Zřizuje se výbor, který před jmenováním vládami členských států podle článků 223 a 224 vydává stanovisko k vhodnosti kandidátů na funkce soudce a generálního advokáta Soudního dvora a Tribunálu.
Tento výbor se skládá ze sedmi osob vybraných mezi bývalými členy Soudního dvora a Tribunálu, členy nejvyšších vnitrostátních soudů a obecně uznávanými právníky, z nichž jedna bude navržena Evropským parlamentem. Rada přijme rozhodnutí, kterým se stanoví pravidla fungování tohoto výboru, a rozhodnutí o jmenování jeho členů. Rada rozhoduje z podnětu předsedy Soudního dvora.“
210) V čl. 225 odst. 1 prvním pododstavci první větě se slova „některé soudní komory“ nahrazují slovy „některého specializovaného soudu zřízeného na základě článku 225a“ a v odst. 2 prvním pododstavci se zrušují slova „zřízených na základě článku 225a“.
211) Článek 225a se mění takto:
a) první pododstavec se nahrazuje tímto:

„Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem zřídit specializované soudy připojené k Tribunálu, příslušné rozhodovat v prvním stupni o některých kategoriích žalob ve zvláštních oblastech. Evropský parlament a Rada rozhodují formou nařízení buď na návrh Komise a po konzultaci se Soudním dvorem, nebo na žádost Soudního dvora a po konzultaci s Komisí.“;
b) v druhém pododstavci se slovo „Rozhodnutí“ nahrazuje slovem „Nařízení“;
c) ve třetím pododstavci se slovo „rozhodnutí“ nahrazuje slovem „nařízení“;
d) v šestém pododstavci se slovo „rozhodnutí“ nahrazuje slovem „nařízení“ a doplňuje se nová věta, která zní: „Hlava I a článek 64 statutu se na specializované soudy použijí v každém případě.“
212) Článek 228 se mění takto:
a) v odstavci 2 se první a druhý pododstavec nahrazují tímto:

„2. Má-li Komise za to, že dotyčný členský stát nepřijal opatření, která vyplývají z rozsudku Soudního dvora Evropské unie, může předložit věc Soudnímu dvoru Evropské unie poté, co poskytla tomuto státu příležitost se vyjádřit. Navrhne paušální částku nebo penále, jež je dotyčný členský stát povinen zaplatit, ve výši, kterou považuje za přiměřenou okolnostem.“
b) doplňuje se nový odstavec, který zní:

„3. Předloží-li Komise Soudnímu dvoru Evropské unie věc podle článku 226 z důvodu, že dotyčný stát nesplnil povinnost sdělit opatření provádějící směrnici přijatou legislativním postupem, může, pokládá-li to za vhodné, navrhnout paušální částku nebo penále, již je dotyčný členský stát povinen zaplatit, ve výši, kterou považuje za přiměřenou okolnostem.
Shledá-li Soudní dvůr Evropské unie, že došlo k porušení povinnosti, může členskému státu uložit zaplacení paušální částky nebo penále, které nepřekročí výši navrženou Komisí. Platební povinnost nabude účinku ke dni stanovenému Soudním dvorem Evropské unie v jeho rozsudku.“
213) V článku 229a se slova „na návrh Komise“ nahrazují slovy „zvláštním legislativním postupem“ a slova „kterými se na úrovni Společenství upravují práva k průmyslovému vlastnictví“ se nahrazují slovy „které vytvářejí evropská práva duševního vlastnictví“. Poslední věta se nahrazuje tímto: „Tyto předpisy vstoupí v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.“
214) Článek 230 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se slova „aktů přijímaných společně Evropským parlamentem a Radou“ nahrazují slovy „legislativních aktů“, za slova „Evropského parlamentu“ se vkládají slova „a Evropské rady“ a doplňuje se nová věta, která zní: „Rovněž přezkoumává legalitu aktů institucí a jiných subjektů Unie, které mají právní účinky vůči třetím osobám.“;
b) ve třetím pododstavci se slova „Účetním dvorem a ECB“ nahrazují slovy „Účetním dvorem, Evropskou centrální bankou a Výborem regionů“;
c) čtvrtý pododstavec se nahrazuje tímto:

„Každá fyzická nebo právnická osoba může za podmínek uvedených v prvním a druhém pododstavci podat žalobu proti aktům, které jsou jí určeny nebo které se jí bezprostředně a osobně dotýkají, jakož i proti právním aktům s obecnou působností, které se jí bezprostředně dotýkají a nevyžadují přijetí prováděcích opatření.“;
d) za čtvrtý pododstavec se vkládá nový pododstavec, který zní:

„Akty zřizující instituce a jiné subjekty Unie mohou stanovit zvláštní podmínky a úpravy týkající se žalob podávaných fyzickými nebo právnickými osobami proti aktům těchto institucí a jiných subjektů, které vůči nim mají právní účinky.“
215) V článku 231 se druhý pododstavec nahrazuje tímto: „Soudní dvůr Evropské unie však uvede, považuje-li to za nezbytné, ty účinky aktu prohlášeného za neplatný, které jsou nadále považovány za zachované.“
216) Článek 232 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se slova „porušení Smlouvy“ nahrazují slovy „porušení Smluv“, slova „Rada nebo Komise“ se nahrazují slovy „Evropská rada, Rada, Komise nebo Evropská centrální banka“ a doplňuje se nová věta, která zní: „Tento článek se za stejných podmínek použije na nečinnost institucí a jiných subjektů Unie.“;
b) ve třetím pododstavci se za slova „některý orgán“ vkládají slova „..., instituci nebo jiný subjekt“;
c) čtvrtý pododstavec se zrušuje.
217) V čl. 233 prvním pododstavci se zrušují slova „nebo orgány“ a mluvnický tvar dalších slov se odpovídajícím způsobem upravuje; třetí pododstavec se zrušuje.
218) V čl. 234 prvním pododstavci písm. b) se zrušují slova „a ECB“ a zrušuje se písmeno c). V článku se doplňuje nový pododstavec, který zní: „Vyvstane-li taková otázka při jednání před soudem členského státu, které se týká osoby ve vazbě, rozhodne Soudní dvůr Evropské unie v co nejkratší lhůtě.“
219) V článku 235 se slova „podle čl. 288 druhého pododstavce“ nahrazují slovy „podle čl. 288 druhého a třetího pododstavce“.
220) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 235a
Soudní dvůr má pravomoc rozhodovat o legalitě aktů přijatých Evropskou radou nebo Radou podle článku 7 Smlouvy o Evropské unii výlučně na žádost členského státu dotčeného rozhodnutím Evropské rady nebo Rady, a to výhradně v otázce dodržení procedurálních ustanovení obsažených v uvedeném článku.
Tato žádost musí být podána do jednoho měsíce ode dne přijetí takového rozhodnutí. Soudní dvůr rozhodne ve lhůtě jednoho měsíce ode dne podání této žádosti.“
221) V článku 236 se slova „ve služebním nebo pracovním řádu“ nahrazují slovy „ve služebním řádu úředníků Unie a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Unie“.
222) V čl. 237 písm. d) druhé větě se za slovo „Rada“ vkládá slovo „guvernérů“.
223) Vkládají se nové články, které znějí:

„ČLÁNEK 240a
Soudní dvůr Evropské unie nemá pravomoc ve vztahu k ustanovením o společné zahraniční a bezpečnostní politice ani k aktům přijatým na jejich základě.
Soudní dvůr Evropské unie však má pravomoc kontrolovat dodržování článku 25b Smlouvy o Evropské unii a rozhodovat o žalobách podaných za podmínek stanovených v čl. 230 čtvrtém pododstavci této smlouvy, které se týkají přezkumu legality rozhodnutí, jimiž se stanoví omezující opatření vůči fyzickým nebo právnickým osobám, přijatých Radou na základě hlavy V kapitoly 2 Smlouvy o Evropské unii.
ČLÁNEK 240b
Při výkonu svých pravomocí týkajících se ustanovení časti třetí hlavy IV kapitol 4 a 5 o prostoru svobody, bezpečnosti a práva nemá Soudní dvůr Evropské unie pravomoc přezkoumávat platnost nebo přiměřenost operací prováděných policií nebo jinými donucovacími orgány členského státu, ani rozhodovat o výkonu odpovědnosti členských států za udržování veřejného pořádku a ochranu vnitřní bezpečnosti.“
224) Článek 241 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 241
Dotýká-li se spor aktu s obecnou působností přijatého orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, může se každá strana, i když lhůta stanovená v čl. 230 pátém pododstavci uplynula, domáhat z důvodů stanovených v čl. 230 druhém pododstavci před Soudním dvorem Evropské unie nepoužitelnosti tohoto aktu.“
225) (Netýká se českého znění.)
226) V článku 245 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:

„Evropský parlament a Rada mohou řádným legislativním postupem změnit ustanovení statutu s výjimkou hlavy I a článku 64. Evropský parlament a Rada rozhodují buď na žádost Soudního dvora a po konzultaci s Komisí, nebo na návrh Komise a po konzultaci se Soudním dvorem.“
EVROPSKÁ CENTRÁLNÍ BANKA
227) Vkládají se nový nadpis oddílu a nový článek, které znějí:

„ODDÍL 4a
EVROPSKÁ CENTRÁLNÍ BANKA
ČLÁNEK 245a
1. Evropská centrální banka a národní centrální banky tvoří Evropský systém centrálních bank (ESCB). Evropská centrální banka a národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro, tvoří Eurosystém a řídí měnovou politiku Unie.
2. ESCB je řízen rozhodovacími orgány Evropské centrální banky. Prvořadým cílem ESCB je udržovat cenovou stabilitu. Aniž je dotčen tento cíl, podporuje obecné hospodářské politiky v Unii se záměrem přispět k dosažení jejích cílů.
3. Evropská centrální banka má právní subjektivitu. Pouze ona může povolovat vydávání eura. Je nezávislá při výkonu svých pravomocí a správě svých financí. Orgány, instituce a jiné subjekty Unie, jakož i vlády členských států respektují tuto nezávislost.
4. Evropská centrální banka přijímá opatření nezbytná k plnění svých úkolů podle článků 105 až 111a a 115c a za podmínek stanovených statutem ESCB a ECB. V souladu s týmiž články si členské státy, jejichž měnou není euro, a jejich centrální banky ponechávají své pravomoci v měnové oblasti.
5. Evropská centrální banka je v oblastech spadajících do její působnosti konzultována ke každému návrhu aktu Unie a ke každému návrhu úpravy na vnitrostátní úrovni a může předkládat stanoviska.“
228) Vkládá se článek 245b, který přebírá znění dosavadního článku 112 s těmito změnami:
a) v odstavci 1 se za slova „národních centrálních bank“ doplňují slova „členských států, jejichž měnou je euro“;
b) v odstavci 2 se zrušuje označení písmen a) a b), dosavadní písmeno a) se stává prvním pododstavcem a tři pododstavce dosavadního písmene b) se stávají druhým, třetím a čtvrtým pododstavcem uvedeného odstavce; v novém druhém pododstavci se slova „vzájemnou dohodou vlád členských států na úrovni hlav států nebo předsedů vlád“ nahrazují slovy „Evropskou radou kvalifikovanou většinou“.
229) Vkládá se článek 245c, který přebírá znění dosavadního článku 113.
ÚČETNÍ DVŮR
230) V článku 246 se doplňuje slovo „Unie“ a doplňuje se nový pododstavec, který zní:

„Skládá se z jednoho státního příslušníka každého členského státu. Jeho členové vykonávají své funkce naprosto nezávisle v obecném zájmu Unie.“
231) Článek 247 se mění takto:
a) odstavec 1 a odst. 4 první pododstavec se zrušují. Dosavadní odstavce 2 až 9 se označují jako odstavce 1 až 8;
b) v dosavadním odstavci 2, nově označeném jako odstavec 1, se slovo „zemích“ nahrazuje slovem „státech“;
c) v dosavadním odstavci 4, nově označeném jako odstavec 3, se před slova „při plnění svých úkolů“ vkládají slova „Členové Účetního dvora“.
232) V článku 248 se slovo „subjekt“ nahrazuje slovy „instituce nebo jiný subjekt“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a odst. 1 první pododstavec se odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje.
PRÁVNÍ AKTY UNIE
233) Název kapitoly 2 se nahrazuje tímto: „PRÁVNÍ AKTY UNIE, POSTUPY JEJICH PŘIJÍMÁNÍ A JINÁ USTANOVENÍ“.
234) Před článek 249 se vkládá se nový nadpis oddílu 1, který zní:

„ODDÍL 1
PRÁVNÍ AKTY UNIE“
235) Článek 249 se mění takto:
a) první pododstavec se nahrazuje tímto:

„Pro výkon pravomocí Unie přijímají orgány nařízení, směrnice, rozhodnutí, doporučení a stanoviska.“
b) čtvrtý pododstavec se nahrazuje tímto:

„Rozhodnutí je závazné v celém rozsahu. Pokud jsou v něm uvedeni ti, jimž je určeno, je závazné pouze pro ně.“
236) Vkládají se nové články, které znějí:

„ČLÁNEK 249a
1. Řádný legislativní postup spočívá v tom, že Evropský parlament a Rada přijímají společně na návrh Komise nařízení, směrnice nebo rozhodnutí. Tento postup je vymezen v článku 251.
2. Ve zvláštních případech stanovených Smlouvami je přijetí nařízení, směrnice nebo rozhodnutí Evropským parlamentem za účasti Rady nebo Radou za účasti Evropského parlamentu zvláštním legislativním postupem.
3. Právní akty přijaté legislativním postupem jsou legislativními akty.
4. Ve zvláštních případech stanovených ve Smlouvách mohou být legislativní akty přijímány z podnětu skupiny členských států nebo Evropského parlamentu, na doporučení Evropské centrální banky nebo na žádost Soudního dvora nebo Evropské investiční banky.
ČLÁNEK 249b
1. Legislativním aktem lze na Komisi přenést pravomoc přijímat nelegislativní akty s obecnou působností, kterými se doplňují nebo mění některé prvky legislativního aktu, které nejsou podstatné.
Legislativní akty výslovně vymezují cíle, obsah, rozsah a dobu trvání přenesení pravomoci. Podstatné prvky dané oblasti jsou vyhrazeny legislativním aktům, a nesmějí tedy být předmětem přenesení pravomoci.
2. Legislativní akty výslovně stanoví podmínky pro přenesení pravomoci, které mohou být tyto:
a) Evropský parlament nebo Rada mohou rozhodnout o zrušení přenesení pravomoci;
b) akt v přenesené pravomoci může vstoupit v platnost pouze tehdy, nevysloví-li ve lhůtě stanovené legislativním aktem Evropský parlament nebo Rada žádné námitky.
Pro účely písmen a) a b) se Evropský parlament usnáší většinou hlasů všech svých členů a Rada rozhoduje kvalifikovanou většinou.
3. Součástí názvu aktů v přenesené pravomoci jsou slova „v přenesené pravomoci“.
ČLÁNEK 249c
1. Členské státy přijmou veškerá nezbytná vnitrostátní právní opatření k provedení právně závazných aktů Unie.
2. Jsou-li pro provedení právně závazných aktů Unie nezbytné jednotné podmínky, svěří tyto akty prováděcí pravomoci Komisi nebo ve zvláštních, náležitě odůvodněných případech a v případech uvedených v článcích 11 a 13 Smlouvy o Evropské unii Radě.
3. Pro účely odstavce 2 Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem formou nařízení předem stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí.
4. Součástí názvu prováděcích aktů je slovo „prováděcí“.
ČLÁNEK 249d
Rada přijímá doporučení. Rozhoduje na návrh Komise ve všech případech, kdy má podle Smluv přijmout akt na návrh Komise. V oblastech, ve kterých je pro přijetí aktu Unie požadována jednomyslnost, rozhoduje jednomyslně. Komise a ve zvláštních případech uvedených ve Smlouvách Evropská centrální banka přijímají doporučení.“
POSTUPY PŘIJÍMÁNÍ AKTŮ A JINÁ USTANOVENÍ
237) Před článek 250 se vkládá nový nadpis oddílu 2 s názvem „POSTUPY PŘIJÍMÁNÍ AKTŮ A JINÁ USTANOVENÍ“:
238) V článku 250 se odstavec 1 se nahrazuje tímto:

„1. Rozhoduje-li Rada na základě Smluv na návrh Komise, může takový návrh změnit pouze jednomyslným rozhodnutím, s výjimkou případů uvedených v čl. 251 odst. 10 a 13, článcích 268, 270a a 272 a čl. 273 druhém pododstavci.“
239) Článek 251 se mění takto:
a) v odstavci 1 se slova „na tento článek“ nahrazují slovy „na řádný legislativní postup“;
b) odst. 2 druhý a třetí pododstavec a odstavce 3 až 7 se nahrazují tímto:

„První čtení
3. Evropský parlament zaujme svůj postoj v prvním čtení a postoupí jej Radě.
4. Schválí-li Rada postoj Evropského parlamentu, je dotyčný akt přijat ve znění odpovídajícím postoji Evropského parlamentu.
5. Neschválí-li Rada postoj Evropského parlamentu, přijme svůj postoj v prvním čtení a postoupí jej Evropskému parlamentu.
6. Rada podrobně informuje Evropský parlament o důvodech, na základě kterých přijala postoj v prvním čtení. Komise podrobně informuje Evropský parlament o svém postoji.
Druhé čtení
7. Jestliže ve lhůtě tří měsíců od tohoto postoupení Evropský parlament:
a) schválí postoj Rady v prvním čtení nebo nepřijme žádné usnesení, pokládá se dotyčný akt za přijatý ve znění odpovídajícím postoji Rady;
b) odmítne postoj Rady v prvním čtení většinou hlasů všech svých členů, pokládá se navrhovaný akt za nepřijatý;
c) navrhne většinou hlasů všech svých členů změny postoje Rady v prvním čtení, postoupí se změněný text Radě a Komisi, která k těmto změnám zaujme stanovisko.
8. Jestliže ve lhůtě tří měsíců od obdržení změn Evropského parlamentu Rada kvalifikovanou většinou:
a) schválí všechny tyto změny, pokládá se dotyčný akt za přijatý;
b) neschválí všechny změny, svolá předseda Rady po dohodě s předsedou Evropského parlamentu ve lhůtě šesti týdnů dohodovací výbor.
9. O návrzích změn, k nimž Komise zaujala odmítavé stanovisko, Rada rozhoduje jednomyslně.
Dohodovací postup
10. Dohodovací výbor, který se skládá z členů Rady nebo z jejich zástupců a ze stejného počtu členů zastupujících Evropský parlament, má za úkol dosáhnout přijetí dohody o společném návrhu kvalifikovanou většinou členů Rady nebo jejich zástupců a většinou členů zastupujících Evropský parlament ve lhůtě šesti týdnů od svého svolání, a to na základě postojů Evropského parlamentu a Rady v druhém čtení.
11. Komise se účastní jednání dohodovacího výboru a vyvíjí veškerou činnost potřebnou ke sblížení postojů Evropského parlamentu a Rady.
12. Neschválí-li dohodovací výbor ve lhůtě šesti týdnů od svého svolání společný návrh, pokládá se navrhovaný akt za nepřijatý.
Třetí čtení
13. Schválí-li dohodovací výbor v této lhůtě společný návrh, mají Evropský parlament, který se usnáší nadpoloviční většinou odevzdaných hlasů, a Rada, která rozhoduje kvalifikovanou většinou, ode dne tohoto schválení šest týdnů na to, aby přijaly navrhovaný akt v souladu se společným návrhem. Pokud tak neučiní, pokládá se navrhovaný akt za nepřijatý.
14. Lhůty tří měsíců a šesti týdnů uvedené v tomto článku se prodlužují z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady, první nejvýše o jeden měsíc a druhá nejvýše o dva týdny.
Zvláštní ustanovení
15. Je-li legislativní akt v případech uvedených ve Smlouvách podán k řádnému legislativnímu postupu z podnětu skupiny členských států, na doporučení Evropské centrální banky nebo na žádost Soudního dvora, nepoužijí se odstavec 2, druhá věta odstavce 6 a odstavec 9.
V takovém případě Evropský parlament a Rada předají Komisi návrh aktu i se svými postoji v prvním a druhém čtení. Evropský parlament nebo Rada mohou kdykoli během celého postupu požádat Komisi o stanovisko, které může Komise rovněž vydat z vlastního podnětu. Pokud to pokládá za nezbytné, může se rovněž podílet na činnosti dohodovacího výboru podle odstavce 11.“
240) Článek 252 se zrušuje. Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 252a
Evropský parlament, Rada a Komise se navzájem konzultují a vzájemnou dohodou upravují způsoby své spolupráce. Za tímto účelem mohou v souladu se Smlouvami uzavírat interinstitucionální dohody, které mohou mít závaznou povahu.“
241) Článek 253 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 253
Neuvádějí-li Smlouvy druh aktu, který má být přijat, zvolí jej orgány pro jednotlivé případy v souladu s platnými postupy a se zásadou proporcionality.
Právní akty musí obsahovat odůvodnění a odkazovat na návrhy, podněty, doporučení, žádosti nebo stanoviska požadovaná Smlouvami.
Posuzují-li Evropský parlament a Rada návrh legislativního aktu, zdrží se přijetí aktů, které příslušný legislativní postup pro danou oblast nestanoví.“
242) Článek 254 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 254
1. Legislativní akty přijaté řádným legislativním postupem podepisuje předseda Evropského parlamentu a předseda Rady.
Legislativní akty přijaté zvláštním legislativním postupem podepisuje předseda orgánu, který je přijal.
Legislativní akty se vyhlašují v Úředním věstníku Evropské unie. Vstupují v platnost dnem, který je v nich stanoven, jinak dvacátým dnem po vyhlášení.
2. Nelegislativní akty přijaté v podobě nařízení, směrnic a rozhodnutí, ve kterých není uvedeno, komu jsou určena, podepisuje předseda orgánu, který je přijal.
Nařízení, směrnice, které jsou určeny všem členským státům, a rozhodnutí, ve kterých není uvedeno, komu jsou určena, se vyhlašují v Úředním věstníku Evropské unie. Vstupují v platnost dnem, který je v nich stanoven, jinak dvacátým dnem po vyhlášení.
Ostatní směrnice a rozhodnutí, ve kterých je uvedeno, komu jsou určena, se oznamují těm, jimž jsou určeny, a nabývají účinku tímto oznámením.“
243) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 254a
1. Při plnění svých úkolů se orgány, instituce a jiné subjekty Unie opírají o otevřenou, efektivní a nezávislou evropskou správu.
2. V souladu se služebním řádem a pracovním řádem přijatými na základě článku 283 přijmou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem formou nařízení za tímto účelem ustanovení.“
244) Dosavadní článek 255 se stává článkem 16a a mění se podle bodu 28.
245) V čl. 256 prvním pododstavci se slova „Rozhodnutí Rady nebo Komise, která ukládají“ nahrazují slovy „Akty Rady, Komise nebo Evropské centrální banky, které ukládají“.
PORADNÍ INSTITUCE
246) Vkládá se nový nadpis kapitoly a nový článek následujícího znění, přičemž dosavadní kapitoly 3 a 4 se stávají oddíly 1 a 2 a dosavadní kapitola 5 se označuje jako kapitola 4.

„KAPITOLA 3
PORADNÍ INSTITUCE UNIE
ČLÁNEK 256a
1. Evropskému parlamentu, Radě a Komisi jsou nápomocny Hospodářský a sociální výbor a Výbor regionů, které plní poradní funkce.
2. Hospodářský a sociální výbor se skládá ze zástupců organizací zaměstnavatelů, zaměstnanců a dalších subjektů zastupujících občanskou společnost, zejména v sociálně-hospodářské, občanské, profesní a kulturní oblasti.
3. Výbor regionů se skládá ze zástupců regionálních a místních samosprávných celků, kteří buď mají volební mandát v některém regionálním nebo místním samosprávném celku, nebo jsou politicky odpovědní volenému shromáždění.
4. Členové Hospodářského a sociálního výboru a Výboru regionů nejsou vázáni žádnými příkazy. Vykonávají svou funkci zcela nezávisle v obecném zájmu Unie.
5. Rada pravidelně přezkoumává pravidla uvedená v odstavcích 2 a 3, která se týkají složení těchto výborů, aby zohlednila hospodářský, sociální a demografický vývoj v Unii. K tomuto účelu přijímá Rada na návrh Komise rozhodnutí.“
HOSPODÁŘSKÝ A SOCIÁLNÍ VÝBOR
247) Články 257 a 261 se zrušují.
248) V článku 258 se druhý a třetí pododstavec nahrazují tímto:

„Rada na návrh Komise jednomyslně přijme rozhodnutí, kterým se stanoví složení výboru.“
249) Článek 259 se mění takto:
a) v odstavci 1 se první věta nahrazuje tímto: „Členové výboru jsou jmenováni na dobu pěti let“;
b) odstavec 2 se nahrazuje tímto:

„2. Rada rozhoduje po konzultaci s Komisí. Může si vyžádat názor evropských organizací, které představují jednotlivá hospodářská a sociální odvětví a občanskou společnost, jichž se týkají činnosti Unie.“
250) V čl. 260 prvním pododstavci se slova „dvou let“ nahrazují slovy „dva a půl roku“ a ve třetím pododstavci se před slovo „Rady“ vkládají slova „Evropského parlamentu,“.
251) Článek 262 se mění takto:
a) před odkaz na Radu v prvním, druhém a třetím pododstavci se vkládá odkaz na Evropský parlament;
b) v prvním pododstavci se slova „jsou povinny konzultovat“ nahrazují slovem „konzultují“;
c) ve třetím pododstavci se zrušují slova „a příslušné odborné skupiny“;
d) čtvrtý pododstavec se zrušuje.
VÝBOR REGIONŮ
252) Článek 263 se mění takto:
a) první pododstavec se zrušuje;
b) dosavadní třetí, nově druhý pododstavec se nahrazuje tímto:

„Rada na návrh Komise jednomyslně přijme rozhodnutí, kterým se stanoví složení výboru.“;
c) v dosavadním čtvrtém, nově třetím pododstavci první větě se zrušují slova „na návrh příslušných členských států“ a slovo „čtyři“ se nahrazuje slovem „pěti“; ve čtvrté větě se slova „v prvním pododstavci“ nahrazují slovy „v čl. 256a odst. 3“;
d) poslední pododstavec se zrušuje.
253) V čl. 264 prvním pododstavci se slova „dvou let“ nahrazují slovy „dva a půl roku“ a ve třetím pododstavci se před slovo „Rady“ vkládají slova „Evropského parlamentu,“.
254) Článek 265 se mění takto:
a) před odkaz na Radu v prvním, druhém, třetím a posledním pododstavci se vkládá odkaz na Evropský parlament;
b) v prvním pododstavci se zrušuje slovo „dvou“;
c) čtvrtý pododstavec se zrušuje.
EVROPSKÁ INVESTIČNÍ BANKA
255) V čl. 266 třetím pododstavci se slova „na žádost Komise“ nahrazují slovy „na návrh Komise“, slova „jednomyslným rozhodnutím“ se nahrazují slovy „jednomyslně zvláštním legislativním postupem“ a slova „články 4, 11, 12 a čl. 18 odst. 5 statutu“ se nahrazují slovem „statut“.
256) V čl. 267 písm. b) se slova „postupného vytváření“ nahrazují slovy „vytvoření nebo fungování“.
FINANČNÍ USTANOVENÍ
257) Článek 268 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se zrušují slova „..., včetně těch, které se vztahují k Evropskému sociálnímu fondu,“ a dosavadní tři pododstavce se stávají odstavcem 1;
b) druhý pododstavec se nahrazuje tímto:

„Roční rozpočet Unie stanoví Evropský parlament a Rada v souladu s článkem 272.“
c) doplňují se nové odstavce, které znějí:

„2. Výdaje zapsané v rozpočtu jsou povoleny na dobu ročního rozpočtového období v souladu s nařízením podle článku 279.
3. Uskutečnění výdajů zapsaných v rozpočtu vyžaduje předchozí přijetí právně závazného aktu Unie, který stanoví právní základ pro její činnost a pro uskutečnění odpovídajících výdajů v souladu s nařízením podle článku 279, s výjimkou případů stanovených tímto nařízením.
4. K zajištění rozpočtové kázně nepřijme Unie žádné akty, které by mohly mít významný dopad na rozpočet, aniž by byla poskytnuta záruka, že výdaje vyplývající z těchto aktů mohou být financovány v rámci limitu pro vlastní zdroje Unie a v souladu s víceletým finančním rámcem podle článku 270a.
5. Rozpočet je plněn v souladu se zásadou řádného finančního řízení. Členské státy a Unie spolupracují, aby zajistily využívání prostředků zapsaných v rozpočtu v souladu s touto zásadou.
6. V souladu s článkem 280 bojují Unie a členské státy proti podvodům a jiným protiprávním jednáním poškozujícím nebo ohrožujícím finanční zájmy Unie.“
VLASTNÍ ZDROJE UNIE
258) Před článek 269 se vkládá nový nadpis kapitoly 1 s názvem „VLASTNÍ ZDROJE UNIE“.
259) Článek 269 se mění takto:
a) vkládá se nový první pododstavec, který zní:

„Unie si zajistí prostředky nezbytné pro dosažení svých cílů a pro úspěšné provádění svých politik.“
b) poslední pododstavec se nahrazuje tímto:

„Rada přijme zvláštním legislativním postupem jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem rozhodnutí, kterým se stanoví ustanovení týkající se systému vlastních zdrojů Unie. V této souvislosti může zřídit nové kategorie vlastních zdrojů nebo zrušit stávající kategorii. Toto rozhodnutí vstoupí v platnost až po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
Rada přijme zvláštním legislativním postupem formou nařízení prováděcí opatření pro systém vlastních zdrojů Unie, pokud je tak stanoveno rozhodnutím přijatým na základě třetího pododstavce. Rada rozhoduje po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.“
260) Článek 270 se zrušuje.
VÍCELETÝ FINANČNÍ RÁMEC
261) Vkládají se nový nadpis kapitoly a nový článek, které znějí:

„KAPITOLA 2
VÍCELETÝ FINANČNÍ RÁMEC
ČLÁNEK 270a
1. Víceletý finanční rámec zajišťuje řádný vývoj výdajů Unie v rámci limitu jejích vlastních zdrojů.
Víceletý finanční rámec se stanoví na dobu nejméně pěti let.
Roční rozpočet Unie je v souladu s víceletým finančním rámcem.
2. Rada přijme zvláštním legislativním postupem nařízení, kterým se stanoví víceletý finanční rámec. Rada rozhoduje jednomyslně po obdržení souhlasu Evropského parlamentu, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů.
Evropská rada může jednomyslně přijmout rozhodnutí, které Radě umožní při přijímání nařízení uvedeného v prvním pododstavci rozhodovat kvalifikovanou většinou.
3. Finanční rámec stanoví výši ročních stropů prostředků na závazky podle kategorie výdajů a ročních stropů prostředků na platby. Kategorie výdajů, kterých je omezený počet, odpovídají hlavním oblastem činnosti Unie.
Finanční rámec stanoví jakákoli další ustanovení, která jsou účelná pro hladký průběh ročního rozpočtového procesu.
4. Není-li do uplynutí předcházejícího finančního rámce přijato nařízení Rady, které stanoví nový finanční rámec, prodlouží se platnost stropů a dalších ustanovení odpovídajících poslednímu roku předcházejícího rámce až do přijetí tohoto aktu.
5. Evropský parlament, Rada a Komise činí během celého procesu vedoucího k přijetí finančního rámce všechna nezbytná opatření k usnadnění tohoto přijetí.“
ROČNÍ ROZPOČET UNIE
262) Za článek 270a se vkládá nový nadpis kapitoly 3 s názvem „ROČNÍ ROZPOČET UNIE“.
263) Vkládá se článek 270b, který přebírá znění dosavadního čl. 272 odst. 1.
264) Dosavadní článek 271 se stává článkem 273a a mění se podle bodu 267.
265) V článku 272 se dosavadní odstavec 1 stává článkem 270b a odstavce 2 až 10 se nahrazují tímto:

„ČLÁNEK 272
Evropský parlament a Rada stanoví zvláštním legislativním postupem roční rozpočet Unie v souladu s těmito ustanoveními:
1. Každý orgán s výjimkou Evropské centrální banky sestaví před 1. červencem předběžný odhad svých výdajů na příští rozpočtový rok. Komise shrne tyto odhady do návrhu rozpočtu, jenž může obsahovat odlišné odhady.
Návrh rozpočtu zahrnuje odhad příjmů a odhad výdajů.
2. Komise předloží návrh rozpočtu Evropskému parlamentu a Radě nejpozději 1. září roku předcházejícího roku, ve kterém má být rozpočet plněn.
Komise může návrh rozpočtu v průběhu procesu měnit, a to až do svolání dohodovacího výboru podle odstavce 5.
3. Rada přijme svůj postoj k návrhu rozpočtu a postoupí jej Evropskému parlamentu nejpozději 1. října roku předcházejícího roku, ve kterém má být rozpočet plněn. Podrobně informuje Evropský parlament o důvodech, na základě kterých postoj přijala.
4. Jestliže ve lhůtě čtyřiceti dvou dnů od tohoto postoupení Evropský parlament:
a) schválí postoj Rady, je rozpočet přijat;
b) nepřijme žádné usnesení, pokládá se rozpočet za přijatý;
c) přijme změny většinou hlasů všech svých členů, postoupí se změněný návrh Radě a Komisi. Předseda Evropského parlamentu po dohodě s předsedou Rady neprodleně svolá dohodovací výbor. Pokud však do deseti dnů od tohoto postoupení Rada Evropskému parlamentu sdělí, že schvaluje všechny změny, dohodovací výbor se nesejde.
5. Dohodovací výbor, který se skládá z členů Rady nebo z jejich zástupců a ze stejného počtu členů zastupujících Evropský parlament, má za úkol dosáhnout přijetí dohody o společném návrhu kvalifikovanou většinou členů Rady nebo jejich zástupců a většinou členů zastupujících Evropský parlament ve lhůtě dvaceti jednoho dne od svého svolání, a to na základě postojů Evropského parlamentu a Rady.
Komise se účastní jednání dohodovacího výboru a vyvíjí veškerou činnost potřebnou ke sblížení postojů Evropského parlamentu a Rady.
6. Dohodne-li se dohodovací výbor ve lhůtě dvaceti jednoho dne podle odstavce 5 na společném návrhu, mají Evropský parlament a Rada ode dne této dohody čtrnáct dní na to, aby společný návrh schválily.
7. Jestliže ve lhůtě čtrnácti dnů podle odstavce 6:
a) Evropský parlament i Rada schválí společný návrh nebo nepřijmou žádné rozhodnutí, nebo jestliže jeden z těchto orgánů společný návrh schválí, zatímco druhý nepřijme žádné rozhodnutí, pokládá se rozpočet za přijatý s konečnou platností v souladu se společným návrhem; nebo
b) Evropský parlament, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů, i Rada společný návrh zamítnou, nebo pokud jeden z těchto orgánů společný návrh zamítne, zatímco druhý nepřijme žádné rozhodnutí, předloží Komise nový návrh rozpočtu; nebo
c) Evropský parlament, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů, zamítne společný návrh, zatímco Rada ji schválí, předloží Komise nový návrh rozpočtu; nebo
d) Evropský parlament schválí společný návrh, zatímco Rada jej zamítne, může Evropský parlament, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů a třípětinovou většinou odevzdaných hlasů, ve lhůtě čtrnácti dnů ode dne zamítnutí Radou rozhodnout o potvrzení všech nebo některých změn uvedených v odst. 4 písm. c). Není-li některá změna Evropského parlamentu potvrzena, zachová se postoj dohodnutý dohodovacím výborem k rozpočtové linii, která je předmětem změny. Rozpočet se na tomto základě pokládá za přijatý s konečnou platností.
8. Nedohodne-li se dohodovací výbor ve lhůtě dvaceti jednoho dne podle odstavce 5 na společném návrhu, předloží Komise nový návrh rozpočtu.
9. Po ukončení postupu uvedeného v tomto článku prohlásí předseda Evropského parlamentu, že rozpočet je přijat s konečnou platností.
10. Každý orgán vykonává pravomoci svěřené mu podle tohoto článku při dodržování Smluv a aktů přijatých na jejich základě, zejména pokud jde o vlastní zdroje Unie a o rovnováhu příjmů a výdajů.“
266) Článek 273 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se slovo „schválen“ nahrazuje slovy „přijat s konečnou platností“, slova „nebo jiných jednotek členění“ se zrušují a slova „rozpočtu předešlého rozpočtového roku s tím, že Komise může disponovat měsíčně nanejvýš jednou dvanáctinou prostředků předpokládaných v návrhu připravovaného rozpočtu“ se nahrazují slovy „prostředků zapsaných v dotyčné kapitole rozpočtu předešlého rozpočtového roku, přičemž tato částka nesmí překročit jednu dvanáctinu prostředků zapsaných ve stejné kapitole návrhu rozpočtu.“;
b) v druhém pododstavci se za slova „Rada může“ vkládají slova „na návrh Komise“ a doplňují se slova a nová věta, které znějí: „v souladu s nařízením přijatým na základě článku 279. Rada toto rozhodnutí neprodleně postoupí Evropskému parlamentu.“;
c) třetí pododstavec se zrušuje;
d) poslední pododstavec se nahrazuje tímto:

„Rozhodnutí podle druhého pododstavce stanoví nezbytná opatření týkající se zdrojů k použití tohoto článku, v souladu s akty uvedenými v článku 269.
Vstoupí v platnost třicet dnů po svém přijetí, pokud se v této lhůtě Evropský parlament, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů, nerozhodne tyto výdaje snížit.“
267) Vkládá se článek 273a, který přebírá znění dosavadního článku 271 s těmito změnami:
a) první pododstavec se zrušuje;
b) v dosavadním třetím, nově druhém pododstavci se zrušují slova „podle potřeby“;
c) v posledním pododstavci se slova „Rady, Komise a Soudního dvora“ nahrazují slovy „Evropské rady a Rady, Komise a Soudního dvora Evropské unie“.
PLNĚNÍ ROZPOČTU A ABSOLUTORIUM
268) Před článek 274 se vkládá nový nadpis kapitoly 4 s názvem „PLNĚNÍ ROZPOČTU A ABSOLUTORIUM“; článek 274 se mění takto:
a) v prvním pododstavci se za slova „Komise plní rozpočet“ vkládají slova „ve spolupráci s členskými státy“;
b) druhý pododstavec se nahrazuje tímto:

„Uvedené nařízení stanoví pro členské státy povinnost kontroly a auditu při plnění rozpočtu, jakož i z toho vyplývající odpovědnosti. Stanoví rovněž odpovědnosti a podrobná pravidla, podle kterých se každý orgán podílí na provádění svých výdajů.“
269) V článku 275 se slova „Radě a Evropskému parlamentu“ nahrazují slovy „Evropskému parlamentu a Radě“ a doplňuje se nový pododstavec, který zní:

„Komise rovněž předkládá Evropskému parlamentu a Radě hodnotící zprávu o financích Unie založenou na dosažených výsledcích, zejména ve vztahu k zadání, které Evropský parlament a Rada uvedly na základě článku 276.“
270) V čl. 276 odst. 1 se slova „závěrečný účet a finanční rozvahu, uvedené v článku 275,“ nahrazují slovy „závěrečný účet, rozvahu a hodnotící zprávu podle článku 275“.
SPOLEČNÁ FINANČNÍ USTANOVENÍ
271) Před článek 277 se vkládá nový nadpis kapitoly 5 s názvem „SPOLEČNÁ USTANOVENÍ“.
272) Článek 277 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 277
Víceletý finanční rámec a roční rozpočet se sestavují v eurech.“
273) Článek 279 se mění takto:
a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:

„1. Evropský parlament a Rada stanoví řádným legislativním postupem a po konzultaci s Účetním dvorem formou nařízení:
a) finanční pravidla stanovící zejména podrobnosti týkající se sestavování a plnění rozpočtu a předkládání účetnictví a jeho auditu;
b) pravidla pro kontrolu odpovědnosti účastníků finančních operací, a zejména schvalujících osob a účetních.“;
b) v odstavci 2 se slova „po obdržení stanoviska Účetního dvora“ nahrazují slovy „s Účetním dvorem“ a zrušují se slova „jednomyslným rozhodnutím“.
274) Vkládají se nové články, které znějí:

„ČLÁNEK 279a
Evropský parlament, Rada a Komise zajistí, aby Unie měla k dispozici finanční prostředky, které jí umožní plnit právní závazky vůči třetím stranám.
ČLÁNEK 279b
V rámci rozpočtového procesu podle této kapitoly jsou z podnětu Komise svolávána pravidelná setkání předsedů Evropského parlamentu, Rady a Komise. Předsedové učiní všechna nezbytná opatření k tomu, aby podpořili vzájemné projednání a sbližování postojů orgánů, kterým předsedají, a tak usnadnili provádění této hlavy.“
BOJ PROTI PODVODŮM
275) Před článek 280 se vkládá nový nadpis kapitoly 6 s názvem „BOJ PROTI PODVODŮM“.
276) Článek 280 se mění takto:
a) v odstavci 1 se za slova „v členských státech“ vkládají slova „a v orgánech, institucích a jiných subjektech Unie“;
b) v odstavci 4 se za slova „v členských státech“ vkládají slova „a v orgánech, institucích a jiných subjektech Unie“ a poslední věta se zrušuje.
POSÍLENÁ SPOLUPRÁCE
277) Za článek 280 se vkládá nový nadpis hlavy III s názvem „POSÍLENÁ SPOLUPRÁCE“.
278) Vkládají se nové články, které spolu s článkem 10 Smlouvy o Evropské unii nahrazují články 27a až 27e, 40, 40a a 40b a 43 až 45 Smlouvy o založení Evropského společenství a které znějí:

„ČLÁNEK 280a
Každá posílená spolupráce musí být v souladu se Smlouvami a právem Unie.
Tato spolupráce nesmí narušovat vnitřní trh ani hospodářskou, sociální a územní soudržnost. Nesmí vytvářet překážku ani diskriminaci v obchodu mezi členskými státy, ani mezi nimi vyvolávat narušení hospodářské soutěže.
ČLÁNEK 280b
Každá posílená spolupráce musí zachovávat pravomoci, práva a povinnosti členských států, které se jí neúčastní. Tyto státy pak nebrání jejímu provádění zúčastněnými členskými státy.
ČLÁNEK 280c
1. Při navázání je posílená spolupráce otevřena všem členským státům, s výhradou dodržení případných podmínek účasti stanovených povolujícím rozhodnutím. Je jim rovněž otevřená kdykoli, s výhradou dodržení, kromě uvedených podmínek, aktů již přijatých v jejím rámci.
Komise a členské státy účastnící se posílené spolupráce dbají na to, aby podporovaly účast co největšího počtu členských států.
2. Komise a případně vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku pravidelně informují Evropský parlament a Radu o vývoji posílené spolupráce.
ČLÁNEK 280d
1. Členské státy, které si přejí mezi sebou navázat posílenou spolupráci v jedné z oblastí uvedených ve Smlouvách, s výjimkou oblastí výlučné pravomoci a společné zahraniční a bezpečnostní politiky, podají žádost Komisi a upřesní oblast a cíle navrhované posílené spolupráce. Komise může v tomto smyslu předložit Radě návrh. Pokud Komise návrh nepředloží, sdělí důvody daným členským státům.
Povolení k zavedení posílené spolupráce podle prvního pododstavce vydá Rada na návrh Komise po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.
2. Žádost členských států, které si přejí mezi sebou navázat posílenou spolupráci v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky, se podává Radě. Postoupí se vysokému představiteli Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, který zaujme stanovisko k souladu zamýšlené posílené spolupráce se společnou zahraniční a bezpečnostní politikou Unie, a Komisi, která zaujme stanovisko zejména k souladu zamýšlené posílené spolupráce s ostatními politikami Unie. Pro informaci se předá i Evropskému parlamentu.
Povolení k zavedení posílené spolupráce vydá rozhodnutím Rada, která rozhoduje jednomyslně.
ČLÁNEK 280e
Jednání Rady se mohou účastnit všichni její členové, avšak na hlasování se podílejí pouze členové Rady zastupující členské státy zúčastněné na posílené spolupráci.
K jednomyslnosti je třeba pouze hlasů zástupců zúčastněných členských států.
Kvalifikovaná většina je vymezena v souladu s čl. 205 odst. 3.
ČLÁNEK 280f
1. Každý členský stát, který si přeje účastnit se probíhající posílené spolupráce v jedné z oblastí podle čl. 280d odst. 1, oznámí svůj záměr Radě a Komisi.
Ve lhůtě čtyř měsíců ode dne přijetí oznámení potvrdí Komise účast dotyčného členského státu. V případě potřeby stanoví, že jsou splněny podmínky účasti, a přijme přechodná opatření, která jsou nezbytná pro použití aktů již přijatých v rámci posílené spolupráce.
Usoudí-li však Komise, že podmínky účasti splněny nejsou, uvede, jaká ustanovení mají být přijata pro splnění těchto podmínek, a stanoví lhůtu pro opětovné přezkoumání žádosti. Po uplynutí této lhůty žádost znovu přezkoumá v souladu s druhým pododstavcem. Pokud Komise usoudí, že podmínky účasti stále nejsou splněny, může se dotyčný členský stát obrátit v této věci na Radu, která o žádosti rozhodne. Rada rozhoduje v souladu s článkem 280e. Na návrh Komise může rovněž přijmout přechodná opatření podle druhého pododstavce.
2. Každý členský stát, který si přeje účastnit se probíhající posílené spolupráce v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky, oznámí svůj záměr Radě, vysokému představiteli Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komisi.
Rada potvrdí účast dotyčného členského státu po konzultaci s vysokým představitelem Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a poté, co v případě potřeby stanoví, že jsou splněny podmínky účasti. Rada může na návrh vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku rovněž přijmout nezbytná přechodná opatření pro použití aktů již přijatých v rámci posílené spolupráce. Pokud však Rada usoudí, že podmínky účasti splněny nejsou, uvede, jaká ustanovení mají být přijata pro splnění těchto podmínek, a stanoví lhůtu pro opětovné přezkoumání žádosti o účast.
Pro účely tohoto odstavce rozhoduje Rada jednomyslně a v souladu s článkem 280e.
ČLÁNEK 280g
Náklady vyplývající z provádění posílené spolupráce, s výjimkou správních nákladů orgánů, hradí zúčastněné členské státy, pokud všichni členové Rady po konzultaci s Evropským parlamentem jednomyslně nerozhodnou jinak.
ČLÁNEK 280h
1. Stanoví-li některé ustanovení Smluv, které může být použito v rámci posílené spolupráce, že Rada rozhoduje jednomyslně, může Rada jednomyslně v souladu s postupem podle článku 280e přijmout rozhodnutí o tom, že bude rozhodovat kvalifikovanou většinou.
2. Stanoví-li některé ustanovení Smluv, které může být použito v rámci posílené spolupráce, že Rada přijímá akty zvláštním legislativním postupem, může Rada jednomyslně v souladu s postupem podle článku 280e přijmout rozhodnutí o tom, že bude rozhodovat řádným legislativním postupem. Rada rozhoduje po konzultaci s Evropským parlamentem.
3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na rozhodnutí související s vojenstvím nebo obranou.
ČLÁNEK 280i
Rada a Komise zajišťují soudržnost mezi činnostmi prováděnými v rámci posílené spolupráce a soudržnost těchto činností s politikami Unie a za tímto účelem spolupracují.“
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
279) Dosavadní část šestá se označuje jako část sedmá.
280) Články 281, 293, 305 a 314 se zrušují. Článek 286 se nahrazuje článkem 16b.
281) V článku 282 se doplňuje tato věta: „Avšak v otázkách spojených s fungováním svých jednotlivých orgánů je Unie zastupována vzhledem k jejich správní samostatnosti každým z nich.“
282) V článku 283 se slova „Rada přijme na návrh Komise a po konzultaci s dalšími zúčastněnými orgány“ nahrazují slovy „Evropský parlament a Rada přijmou řádným legislativním postupem a po konzultaci s dalšími zúčastněnými orgány formou nařízení“ a slova „těchto společenství“ se nahrazují slovem „Unie“.
283) V článku 288 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:

„Odchylně od druhého pododstavce nahradí Evropská centrální banka v souladu s obecnými zásadami společnými právním řádům členských států škody způsobené jí nebo jejími zaměstnanci při výkonu jejich funkce.“
284) V článku 290 se za slovo „jednomyslně“ vkládají slova „formou nařízení“.
285) V článku 291 druhé větě se zrušují slova „..., Evropský měnový institut“.
286) Dosavadní článek 294 se stává článkem 48a.
287) Článek 299 se mění takto:
a) odstavec 1 se zrušuje. Dosavadní odst. 2 první pododstavec a dosavadní odstavce 3 až 6 se stávají článkem 311a a mění se podle bodu 293.
Odstavec 2 není číslován;
b) v dosavadním odst. 2 druhém pododstavci, nově prvním pododstavci se zrušuje slovo „Avšak“, slova „francouzských zámořských departementů“ se nahrazují slovy „Guadeloupu, Francouzské Guayany, Martiniku, Réunionu, Svatého Bartoloměje, Svatého Martina,“ a doplňuje se nová věta, která zní: „Pokud jsou dotyčná konkrétní opatření přijímána Radou zvláštním legislativním postupem, rozhoduje rovněž na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem.“;
c) v dosavadním odst. 2 třetím pododstavci, nově druhém pododstavci se slova „Při přijímání příslušných opatření uvedených v druhém pododstavci přihlédne Rada k oblastem, jako jsou“ nahrazují slovy „Opatření uvedená v prvním pododstavci se týkají zejména“ a mluvnický tvar dalších slov se odpovídajícím způsobem upravuje;
d) v dosavadním odst. 2 čtvrtém pododstavci, nově třetím pododstavci se slova „ve druhém pododstavci“ nahrazují slovy „v prvním pododstavci“.
288) Články 300 a 301 se nahrazují články 188n a 188k a články 302, 303 a 304 se nahrazují článkem 188p.
289) Článek 308 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 308
1. Ukáže-li se, že k dosažení některého z cílů stanovených Smlouvami je nezbytná určitá činnost Unie v rámci politik vymezených Smlouvami, které však k této činnosti neposkytují nezbytné pravomoci, přijme Rada na návrh Komise jednomyslně po obdržení souhlasu Evropského parlamentu vhodná ustanovení. Pokud jsou dotyčná ustanovení přijímána Radou zvláštním legislativním postupem, rozhoduje rovněž jednomyslně, na návrh Komise a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.
(xii) 2. V rámci postupu pro kontrolu zásady subsidiarity podle čl. 3b odst. 3 Smlouvy o Evropské unii upozorní Komise vnitrostátní parlamenty na návrhy založené na tomto článku.
(xiii)
(xiv) 3. Opatření založená na tomto článku nesmějí harmonizovat právní předpisy členských států v případech, kdy Smlouvy tuto harmonizaci vylučují.
(xv)
(xvi) 4. Tento článek nemůže sloužit jako základ pro dosažení cílů stanovených v rámci společné zahraniční a bezpečnostní politiky a každý akt přijatý na základě tohoto článku respektuje meze stanovené v čl. 25b druhém pododstavci Smlouvy o Evropské unii.“
(xvii)
290) Vkládá se nový článek, který zní:
(xviii)

„ČLÁNEK 308a
Ustanovení čl. 48 odst. 7 Smlouvy o Evropské unii se nevztahuje na tyto články:
– čl. 269 třetí a čtvrtý pododstavec,
– čl. 270a odst. 2 první pododstavec,
– článek 308 a
– článek 309.“
(xix)
(xx)
291) Článek 309 se nahrazuje tímto:

„ČLÁNEK 309
Pro účely článku 7 Smlouvy o Evropské unii týkajícího se pozastavení určitých práv vyplývajících z členství v Unii se člen Evropské rady nebo Rady zastupující dotyčný členský stát nepodílí na hlasování a dotyčný členský stát se nezapočítává při stanovení jedné třetiny nebo čtyř pětin členských států podle odstavců 1 a 2 uvedeného článku. To, že se osobně přítomní nebo zastoupení členové zdrží hlasování, nebrání přijetí rozhodnutí uvedených v odstavci 2 uvedeného článku.
Pro přijímání rozhodnutí uvedených v čl. 7 odst. 3 a 4 Smlouvy o Evropské unii je kvalifikovaná většina vymezena v souladu s čl. 205 odst. 3 písm. b) této smlouvy.
Rozhoduje-li Rada poté, co přijala rozhodnutí o pozastavení hlasovacích práv podle čl. 7 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii, kvalifikovanou většinou na základě ustanovení Smluv, je kvalifikovaná většina vymezena podle čl. 205 odst. 3 písm. b) této smlouvy, nebo, rozhoduje-li Rada na návrh Komise nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, podle čl. 205 odst. 3 písm. a) této smlouvy.
Pro účely článku 7 Smlouvy o Evropské unii se Evropský parlament usnáší dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů, které představují většinu všech jeho členů.“
292) Dosavadní článek 310 se stává článkem 188m.
293) Článek 311 se zrušuje. Vládá se článek 311a, který přebírá znění dosavadního článku čl. 299 odst. 2 prvního pododstavce a odst. 3 až 6 s těmito změnami:
a) dosavadní odst. 2 první pododstavec a odstavce 3 až 6 se označují jako odstavce 1 až 5 a na začátek článku se vkládá nové návětí, které zní:

„Vedle článku 49c Smlouvy o Evropské unii o územní působnosti Smluv se použijí tato ustanovení:“
b) v dosavadním odst. 2 prvním pododstavci, nově označeném jako odstavec 1, se slova „na francouzské zámořské departementy“ nahrazují slovy „na Guadeloupe, Francouzskou Guayanu, Martinik, Réunion, Svatý Bartoloměj, Svatý Martin“ a doplňují se slova „v souladu s článkem 299“;
c) v dosavadním odstavci 3, nově označeném jako odstavec 2, se zrušují slova „této smlouvy“;
d) v dosavadním odstavci 6, nově označeném jako odstavec 5, návětí se slova „Odchylně od předchozích odstavců“ nahrazují slovy „Odchylně od článku 49c Smlouvy o Evropské unii a od odstavců 1 až 4 tohoto článku“;
e) doplňuje se nový odstavec, který zní:

„6. Evropská rada může z podnětu dotyčného členského státu přijmout rozhodnutí, kterým se vůči Unii mění status dánské, francouzské nebo nizozemské země nebo území uvedených v odstavcích 1 a 2. Evropská rada rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Komisí.“
294) Nadpis „ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ“ před článkem 313 se zrušuje.
295) Vkládá se nový článek, který zní:

„ČLÁNEK 313a
Na tuto smlouvu se vztahuje článek 53 Smlouvy o Evropské unii.“
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
ČLÁNEK 3
Tato smlouva se uzavírá na dobu neurčitou.
ČLÁNEK 4
1. Protokol č. 1 připojený k této smlouvě obsahuje změny protokolů připojených ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o založení Evropského společenství a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
2. Protokol č. 2 připojený k této smlouvě obsahuje změny Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
ČLÁNEK 5
1. Články, oddíly, kapitoly, hlavy a části Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o založení Evropského společenství ve znění této smlouvy se přečíslovávají v souladu se srovnávacími tabulkami, které jsou obsaženy v příloze této smlouvy a tvoří její nedílnou součást.
2. Vzájemné odkazy na články, oddíly, kapitoly, hlavy a části ve Smlouvě o Evropské unii a ve Smlouvě o fungování Evropské unie, jakož i mezi nimi navzájem, se upravují v souladu s odstavcem 1 a odkazy na odstavce, pododstavce, písmena nebo body uvedených článků, jejichž označení nebo pořadí bylo některými ustanoveními této smlouvy změněno, se upravují v souladu s uvedenými ustanoveními.
Odkazy na články, oddíly, kapitoly, hlavy a části Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o založení Evropského společenství obsažené v ostatních smlouvách a aktech primárního práva, na nichž je Unie založena, se upravují v souladu s odstavcem 1. Odkazy na body preambule Smlouvy o Evropské unii nebo na odstavce, pododstavce, písmena nebo body článků Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o založení Evropského společenství, jejichž označení nebo pořadí bylo některými ustanoveními této smlouvy změněno, se upravují v souladu s uvedenými ustanoveními.
Tyto úpravy zahrnují podle potřeby i případy, kdy dané ustanovení bylo zrušeno.
3. Odkazy na body preambule, články, včetně jejich odstavců, pododstavců, písmen nebo bodů, oddíly, kapitoly, hlavy a části Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o založení Evropského společenství, které byly změněny touto smlouvou, obsažené v jiných nástrojích či aktech se považují za odkazy na články, části, hlavy, kapitoly a oddíly uvedených smluv přečíslované podle odstavce 1, jakož i na body preambule uvedených smluv a odstavce, pododstavce, písmena nebo body uvedených článků, jejichž označení nebo pořadí bylo touto smlouvou změněno.
ČLÁNEK 6
1. Tuto smlouvu ratifikují Vysoké smluvní strany v souladu se svými ústavními předpisy. Ratifikační listiny budou uloženy u vlády Italské republiky.
2. Tato smlouva vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2009 za předpokladu, že budou uloženy všechny ratifikační listiny, nebo nestane-li se tak, prvním dnem měsíce následujícího po uložení ratifikační listiny tím signatářským státem, který tak učiní jako poslední.
ČLÁNEK 7
Tato smlouva, nazvaná Lisabonská smlouva, sepsaná v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, irském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost, bude uložena v archivu vlády Italské republiky, která předá její ověřený opis všem vládám ostatních signatářských států.
NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.

PROTOKOLY
A. PROTOKOLY, JEŽ MAJÍ BÝT PŘIPOJENY KE SMLOUVĚ O EVROPSKÉ UNII, KE SMLOUVĚ O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE A PŘÍPADNĚ KE SMLOUVĚ O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII
PROTOKOL O ÚLOZE VNITROSTÁTNÍCH PARLAMENTŮ V EVROPSKÉ UNII
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
MAJÍCE NA PAMĚTI, že způsob kontroly vlád vnitrostátními parlamenty, pokud jde o činnosti Evropské unie, je záležitostí ústavního uspořádání a praxe každého členského státu,
PŘEJÍCE SI podnítit větší zapojení vnitrostátních parlamentů do činností Evropské unie a zvýšit jejich možnost vyjadřovat se k návrhům legislativních aktů Evropské unie, jakož i k jiným záležitostem, které pro ně mohou mít zvláštní význam,
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o fungování Evropské unie a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:
HLAVA I
INFORMOVÁNÍ VNITROSTÁTNÍCH PARLAMENTŮ
ČLÁNEK 1
Podklady pro konzultace vydané Komisí (zelené a bílé knihy a sdělení) předává Komise při jejich zveřejnění přímo vnitrostátním parlamentům. Komise rovněž předává vnitrostátním parlamentům, a to současně jako Evropskému parlamentu a Radě, roční legislativní program a veškeré další nástroje legislativního plánování nebo politické strategie.
ČLÁNEK 2
Návrhy legislativních aktů zasílané Evropskému parlamentu a Radě se postupují vnitrostátním parlamentům.
Pro účely tohoto protokolu se „návrhem legislativního aktu“ rozumějí návrhy Komise, podněty skupiny členských států, podněty Evropského parlamentu, žádosti Soudního dvora, doporučení Evropské centrální banky nebo žádosti Evropské investiční banky za účelem přijetí legislativního aktu.
Návrhy legislativních aktů pocházející od Komise postoupí Komise přímo vnitrostátním parlamentům, a to současně jako Evropskému parlamentu a Radě.
Návrhy legislativních aktů pocházející od Evropského parlamentu postoupí Evropský parlament přímo vnitrostátním parlamentům.
Návrhy legislativních aktů pocházející od skupiny členských států, Soudního dvora, Evropské centrální banky nebo Evropské investiční banky postoupí vnitrostátním parlamentům Rada.
ČLÁNEK 3
Vnitrostátní parlamenty mohou zaslat postupem uvedeným v Protokolu o používání zásad subsidiarity a proporcionality předsedům Evropského parlamentu, Rady a Komise odůvodněné stanovisko k tomu, zda je návrh legislativního aktu v souladu se zásadou subsidiarity.
Pochází-li návrh legislativního aktu od skupiny členských států, předá předseda Rady odůvodněné stanovisko či odůvodněná stanoviska vládám těchto členských států.
Pochází-li návrh legislativního aktu od Soudního dvora, Evropské centrální banky nebo Evropské investiční banky, předá předseda Rady odůvodněné stanovisko či odůvodněná stanoviska dotyčnému orgánu nebo dotyčné instituci.
ČLÁNEK 4
Mezi okamžikem, kdy je návrh legislativního aktu zpřístupněn vnitrostátním parlamentům v úředních jazycích Unie, a okamžikem, kdy je zařazen na předběžný pořad jednání Rady ke svému přijetí nebo k přijetí postoje v rámci legislativního postupu, musí uplynout lhůta osmi týdnů. Výjimky jsou možné v případě naléhavosti, přičemž se důvody pro ně uvedou v aktu nebo postoji Rady. Kromě náležitě odůvodněných naléhavých případů nesmí v průběhu těchto osmi týdnů dojít k žádné dohodě o daném návrhu legislativního aktu. Kromě náležitě odůvodněných naléhavých případů musí mezi zařazením návrhu legislativního aktu na předběžný pořad jednání Rady a přijetím postoje uplynout lhůta deseti dní.
ČLÁNEK 5
Pořady jednání a výsledky zasedání Rady včetně zápisů ze zasedání, na nichž Rada jedná o návrzích legislativních aktů, se předávají přímo vnitrostátním parlamentům současně jako vládám členských států.
ČLÁNEK 6
Hodlá-li Evropská rada využít čl. 48 odst. 7 první nebo druhý pododstavec Smlouvy o Evropské unii, musí být vnitrostátní parlamenty informovány o iniciativě Evropské rady nejméně šest měsíců před přijetím rozhodnutí.
ČLÁNEK 7
Účetní dvůr předá svou výroční zprávu pro informaci vnitrostátním parlamentům současně jako Evropskému parlamentu a Radě.
ČLÁNEK 8
V případě vícekomorových vnitrostátních parlamentů se články 1 až 7 vztahují na všechny komory, z nichž se skládají.
HLAVA II
MEZIPARLAMENTNÍ SPOLUPRÁCE
ČLÁNEK 9
Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty společně vymezí organizaci a podporu účinné a pravidelné meziparlamentní spolupráce v Evropské unii.
ČLÁNEK 10
Konference parlamentních výborů pro evropské záležitosti může Evropskému parlamentu, Radě a Komisi dávat veškeré podněty, které považuje za účelné. Tato konference kromě toho podporuje výměnu informací a osvědčených postupů mezi vnitrostátními parlamenty a Evropským parlamentem, což platí i pro jejich specializované výbory. Může rovněž pořádat meziparlamentní přednášky na zvláštní témata, zejména jednat o otázkách společné zahraniční a bezpečnostní politiky, včetně společné bezpečnostní a obranné politiky. Podněty konference nezavazují vnitrostátní parlamenty ani nepředjímají jejich postoje.

PROTOKOL O POUŽÍVÁNÍ ZÁSAD SUBSIDIARITY A PROPORCIONALITY
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
PŘEJÍCE SI zajistit, aby rozhodnutí byla přijímána nejblíže občanům Unie,
ODHODLÁNY stanovit podmínky použití zásad subsidiarity a proporcionality, zakotvených v článku 3b Smlouvy o Evropské unii, a vytvořit systém kontroly používání těchto zásad,
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
ČLÁNEK 1
Každý orgán neustále dbá na dodržování zásad subsidiarity a proporcionality vymezených v článku 3b Smlouvy o Evropské unii.
ČLÁNEK 2
Před předložením návrhu legislativního aktu vede Komise rozsáhlé konzultace. Tyto konzultace musí případně přihlížet k regionálnímu a místnímu rozměru zamýšlené činnosti. V mimořádně naléhavých případech Komise tyto konzultace nevede. Své rozhodnutí odůvodní v návrhu.
ČLÁNEK 3
Pro účely tohoto protokolu se „návrhem legislativního aktu“ rozumějí návrhy Komise, podněty skupiny členských států, podněty Evropského parlamentu, žádosti Soudního dvora, doporučení Evropské centrální banky a žádosti Evropské investiční banky za účelem přijetí legislativního aktu.
ČLÁNEK 4
Komise postoupí své návrhy legislativních aktů a své pozměněné návrhy vnitrostátním parlamentům členských států současně jako normotvůrci Unie.
Evropský parlament postoupí své návrhy legislativních aktů a své pozměněné návrhy vnitrostátním parlamentům.
Návrhy legislativních aktů pocházející od skupiny členských států, Soudního dvora, Evropské centrální banky nebo Evropské investiční banky, jakož i pozměněné návrhy postoupí vnitrostátním parlamentům členských států Rada.
Po přijetí legislativních usnesení Evropského parlamentu a postojů Rady je tyto orgány postoupí vnitrostátním parlamentům.
ČLÁNEK 5
Návrhy legislativních aktů se odůvodňují s ohledem na zásady subsidiarity a proporcionality. Každý návrh legislativního aktu by měl obsahovat zevrubnou informaci umožňující posoudit soulad se zásadami subsidiarity a proporcionality. Tato informace by měla obsahovat zhodnocení finančního dopadu návrhu, a jde-li o směrnici, zhodnocení důsledků pro předpisy, jež mají být členskými státy přijaty, případně včetně důsledků pro regionální předpisy. Důvody umožňující dospět k závěru, že cílů Unie lze lépe dosáhnout na její úrovni, se opírají o kvalitativní, a kdekoli je to možné, kvantitativní údaje. Návrhy legislativních aktů přihlížejí k nutnosti postupovat tak, aby každá zátěž, finanční nebo správní, dopadající na Unii, vlády členských států, regionální nebo místní orgány, hospodářské subjekty a občany byla co nejmenší a přiměřená cíli, jehož má být dosaženo.
ČLÁNEK 6
Ve lhůtě osmi týdnů ode dne postoupení návrhu legislativního aktu v úředních jazycích Unie může každý vnitrostátní parlament nebo kterákoli komora vnitrostátního parlamentu zaslat předsedům Evropského parlamentu, Rady a Komise odůvodněné stanovisko uvádějící, proč soudí, že dotyčný návrh není v souladu se zásadou subsidiarity. Je věcí vnitrostátního parlamentu nebo komory vnitrostátního parlamentu případně konzultovat regionální parlamenty, které mají normotvornou pravomoc.
Pochází-li návrh legislativního aktu od skupiny členských států, předá předseda Rady stanovisko vládám těchto členských států.
Pochází-li návrh legislativního aktu od Soudního dvora, Evropské centrální banky nebo Evropské investiční banky, předá předseda Rady stanovisko dotyčnému orgánu nebo dotyčné instituci.
ČLÁNEK 7
1. Evropský parlament, Rada a Komise a případně skupina členských států, Soudní dvůr, Evropská centrální banka nebo Evropská investiční banka, pochází-li od nich návrh legislativního aktu, přihlížejí k odůvodněným stanoviskům, která vydaly vnitrostátní parlamenty nebo komora některého z těchto vnitrostátních parlamentů.
Každý vnitrostátní parlament má dva hlasy rozdělené na základě vnitrostátního parlamentního systému. V dvoukomorovém parlamentním systému má každá komora jeden hlas.
2. Pokud odůvodněná stanoviska o nedodržení zásady subsidiarity v návrhu legislativního aktu představují nejméně jednu třetinu všech hlasů přidělených vnitrostátním parlamentům podle odst. 1 druhého pododstavce, musí být návrh přezkoumán. Jde-li o návrh legislativního aktu předloženého na základě článku 61i Smlouvy o fungování Evropské unie a týkajícího se prostoru svobody, bezpečnosti a práva, je třeba jedné čtvrtiny hlasů.
Po takovém přezkoumání může Komise a případně skupina členských států, Evropský parlament, Soudní dvůr, Evropská centrální banka nebo Evropská investiční banka, pochází-li od nich návrh legislativního aktu, rozhodnout, že návrh buď zachová, změní nebo jej stáhne. Toto rozhodnutí musí být odůvodněno.
3. Pokud dále v rámci řádného legislativního postupu odůvodněná stanoviska o nedodržení zásady subsidiarity v návrhu legislativního aktu představují nejméně prostou většinu hlasů přidělených vnitrostátním parlamentům podle odst. 1 druhého pododstavce, musí být návrh přezkoumán. Po takovém přezkoumání může Komise rozhodnout, že návrh buď zachová, změní nebo jej stáhne.
Pokud Komise rozhodne o zachování návrhu, musí v odůvodněném stanovisku uvést, proč se domnívá, že daný návrh je v souladu se zásadou subsidiarity. Toto odůvodněné stanovisko a odůvodněná stanoviska vnitrostátních parlamentů musí být předložena normotvůrci Unie ke zvážení v rámci tohoto postupu:
a) před ukončením prvního čtení posoudí normotvůrce (Evropský parlament a Rada) soulad legislativního návrhu se zásadou subsidiarity, přičemž zohlední zejména odůvodnění předložená a sdílená většinou vnitrostátních parlamentů, jakož i odůvodněné stanovisko Komise;
b) pokud normotvůrce zaujme většinou 55 % členů Rady nebo většinou odevzdaných hlasů v Evropském parlamentu stanovisko, že návrh není v souladu se zásadou subsidiarity, není legislativní návrh dále zvažován.
ČLÁNEK 8
Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat o žalobách týkajících se porušení zásady subsidiarity některým legislativním aktem, které podal podle článku 230 Smlouvy o fungování Evropské unie členský stát nebo které členský stát předal v souladu se svým právním řádem jménem svého vnitrostátního parlamentu či některé jeho komory.
Podle stejného článku může takové žaloby podávat rovněž Výbor regionů v případě legislativních aktů, pro jejichž přijetí Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že má být konzultován.
ČLÁNEK 9
Komise každoročně předkládá Evropské radě, Evropskému parlamentu, Radě a vnitrostátním parlamentům zprávu o používání článku 3b Smlouvy o Evropské unii. Tuto výroční zprávu rovněž předloží Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.

PROTOKOL O EUROSKUPINĚ
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
PŘEJÍCE si usnadnit podmínky pro silnější hospodářský růst v Evropské unii a rozvinout za tímto účelem stále užší koordinaci hospodářských politik v eurozóně,
VĚDOMY si toho, že je nezbytné stanovit zvláštní ustanovení pro posílený dialog mezi členskými státy, jejichž měnou je euro, dokud se euro nestane měnou všech členských států Unie,
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
ČLÁNEK 1
Ministři členských států, jejichž měnou je euro, se spolu neformálně scházejí. Tato setkání se konají tak často, jak je třeba, aby mohli diskutovat o otázkách spojených se zvláštní odpovědností, kterou sdílejí v oblasti jednotné měny. Komise se setkání účastní. Evropská centrální banka je vyzvána k účasti na těch setkáních, která připravují zástupci ministrů financí členských států, jejichž měnou je euro, a zástupci Komise.
ČLÁNEK 2
Ministři členských států, jejichž měnou je euro, volí na dva a půl roku většinou hlasů těchto členských států předsedu.

PROTOKOL O STÁLÉ STRUKTUROVANÉ SPOLUPRÁCI STANOVENÉ ČLÁNKEM 28A SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
S OHLEDEM na čl. 28a odst. 6 a článek 28e Smlouvy o Evropské unii,
MAJÍCE NA PAMĚTI, že Unie vede společnou zahraniční a bezpečnostní politiku založenou na stále se zvyšující konvergenci činností členských států,
MAJÍCE NA PAMĚTI, že společná bezpečnostní a obranná politika je nedílnou součástí společné zahraniční a bezpečnostní politiky; že zajišťuje Unii operativní schopnost, která se opírá o civilní a vojenské prostředky; že je Unie může použít pro mise uvedené v článku 28b Smlouvy o Evropské unii vedené mimo území Unie k udržení míru, předcházení konfliktům a posílení mezinárodní bezpečnosti v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národů; že plnění těchto úkolů je založeno na využití vojenských schopností poskytnutých členskými státy v souladu se zásadou „jednoho souboru sil“,
MAJÍCE NA PAMĚTI, že společná bezpečnostní a obranná politika Unie se nedotýká zvláštní povahy bezpečnostní a obranné politiky některých členských států,
MAJÍCE NA PAMĚTI, že společná bezpečnostní a obranná politika Unie uznává závazky vyplývající ze Severoatlantické smlouvy těch členských států, které uskutečňují svou společnou obranu v rámci Organizace Severoatlantické smlouvy, jež zůstává základem kolektivní obrany svých členů a je v souladu se společnou bezpečnostní a obrannou politikou vytvořenou v tomto rámci,
PŘESVĚDČENY O TOM, že výraznější úloha Unie v oblasti bezpečnosti a obrany přispěje k vitalitě obnovené Atlantické aliance v souladu s ujednáními „Berlín plus“,
ODHODLÁNY zajistit, aby Unie byla schopná plně převzít odpovědnosti, které pro ni vyplývají v mezinárodním společenství,
UZNÁVAJÍCE, že Organizace spojených národů může Unii požádat o pomoc při provádění naléhavých misí uskutečňovaných podle kapitol VI a VII Charty Organizace spojených národů,
UZNÁVAJÍCE, že posílení bezpečnostní a obranné politiky si vyžádá úsilí členských států v oblasti schopností,
VĚDOMY SI TOHO, že vkročení do nové etapy ve vývoji evropské bezpečnostní a obranné politiky předpokládá odhodlané úsilí dotčených členských států,
MAJÍCE NA PAMĚTI důležitost toho, aby byl vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku plně zapojen dojednání týkajících se stálé strukturované spolupráce,
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
ČLÁNEK 1
Stálá strukturovaná spolupráce podle čl. 28a odst. 6 Smlouvy o Evropské unii je otevřena každému členskému státu, který se zaváže ode dne vstupu Lisabonské smlouvy v platnost:
a) postupovat intenzivněji k rozvoji svých obranných schopností prostřednictvím rozvoje svého vnitrostátního příspěvku a případné účasti v mnohonárodních silách, v hlavních evropských programech pro výbavu a v činnosti agentury pro oblast rozvoje obranných schopností, výzkumu, pořizování a vyzbrojování (Evropská obranná agentura); a
b) mít nejpozději do roku 2010 schopnosti poskytnout, buď na vnitrostátní úrovni, nebo coby součást mnohonárodních skupin sil, bojové jednotky určené pro plánované mise, strukturované na taktické úrovni jako bojová seskupení, s podpůrnými prvky včetně dopravy a logistiky, které jsou během 5 až 30 dnů schopny provádět mise uvedené v článku 28b Smlouvy o Evropské unii, zejména v reakci na žádost Organizace spojených národů, a které mohou být drženy po úvodní dobu 30 dnů, jež může být prodloužena až na nejméně 120 dnů.
ČLÁNEK 2
Členské státy účastnící se stálé strukturované spolupráce se k dosažení cílů uvedených v článku 1 zavazují:
a) spolupracovat od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost za účelem dosažení schválených cílů týkajících se úrovně investičních výdajů na obranné vybavení a pravidelně tyto cíle přezkoumávat s ohledem na bezpečnostní situaci a mezinárodní odpovědnosti Unie;
b) vzájemně v co největší míře slaďovat obranná zařízení, zejména harmonizací identifikace svých vojenských potřeb, sdružováním a případně specializací svých obranných prostředků a schopností a podporou spolupráce v oblasti výcviku a logistiky;
c) přijímat konkrétní opatření k posílení disponibility, interoperability, flexibility a schopnosti nasazení svých sil, zejména určením společných cílů týkajících se rozmístění sil, včetně případného přezkumu svých vnitrostátních rozhodovacích postupů;
d) spolupracovat na zajištění toho, že přijímají nezbytná opatření pro nápravu, a to i prostřednictvím mnohonárodního přístupu a aniž jsou dotčeny takové závazky v rámci Organizace Severoatlantické smlouvy, nedostatků zjištěných v rámci „Mechanismu pro rozvoj schopností“;
e) případně se účastnit vývoje hlavních společných nebo evropských programů pro výbavu v rámci Evropské obranné agentury.
ČLÁNEK 3
Evropská obranná agentura přispívá k pravidelnému hodnocení příspěvků zúčastněných členských států v oblasti schopností, zejména příspěvků učiněných v souladu s kritérii stanovenými mimo jiné na základě článku 2, a podává o nich nejméně jednou ročně zprávu. Hodnocení může sloužit jako základ pro doporučení a rozhodnutí Rady přijímaná podle článku 28e Smlouvy o Evropské unii.

PROTOKOL K ČL. 6 ODST. 2 SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII O PŘISTOUPENÍ UNIE K EVROPSKÉ ÚMLUVĚ O OCHRANĚ LIDSKÝCH PRÁV A ZÁKLADNÍCH SVOBOD
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
ČLÁNEK 1
Dohoda o přistoupení Unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „Evropská úmluva“) podle čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské Unii musí odrážet nezbytnost zachování specifických rysů Unie a práva Unie, zejména pokud jde o:
a) zvláštní úpravu případné účasti Unie v kontrolních orgánech Evropské úmluvy;
b) mechanismy nezbytné k zajištění toho, aby žaloby podané jinými než členskými státy a žaloby podané fyzickými osobami byly správně podávány podle případu proti členským státům nebo Unii.
ČLÁNEK 2
Dohoda uvedená v článku 1 zajistí, aby se přistoupení nedotklo působnosti Unie ani pravomocí jejích orgánů. Zajistí, aby se žádné z jejích ustanovení nedotýkalo zvláštního postavení členských států ve vztahu k Evropské úmluvě, zejména k jejím protokolům, opatřením přijatým členskými státy odchylně od Evropské úmluvy v souladu s jejím článkem 15 a výhradám členských států k Evropské úmluvě, jež byly formulovány v souladu s jejím článkem 57.
ČLÁNEK 3
Žádné ustanovení dohody uvedené v článku 1 se nedotkne článku 292 Smlouvy o fungování Evropské unie.

PROTOKOL O VNITŘNÍM TRHU A HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽI
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
BEROUCE V ÚVAHU, že vnitřní trh podle článku 2 Smlouvy o Evropské unii zahrnuje systém zajišťující, aby hospodářská soutěž nebyla narušována,
SE DOHODLY, že
za tímto účelem Unie v případě potřeby přijme opatření podle ustanovení Smluv, včetně článku 308 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Tento protokol se připojuje ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie.

PROTOKOL O UPLATŇOVÁNÍ LISTINY ZÁKLADNÍCH PRÁV EVROPSKÉ UNIE V POLSKU A VE SPOJENÉM KRÁLOVSTVÍ
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
VZHLEDEM K TOMU, že v článku 6 Smlouvy o Evropské unii Unie uznává práva, svobody a zásady vyhlášené v Listině základních práv Evropské Unie,
VZHLEDEM K TOMU, že Listina musí být uplatňována přísně v souladu s uvedeným článkem 6 a hlavou VII Listiny,
VZHLEDEM K TOMU, že podle uvedeného článku 6 musí být Listina uplatňována a vykládána soudy Polska a Spojeného království přísně v souladu s vysvětleními uvedenými ve zmíněném článku,
VZHLEDEM K TOMU, že Listina obsahuje práva i zásady,
VZHLEDEM K TOMU, že Listina obsahuje ustanovení občanské a politické povahy i ustanovení povahy hospodářské a sociální,
VZHLEDEM K TOMU, že Listina potvrzuje práva, svobody a zásady uznávané Unií a tato práva zviditelňuje, avšak netvoří nová práva nebo nové zásady,
PŘIPOMÍNAJÍCE závazky Polska a Spojeného království podle Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a podle práva Unie obecně,
BEROUCE NA VĚDOMÍ přání Polska a Spojeného království vyjasnit některé aspekty uplatňování Listiny,
PŘEJÍCE SI proto vyjasnit uplatňování Listiny ve vztahu k právním předpisům a správním postupům Polska a Spojeného království a její soudní vymahatelnosti v Polsku a ve Spojeném království,
POTVRZUJÍCE, že odkazy uvedené v tomto protokolu na fungování určitého ustanovení Listiny se v žádném případě nedotýkají fungování jiných ustanovení Listiny,
POTVRZUJÍCE, že tento protokol se nedotýká uplatňování Listiny na ostatní členské státy,
POTVRZUJÍCE, že tento protokol se nedotýká ostatních závazků Polska a Spojeného království podle Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a podle práva Unie obecně,
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
ČLÁNEK 1
1. Listina nerozšiřuje možnost Soudního dvora Evropské unie ani jakéhokoliv soudu Polska či Spojeného království shledat, že právní a správní předpisy, zvyklosti nebo postupy Polska či Spojeného království nejsou v souladu se základními právy, svobodami nebo zásadami, které Listina potvrzuje.
2. Zejména, a aby se předešlo jakékoliv pochybnosti, nic v hlavě IV Listiny nezakládá soudně vymahatelná práva platná v Polsku či ve Spojeném království, pokud tato práva nejsou stanovena ve vnitrostátním právu Polska či Spojeného království.
ČLÁNEK 2
Tam, kde ustanovení Listiny odkazuje na vnitrostátní právní předpisy a zvyklosti, vztahuje se toto ustanovení na Polsko či Spojené království pouze v tom rozsahu, v jakém jsou práva nebo zásady v dotyčném ustanovení obsažené uznávány v právních předpisech nebo zvyklostech Polska či Spojeného království.

PROTOKOL O VÝKONU SDÍLENÝCH PRAVOMOCÍ
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
JEDINÝ ČLÁNEK
Pokud jde o čl. 2a odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie týkající se sdílených pravomocí, přijala-li Unie v některé oblasti opatření, vztahuje se rozsah tohoto výkonu jejích pravomocí pouze na prvky, které jsou upraveny předmětným aktem Unie, a tudíž se nevztahuje na celou oblast.

PROTOKOL O SLUŽBÁCH OBECNÉHO ZÁJMU
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
PŘEJÍCE si zdůraznit význam služeb obecného zájmu,
SE DOHODLY na následujících výkladových ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
ČLÁNEK 1
Společné hodnoty Unie ve vztahu ke službám obecného hospodářského zájmu ve smyslu článku 16 Smlouvy o fungování Evropské unie zahrnují zejména:
– zásadní úlohu a široké rozhodovací pravomoci celostátních, regionálních a místních orgánů při poskytování, pořizování a organizování služeb obecného hospodářského zájmu, aby tyto služby co nejlépe odpovídaly potřebám uživatelů;
– rozmanitost různých služeb obecného hospodářského zájmu a rozdíly mezi potřebami a preferencemi uživatelů, které mohou vzniknout v důsledku rozdílné zeměpisné, sociální nebo kulturní situace;
– vysokou úroveň kvality, bezpečnosti a dostupnosti, rovné zacházení a podporu univerzálního přístupu a práv uživatelů.
ČLÁNEK 2
Ustanovení Smluv se nijak nedotýkají pravomoci členských států poskytovat, pořizovat a organizovat nehospodářské služby obecného zájmu.

PROTOKOL O ROZHODNUTÍ RADY, KTERÝM SE PROVÁDÍ ČL. 9c ODST. 4 SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII A ČL. 205 ODST. 2 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE JEDNAK MEZI 1. LISTOPADEM 2014 A 31. BŘEZNEM 2017 A JEDNAK OD 1. DUBNA 2017
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
MAJÍCE NA PAMĚTI zásadní význam, který při schvalování Lisabonské smlouvy měla dohoda o rozhodnutí Rady provádějícím čl. 9c odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 205 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie jednak mezi 1. listopadem 2014 a 31. březnem 2017 a jednak od 1. dubna 2017 (dále jen „rozhodnutí“),
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
JEDINÝ ČLÁNEK
Předtím než Rada přezkoumá jakýkoliv návrh, jehož cílem by byla buď změna či zrušení rozhodnutí nebo jakéhokoliv jeho ustanovení, nebo nepřímá změna jeho oblasti působnosti nebo smyslu prostřednictvím změny jiného právního aktu Unie, Evropská rada tento návrh předběžně projedná, přičemž rozhoduje konsensem podle čl. 9b odst. 4 Smlouvy o Evropské unii.

PROTOKOL O PŘECHODNÝCH USTANOVENÍCH
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
VZHLEDEM K TOMU, že za účelem zorganizování přechodu mezi institucionálními ustanoveními Smluv použitelnými před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a ustanoveními obsaženými v uvedené smlouvě je nezbytné stanovit přechodná ustanovení,
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o fungování Evropské unie a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:
ČLÁNEK 1
V tomto protokolu se „Smlouvami“ rozumějí Smlouva o Evropské unii, Smlouva o fungování Evropské unie a Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
HLAVA I
USTANOVENÍ O EVROPSKÉM PARLAMENTU
ČLÁNEK 2
Včas před volbami do Evropského parlamentu v roce 2009 přijme Evropská rada v souladu s čl. 9a odst. 2 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii rozhodnutí, kterým stanoví složení Evropského parlamentu.
Až do konce volebního období 2004-2009 zůstávají složení a počet poslanců Evropského parlamentu stejné jako při vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.
HLAVA II
USTANOVENÍ O KVALIFIKOVANÉ VĚTŠINĚ
ČLÁNEK 3
1. V souladu s čl. 9c odst. 4 Smlouvy o Evropské unii nabývají ustanovení uvedeného odstavce a ustanovení čl. 205 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, týkající se vymezení kvalifikované většiny v Evropské radě a Radě, účinku dnem 1. listopadu 2014.
2. Mezi 1. listopadem 2014 a 31. březnem 2017, má-li být rozhodnutí přijato kvalifikovanou většinou, může člen Rady požádat, aby bylo toto rozhodnutí přijato kvalifikovanou většinou podle odstavce 3. V tomto případě se použijí odstavce 3 a 4.
3. Aniž je dotčen čl. 201a odst. 1 druhý pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie, platí do dne 31. října 2014 následující ustanovení:
Má-li se Evropská rada nebo Rada usnést kvalifikovanou většinou, je hlasům jejích členů přidělena tato váha:
Belgie12Bulharsko10Česká republika12Dánsko7Německo29Estonsko4Irsko7Řecko12Španělsko27Francie29Itálie29Kypr4Lotyšsko4Litva7Lucembursko4Maďarsko12Malta3Nizozemsko13Rakousko10Polsko27Portugalsko12Rumunsko14Slovinsko4Slovensko7Finsko7Švédsko10Spojené království29
Pokud musí být podle Smluv rozhodnutí přijato na návrh Komise, je k jeho přijetí třeba nejméně 255 hlasů vyjadřujících kladné stanovisko většiny členů. V ostatních případech se k přijetí aktů vyžaduje nejméně 255 hlasů vyjadřujících kladné stanovisko alespoň dvou třetin členů.
Člen Evropské rady nebo Rady může požádat, aby při přijímání aktu Evropské rady nebo Rady kvalifikovanou většinou bylo ověřeno, zda členské státy tvořící tuto kvalifikovanou většinu zastupují alespoň 62 % celkového počtu obyvatel Unie. Ukáže-li se, že tato podmínka není splněna, není daný akt přijat.
4. Do 31. října 2014 je v případech, kdy se na základě Smluv na hlasování nepodílejí všichni členové Rady, zejména v případech, kdy se odkazuje na kvalifikovanou většinu podle čl. 205 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, kvalifikovaná většina vymezena jako stejný podíl vážených hlasů a stejný podíl počtu členů Rady, a případně jako stejné procento počtu obyvatel dotyčných členských států, které jsou uvedeny v odstavci 3 tohoto článku.
HLAVA III
USTANOVENÍ O SLOŽENÍCH RADY
ČLÁNEK 4
Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v čl. 9c odst. 6 prvním pododstavci Smlouvy o Evropské unii v platnost se Rada může scházet ve složeních uvedených v druhém a třetím pododstavci uvedeného odstavce a v dalších složeních ze seznamu stanoveného rozhodnutím Rady pro obecné záležitosti, která rozhoduje prostou většinou.
HLAVA IV
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE KOMISE, VČETNĚ VYSOKÉHO PŘEDSTAVITELE UNIE PRO ZAHRANIČNÍ VĚCI A BEZPEČNOSTNÍ POLITIKU
ČLÁNEK 5
Členové Komise zastávající svou funkci v den vstupu Lisabonské smlouvy v platnost zůstávají ve funkci až do konce svého funkčního období. V den jmenování vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku však skončí funkční období člena, který je stejné státní příslušnosti jako vysoký představitel.
HLAVA V
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE GENERÁLNÍHO TAJEMNÍKA RADY, VYSOKÉHO PŘEDSTAVITELE PRO SPOLEČNOU ZAHRANIČNÍ A BEZPEČNOSTNÍ POLITIKU A NÁMĚSTKA GENERÁLNÍHO TAJEMNÍKA RADY
ČLÁNEK 6
Funkční období generálního tajemníka Rady, vysokého představitele pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku a náměstka generálního tajemníka Rady končí dnem vstupu Lisabonské smlouvy v platnost. Rada jmenuje generálního tajemníka v souladu s čl. 207 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
HLAVA VI
USTANOVENÍ O PORADNÍCH INSTITUCÍCH
ČLÁNEK 7
Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v článku 258 Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost je rozdělení členů Hospodářského a sociálního výboru toto:
Belgie12Bulharsko12Česká republika12Dánsko9Německo24Estonsko7Irsko9Řecko12Španělsko21Francie24Itálie24Kypr6Lotyšsko7Litva9Lucembursko6Maďarsko12Malta5Nizozemsko12Rakousko12Polsko21Portugalsko12Rumunsko15Slovinsko7Slovensko9Finsko9Švédsko12Spojené království24
ČLÁNEK 8
Až do vstupu rozhodnutí uvedeného v článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie v platnost je rozdělení členů Výboru regionů toto:
Belgie12Bulharsko12Česká republika12Dánsko9Německo24Estonsko7Irsko9Řecko12Španělsko21Francie24Itálie24Kypr6Lotyšsko7Litva9Lucembursko6Maďarsko12Malta5Nizozemsko12Rakousko12Polsko21Portugalsko12Rumunsko15Slovinsko7Slovensko9Finsko9Švédsko12Spojené království24
HLAVA VII
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE AKTŮ PŘIJATÝCH NA ZÁKLADĚ HLAV V A VI SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII PŘED VSTUPEM LISABONSKÉ SMLOUVY V PLATNOST
ČLÁNEK 9
Právní účinky aktů orgánů, institucí a jiných subjektů Unie přijatých na základě Smlouvy o Evropské unii před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost jsou zachovány až do zrušení, zániku nebo změny těchto aktů za použití Smluv. Totéž platí pro úmluvy uzavřené mezi členskými státy na základě Smlouvy o Evropské unii.
ČLÁNEK 10
1. Jako přechodné opatření a v případě aktů Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost, jsou pravomoci orgánů ke dni vstupu uvedené Smlouvy v platnost tyto: pravomoci Komise podle článku 226 Smlouvy o fungování Evropské unie se nepoužijí a pravomoci Soudního dvora Evropské unie podle hlavy VI Smlouvy o Evropské unii ve znění platném před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost zůstávají stejné, a to i v případě, že byly uznány podle čl. 35 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii.
2. Změna určitého aktu uvedeného v odstavci 1 vede k použití pravomocí orgánů uvedených v daném odstavci, jak jsou stanoveny ve Smlouvách, ohledně pozměněného aktu a vůči těm členským státům, na něž se uvedený pozměněný akt vztahuje.
3. Použitelnost přechodného opatření uvedeného v odstavci 1 v každém případě končí pět let ode dne vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.
4. Nejpozději šest měsíců před uplynutím přechodného období podle odstavce 3 může Spojené království oznámit Radě, že v případě aktů uvedených v odstavci 1 nepřijímá pravomoci orgánů uvedené v odstavci 1, jak jsou stanoveny ve Smlouvách. Pokud Spojené království učiní toto oznámení, použitelnost všech aktů podle odstavce 1 na Spojené království skončí dnem uplynutí přechodného období podle odstavce 3. Tento pododstavec se nepoužije na pozměněné akty, které se vztahují na Spojené království, jak je uvedeno v odstavci 2.
Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou určí nezbytná následná a přechodná opatření. Spojené království se přijímání tohoto rozhodnutí neúčastní. Kvalifikovaná většina Rady je vymezena podle čl. 205 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Rada také může kvalifikovanou většinou na návrh Komise přijmout rozhodnutí o tom, že Spojené království ponese případné přímé finanční důsledky, které nezbytně a nevyhnutelně nastaly z důvodu ukončení jeho účasti na těchto aktech.
5. Spojené království může kdykoli poté oznámit Radě, že si přeje účastnit se aktů, jež se na ně přestaly vztahovat podle odst. 4 prvního pododstavce. V tom případě se použijí příslušná ustanovení Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, případně Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva. Pravomoci orgánů ve vztahu k těmto aktům jsou pravomoci stanovené ve Smlouvách. Při rozhodování podle příslušných protokolů usilují orgány Unie a Spojené království o obnovení co největší možné míry účasti Spojeného království v acquis Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva, aniž by došlo k vážnému narušení praktické funkčnosti jeho jednotlivých částí a za současného respektování jejich soudržnosti.

B. PROTOKOLY, JEŽ MAJÍ BÝT PŘIPOJENY K LISABONSKÉ SMLOUVĚ
PROTOKOL Č. 1
POZMĚŇUJÍCÍ PROTOKOLY PŘIPOJENÉ KE SMLOUVĚ O EVROPSKÉ UNII, KE SMLOUVĚ O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ NEBO KE SMLOUVĚ O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
PŘEJÍCE SI změnit protokoly připojené ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o založení Evropského společenství nebo ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii s cílem přizpůsobit je novým pravidlům stanoveným Lisabonskou smlouvou,
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují k Lisabonské smlouvě:
ČLÁNEK 1
1) Protokoly, které jsou v platnosti ke dni vstupu této smlouvy v platnost a které jsou připojeny ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o založení Evropského společenství nebo ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii, se mění v souladu s tímto článkem.
A. HORIZONTÁLNÍ ZMĚNY
2) Horizontální změny uvedené v čl. 2 bodě 2 Lisabonské smlouvy, s výjimkou písmen d), e) a j), se použijí na protokoly uvedené v bodě 1 tohoto článku s tím, že změna podle písmene n) se v hlavách IV a V a v čl. 6 odst. 1 přílohy Protokolu o statutu Soudního dvora Evropské unie provádí i pro slovo „Soud“ ve smyslu Soudu prvního stupně, a s výhradou bodů 5 a 6 tohoto článku.
3) V protokolech uvedených v bodě 1 tohoto článku:
a) v preambuli se poslední pododstavec, který zmiňuje smlouvu nebo smlouvy, k nimž je příslušný protokol připojen, nahrazuje slovy „SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:“. Tento pododstavec se nevztahuje na Protokol o hospodářské a sociální soudržnosti a Protokol o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech.
Protokol o statutu Soudního dvora Evropské unie, Protokol o umístění sídel orgánů a některých institucí, subjektů a útvarů Evropské unie, Protokol o článku 40.3.3 Ústavy Irska a Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie se rovněž připojují ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii;
b) slovo „Společenství“ (množné číslo) se nahrazuje slovem „Unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a příslušná věta se v případě potřeby odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje.
4) V následujících protokolech se slovo „Smlouva“ nahrazuje slovem „Smlouvy“ (množné číslo) v odpovídajícím mluvnickém tvaru a odkazy na Smlouvu o Evropské unii nebo na Smlouvu o založení Evropského společenství nebo obojí se nahrazují odkazem na „Smlouvy“:
a) Protokol o statutu Soudního dvora Evropské unie:
– článek 1, včetně odkazu na „Smlouvu o EU“ a „Smlouvu o ES“;
b) (netýká se českého znění);
c) (netýká se českého znění);
d) (netýká se českého znění);
e) Protokol o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie:
– dosavadní šestý, nově pátý bod preambule;
– článek 1;
f) Protokol o poskytování azylu státním příslušníkům členských států Evropské unie:
– dosavadní šestý, nově sedmý bod preambule;
g) (netýká se českého znění)
h) Protokol o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech:
— jediné ustanovení;
i) Protokol o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti Smlouvy o založení ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel:
– článek 3.
5) V následujících protokolech a přílohách se slova „této smlouvy“ nebo „Smlouvy“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“ nebo se tato slova doplňují za odkaz na určité ustanovení uvedené smlouvy:
a) Protokol o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky:
– článek 3.1 návětí;
– článek 4;
– článek 6.3;
– článek 7;
– článek 10.1;
– článek 11.1;
– článek 14.1;
– článek 15.3;
– čl. 16 první pododstavec;
– článek 21.1;
– článek 25.2;
– článek 27.2;
– článek 34.1 návětí;
– článek 35.3;
– článek 41.1, nově 40.1, první pododstavec;
– článek 42, nově 41;
– článek 43.1, nově 42.1;
– článek 45.1, nově 44.1;
b) Protokol o postupu při nadměrném schodku:
– čl. 1 návětí;
c) Protokol o kritériích konvergence uvedených v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství:
– článek 1;
d) Protokol o některých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Severního Irska:
– bod 6, nově označený jako bod 5, druhý pododstavec;
– bod 9, nově označený jako bod 8, úvodní věta;
– bod 10, nově označený jako bod 9, písm. a) druhá věta;
– bod 11, nově označený jako bod 10;
e) Protokol o hospodářské, sociální a územní soudržnosti:
– dosavadní patnáctý, nově jedenáctý bod preambule;
f) přílohy I a II:
– názvy obou příloh.
6) V následujících protokolech se slova „této smlouvy“ nahrazují slovy „uvedené smlouvy“ nebo se tato slova vkládají za odkaz na určité ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie:
a) Protokol o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky:
–článek 3.2;článek 11.2;–článek 3.3;článek 43.2, nově 42.2;–článek 9.2;článek 43.3, nově 42.3;–článek 9.3;článek 44, nově 43, druhý pododstavec;
b) Protokol o postupu při nadměrném schodku:
- článek 2 návětí;
c) Protokol o kritériích konvergence uvedených v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství:
–článek 2;–článek 4 první věta;–článek 3;–článek 6;
d) Protokol o některých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Severního Irska:
– bod 7, nově označený jako bod 6, druhý pododstavec;
– bod 10, nově označený jako bod 9, písmeno c).
7) V následujících protokolech se za slovo „Rada“ vkládají slova „prostou většinou“:
a) Protokol o statutu Soudního dvora Evropské unie:
– čl. 4 druhý pododstavec;
– čl. 13 druhý pododstavec;
b) Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství:
– dosavadní článek 7, nově označený jako článek 6, první pododstavec první věta.
8) V následujících protokolech se slova „Soudní dvůr Evropských společenství“ nebo „Soudní dvůr“ nahrazují slovy „Soudní dvůr Evropské unie“:
a) Protokol o statutu Soudního dvora Evropské unie:
– článek 1;
– čl. 3 čtvrtý pododstavec;
– článek 1 přílohy;
b) Protokol o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky:
– články 35.1, 35.2, 35.4, 35.5 a 35.6;
– článek 36.2;
c) Protokol o umístění sídel orgánů a některých subjektů a útvarů Evropských společenství a Europolu:
– jediný článek písm. d);
d) Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství:
– dosavadní článek 12, nově označený jako článek 11, písmeno a);
– dosavadní článek 21, nově označený jako článek 20, první výskyt;
e) Protokol o postavení Spojeného království a Irska:
– článek 2;
f) (netýká se českého znění).
B. JEDNOTLIVÉ ZMĚNY
PROTOKOLY, KTERÉ SE ZRUŠUJÍ
9) Následující protokoly se zrušují:
a) Protokol o Itálii z roku 1957;
b) Protokol o zboží pocházejícím a dováženém z určitých zemí, které v některém členském státě podléhá zvláštnímu dovoznímu režimu, z roku 1957;
c) Protokol o statutu Evropského měnového institutu z roku 1992;
d) Protokol o přechodu do třetí etapy hospodářské a měnové unie z roku 1992;
e) Protokol o Portugalsku z roku 1992;
f) Protokol o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii z roku 1997, který se nahrazuje novým protokolem se stejným názvem;
g) Protokol o používání zásad subsidiarity a proporcionality z roku 1997, který se nahrazuje novým protokolem se stejným názvem;
h) Protokol o ochraně a dobrých životních podmínkách zvířat z roku 1997, jehož znění se stává článkem 6b Smlouvy o fungování Evropské unie;
i) Protokol o rozšíření Evropské unie z roku 2001;
j) Protokol k článku 67 Smlouvy o založení Evropského společenství z roku 2001.
STATUT SOUDNÍHO DVORA EVROPSKÉ UNIE
10) Protokol o statutu Soudního dvora se mění takto:
a) v prvním bodě preambule se slova „Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“; v ostatním textu se slova „Smlouvy o ES“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“; v celém protokolu se zrušují odkazy na ty články Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, které jsou zrušeny protokolem č. 2 připojeným k této smlouvě, a příslušná věta se v případě potřeby odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje;
b) (netýká se českého znění)
c) v článku 2 se před slova „na veřejném zasedání“ vkládají slova „před Soudním dvorem“;
d) v čl. 3 druhém pododstavci a v čl. 4 čtvrtém pododstavci se doplňuje nová věta, která zní: „Týká-li se rozhodnutí člena Tribunálu nebo člena specializovaného soudu, rozhodne Soudní dvůr po konzultaci dotyčného soudu.“;
e) v čl. 6 prvním pododstavci se doplňuje nová věta, která zní: „Je-li dotyčná osoba členem Tribunálu nebo specializovaného soudu, rozhodne Soudní dvůr po konzultaci dotyčného soudu.“;
f) v názvu hlavy II se doplňují slova „Soudního dvora“;
g) v čl. 13 prvním pododstavci první větě se slovo „návrh“ nahrazuje slovem „žádost“ a slova „může Rada jednomyslně“ se nahrazují slovy „mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem“;
h) v názvu hlavy III se doplňují slova „před Soudním dvorem“;
i) článek 23 se mění takto:
i) v prvním pododstavci první větě se zrušují slova „v čl. 35 odst. 1 Smlouvy o EU,“; v druhé větě se slova „Radě nebo Evropské centrální bance, je-li předmětem sporu platnost nebo výklad aktu některé z nich, a Radě nebo Evropskému parlamentu, je-li předmětem sporu platnost nebo výklad aktu, který společně přijaly“ nahrazují slovy „orgánu, instituci nebo jinému subjektu Unie, který přijal akt, jehož platnost nebo výklad je předmětem sporu“;
ii) v druhém pododstavci se slova „Evropský parlament, Rada a Evropská centrální banka“ nahrazují slovy „orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, který přijal akt, jehož platnost nebo výklad je předmětem sporu,“;
j) v čl. 24 druhém pododstavci se za slovo „orgány“ vkládají slova „..., instituce nebo jiné subjekty“;
k) v článku 40 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:

„Totéž právo mají instituce a jiné subjekty Unie a každá jiná osoba, které mohou prokázat zájem na rozhodnutí sporu předloženého Soudnímu dvoru. Fyzické nebo právnické osoby nesmějí zasahovat do sporů mezi členskými státy, sporů mezi orgány Unie nebo sporů mezi členskými státy a orgány Unie.“;
l) v článku 42 se za slovo „orgány“ vkládají slova „..., instituce a jiné subjekty“;
m) v článku 46 se doplňuje nový pododstavec, který zní: „Tento článek se rovněž vztahuje na nároky vůči Evropské centrální bance z mimosmluvní odpovědnosti.“;
n) název hlavy IV se nahrazuje názvem „TRIBUNÁL“;
o) v článku 47 se první pododstavec nahrazuje slovy „Ustanovení čl. 9 prvního pododstavce, článků 14 a 15, čl. 17 prvního, druhého, čtvrtého a pátého pododstavce a článku 18 se použijí na Tribunál a jeho členy.“;
p) v čl. 51 prvním pododstavci písm. a) třetí odrážce se slova „s čl. 202 třetí odrážkou“ nahrazují slovy „s čl. 249c odst. 2“; v prvním pododstavci písm. b) se slova „podle článku 11a“ nahrazují slovy „podle čl. 280f odst. 1“; a v druhém pododstavci se zrušují slova „nebo Evropskou centrální bankou“;
q) článek 64 se mění takto:
i) vkládá se nový první pododstavec, který zní:

„Pravidla o užívání jazyků vztahující se na Soudní dvůr Evropské unie stanoví Rada jednomyslně nařízením. Toto nařízení se přijme buď na žádost Soudního dvora a po konzultaci s Komisí a Evropským parlamentem, nebo na návrh Komise a po konzultaci se Soudním dvorem a Evropským parlamentem.“
ii) v dosavadním prvním, nově druhém pododstavci první větě se slova „Až do přijetí pravidel o užívání jazyků v tomto statutu“ nahrazují slovy „Až do přijetí těchto pravidel“; druhá věta se nahrazuje tímto: „Odchylně od článků 223 a 224 Smlouvy o fungování Evropské unie mohou být tato ustanovení změněna nebo zrušena pouze s jednomyslným souhlasem Rady.“;
r) v čl. 3 odst. 1 druhé větě přílohy I protokolu se za slovo „Soudu“ vkládají slova „pro veřejnou službu“; v odstavcích 2 a 3 se zrušují slova „kvalifikovanou většinou“;
s) (netýká se českého znění).
STATUT ESCB A ECB
11) Protokol o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky se mění takto:
a) v prvním bodě preambule se slova „článek 8 Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „čl. 107 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie“;
b) název kapitoly I se nahrazuje tímto „EVROPSKÝ SYSTÉM CENTRÁLNÍCH BANK“;
c) číslování článku 1.1 se zrušuje a článek se dělí do dvou pododstavců tvořených dosavadními dvěma částmi věty oddělenými středníkem. První pododstavec se nahrazuje tímto: „V souladu s čl. 245a odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie tvoří Evropská centrální banka (ECB) a národní centrální banky Evropský systém centrálních bank (ESCB). ECB a národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro, tvoří Eurosystém.“; v druhém pododstavci se před slovo „plní“ vkládají slova „ESCB a ECB“;
d) článek 1.2 se zrušuje;
e) v článku 2 první větě se slova „Podle čl. 105 odst. 1 této smlouvy“ nahrazují slovy „Podle čl. 105 odst. 1 a čl. 245a odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie“; v druhé větě se slova „této smlouvy“ nahrazují slovy „Smlouvy o Evropské unii“; a ve větě se slova „této smlouvy“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“;
f) v čl. 3.1 druhé odrážce se slova „s článkem 111 této smlouvy“ nahrazují slovy „s článkem 188o uvedené smlouvy“;
g) v čl. 4 písm. b) se zrušuje slovo „příslušným“;
h) v článku 9.1 se slova „podle čl. 107 odst. 2 této smlouvy“ nahrazují slovy „podle čl. 245a odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie“;
i) článek 10 se mění takto:
i) v článku 10.1 se doplňují slova „členských států, jejichž měnou je euro“;
ii) v čl. 10.2 první odrážce první větě se slova „které přijaly euro“ nahrazují slovy „jejichž měnou je euro“; ve třetím pododstavci se slova „podle článků 10.3, 10.4 a 41.2“ nahrazují slovy „podle článků 10.3, 40.2 a 40.3“;
iii) článek 10.6 se zrušuje;
j) v čl. 11.2 prvním pododstavci se slova „vybíráni a jmenováni ... vzájemnou dohodou vlád členských států na úrovni hlav států nebo předsedů vlád“ nahrazují slovy „jmenováni ... Evropskou radou, která rozhoduje kvalifikovanou většinou“;
k) v článku 14.1 se zrušují slova „nejpozději ke dni zřízení ESCB“;
l) v čl. 16 první větě se slovo „bankovek“ nahrazuje slovem „eurobankovek“;
m) v čl. 18.1 první odrážce se slova „znějícími na měny Společenství nebo na měny třetích zemí“ nahrazují slovy „znějícími na euro nebo na jiné měny“;
n) v článku 25.2 se slova „rozhodnutími Rady“ nahrazují slovy „nařízeními Rady“;
o) v článku 28.1 se zrušují slova „při zahájení její činnosti“;
p) v čl. 29.1 prvním pododstavci se návětí nahrazuje tímto: „Klíč pro upisování základního kapitálu ECB stanovený poprvé v roce 1998, kdy byl ESCB zřízen, se stanoví tak, že se každé národní centrální bance v tomto klíči přidělí vážený podíl, který se rovná součtu:“; druhý pododstavec se nahrazuje tímto: „Procenta se zaokrouhlují směrem nahoru nebo dolů na nejbližší násobek 0,0001 %.“;
q) v článku 32.2 se slova „S výhradou článku 32.3 se částka měnových příjmů každé národní centrální banky rovná“ nahrazují slovy „Částka měnových příjmů každé národní centrální banky se rovná“ a v článku 32.3 se slova „po zahájení třetí etapy“ nahrazují slovy „po zavedení eura“;
r) v článku 34.2 se zrušují první čtyři pododstavce;
s) v článku 35.6 první větě se slova „podle tohoto statutu“ nahrazují slovy „podle Smluv a tohoto statutu“ a ve druhé větě se slova „z tohoto statutu“ nahrazují slovy „ze Smluv a tohoto statutu“;
t) článek 37 se zrušuje a dosavadní články 38 až 49 se označují jako články 37 až 48;
u) dosavadní článek 41, nově označený jako článek 40, se mění takto:
i) v dosavadním odstavci 41.1, nově označeném jako odstavec 40.1, se slova „může Rada měnit“ nahrazují slovy „mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem měnit“ a zrušují se slova „kvalifikovanou většinou“ a „jednomyslně“ a poslední věta;
ii) vkládá se nový odstavec, který zní:

„40.2. Evropská rada může změnit čl. 10 odst. 2 jednomyslně rozhodnutím na doporučení Evropské centrální banky a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí, anebo na doporučení Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou. Tyto změny vstoupí v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.“
a dosavadní odstavec 41.2 se označuje jako odstavec 40.3;
v) v dosavadním článku 42, nově označeném jako článek 41, se zrušují slova „bezprostředně po rozhodnutí o zahájení třetí etapy“ a „kvalifikovanou většinou“;
w) v dosavadních článcích 43.1, 43.2 a 43.3, nově označených jako články 42.1, 42.2 a 42.3, se odkaz na článek 122 nahrazuje odkazem na článek 166a; v dosavadním článku 43.3, nově označeném jako článek 42.3, se zrušují odkazy na články 34.2 a 50; a v dosavadním článku 43.4, nově označeném jako článek 42.4, se odkaz na článek 10.1 nahrazuje odkazem na článek 10.2;
x) v dosavadním článku 44, nově označeném jako článek 43, prvním pododstavci se slova „ty úkoly EMI“ nahrazují slovy „dřívější úkoly Evropského měnového institutu uvedené v čl. 118a odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie“ a slova „ve třetí etapě“ se nahrazují slovy „po zavedení eura“; ve druhém pododstavci se slova „v článku 122“ nahrazují slovy „v článku 117a“;
y) v dosavadním článku 47.3, nově označeném jako článek 46.3, se slova „vůči měnám nebo jednotné měně členských států, na které se výjimka v čl. 123 odst. 5 této smlouvy nevztahuje“ nahrazují slovy „vůči euru, jak je uvedeno v čl. 123 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie“;
z) články 50 a 51 se zrušují a dosavadní články 52 a 53 se označují jako články 49 a 50;
aa) v dosavadním článku 52, nově označeném jako článek 49, se za slova „Po neodvolatelném stanovení směnných kurzů“ vkládají slova „v souladu s čl. 116a odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie“;
ab) (netýká se českého znění).
STATUT EVROPSKÉ INVESTIČNÍ BANKY
12) Protokol o statutu Evropské investiční banky se mění takto:
a) v celém protokolu se odkaz na určitý článek „Smlouvy“ nahrazuje odkazem na určitý článek „Smlouvy o fungování Evropské unie“;
b) (netýká se českého znění)
c) v článku 1 se zrušuje druhý pododstavec;
d) v článku 3 se návětí nahrazuje tímto „V souladu s článkem 266 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou členy banky členské státy.“ a seznam států se zrušuje;
e) v čl. 4 odst. 1 se výše základního kapitálu banky nahrazuje částkou „164 808 169 000 EUR“, zrušuje se druhý pododstavec a částky týkající se následujících členských států se nahrazují tímto:
Polsko3 411 263 500Bulharsko290 917 500Česká republika1 258 785 500Litva249 617 500Maďarsko1 190 868 500Kypr183 382 000Rumunsko863 514 500Lotyšsko152 335 000Slovensko428 490 500Estonsko117 640 000Slovinsko397 815 000Malta69 804 000
f) článek 5 se mění takto:
i) v odstavci 2 se doplňuje nová věta, která zní: „Platby v hotovosti se provádějí výhradně v eurech.“;
ii) v odst. 3 prvním pododstavci se zrušují slova „vůči svým věřitelům“ a v druhém pododstavci se zrušují slova „v měnách, které banka potřebuje ke splnění svých závazků“;
g) články 6 a 7 se zrušují a následující články se odpovídajícím způsobem přečíslovávají;
h) dosavadní článek 9, nově označený jako článek 7, se mění takto:
i) v odstavci 2 se slova „..., zejména pokud jde o cíle, o jejichž dosažení bude třeba usilovat při postupném uskutečňování společného trhu“ nahrazují slovy „v souladu s cíli Unie“;
ii) v odstavci 3 se písmeno b) nahrazuje tímto: „b) pro účely čl. 9 odst. 1 rozhoduje o zásadách finančních operací prováděných v rámci úkolů banky;“, písmeno d) se nahrazuje tímto: „d) rozhoduje o poskytování finančních prostředků na investiční operace, které mají být zcela nebo částečně prováděny mimo území členských států v souladu s čl. 16 odst. 1;“ a v písmeni g) se před slovo „pravomoci“ vkládá slovo „ostatní“ a slova „uvedené v článcích 4, 7, 14, 17, 26 a 27“ nahrazují slovy „svěřené tímto statutem“;
i) dosavadní článek 10, nově označený jako článek 8, se mění takto:
i) třetí věta se zrušuje;
ii) doplňují se nové pododstavce, které znějí:

„Pro dosažení kvalifikované většiny je třeba 18 hlasů a 68 % upsaného základního kapitálu.
Zdrží-li se přítomní nebo zastoupení členové hlasování, není to překážkou přijetí rozhodnutí vyžadujících jednomyslnost.“;
j) dosavadní článek 11, nově označený jako článek 9, se mění takto:
i) v odstavci 1 se první pododstavec nahrazuje tímto:

„1. Správní rada rozhoduje o poskytování finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk, a o uzavírání půjček; stanoví úrokové míry poskytnutých úvěrů a provize a jiné poplatky. Na základě rozhodnutí přijatého kvalifikovanou většinou může přenést některé své funkce na řídící výbor. Rozhoduje o podmínkách takového přenesení a dohlíží na jeho výkon.
Správní rada dozírá na řádnou správu banky; zajišťuje, že banka je řízena v souladu s ustanoveními Smluv a statutu, jakož i s obecnými směrnicemi vydanými Radou guvernérů.“;
ii) v odstavci 2 se šestý pododstavec nahrazuje tímto:

„Jednací řád stanoví pravidla pro účast na schůzích správní rady a pravidla týkající se zastupujících členů a kooptovaných odborníků.“;
iii) v odstavci 5 druhé větě se zrušují slova „jednomyslným rozhodnutím“;
k) dosavadní článek 13, nově označený jako článek 11, se mění takto:
i) v odst. 3 druhém pododstavci se slovo „úvěrů“ nahrazuje slovy „finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů“;
ii) v odstavci 4 se slova „k návrhům na poskytnutí půjček a záruk, jakož i k návrhům uzavření půjček“ nahrazují slovy „k návrhům na uzavření půjček nebo poskytnutí finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk,“;
iii) v odstavci 7 první větě se slova „Úředníci a jiní zaměstnanci“ nahrazují slovem „Zaměstnanci“; doplňuje se nová věta, která zní: „Jednací řád určí subjekt příslušný k přijímání předpisů týkajících se zaměstnanců.“;
l) dosavadní článek 14, nově označený jako článek 12, se mění takto:
i) v odstavci 1 se slova „ze tří“ nahrazují slovy „ze šesti“ a slova „každoročně prověřuje, zda jsou operace a účetnictví banky řádně vedeny“ se nahrazují slovy „prověřuje, zda činnosti banky odpovídají nejlepší bankovní praxi, a odpovídá za audit jejího účetnictví“;
ii) odstavec 2 se nahrazuje tímto:

„2. Výbor uvedený v odstavci 1 každoročně prověřuje, zda jsou operace a účetnictví banky řádně vedeny. Za tímto účelem ověřuje, zda byly operace banky provedeny v souladu s požadavky a postupy stanovenými statutem a jednacím řádem.
3. Výbor uvedený v odstavci 1 potvrzuje, že finanční výkazy a jiné finanční informace obsažené v roční účetní závěrce sestavené správní radou poskytují věrný obraz finanční situace banky, pokud jde o její aktiva a pasiva, a výsledků jejích operací a hotovostních toků za dané účetní období.
4. Jednací řád stanoví požadovanou kvalifikaci členů výboru uvedeného v odstavci 1 a podmínky jeho činnosti.“;
m) v dosavadním článku 15, nově označeném jako článek 13, se slova „emisní banku“ nahrazují slovy „národní centrální banku“;
n) dosavadní článek 18, nově označený jako článek 16, se mění takto:
i) v odst. 1 prvním pododstavci se slovo „úvěry“ nahrazuje slovy „finanční prostředky, zejména ve formě úvěrů a záruk,“, slova „investiční projekty“ se nahrazují slovem „investice“ a slovo „evropském“ se zrušuje; v druhém pododstavci se slova „na základě výjimky udělené jednomyslně Radou guvernérů“ nahrazují slovy „rozhodnutím Rady guvernérů kvalifikovanou většinou“, slova „úvěry na investiční projekty“ se nahrazují slovy „finanční prostředky na investice“ a zrušuje se slovo „evropské“;
ii) v odstavci 3 se slova „projekt uskutečněn“ nahrazují slovy „investice uskutečněna“, doplňují se slova „nebo finanční silou dlužníka“ a doplňuje se nový pododstavec, který zní:

„Kromě toho stanoví správní rada kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou guvernérů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provádění operace podle článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie, podmínky jakékoli finanční operace, která představuje specifický profil rizika, a je tedy považována za zvláštní činnost.“;
iii) odstavec 5 se nahrazuje tímto:

„5. Úhrnná částka nesplacených úvěrů a záruk poskytnutých bankou nesmí převýšit 250 % částky úhrnu upsaného základního kapitálu, rezervních fondů, nerozdělených rezerv a kladného zůstatku účtu zisků a ztrát. Druhá uvedená úhrnná částka se sníží o částku rovnající se upsané částce, a to i nesplacené, na jakoukoli majetkovou účast banky.
Bankou vyplacená částka majetkové účasti nesmí nikdy převýšit částku odpovídající úhrnu splaceného upsaného základního kapitálu, rezervních fondů, nerozdělených rezerv a kladného zůstatku účtu zisků a ztrát.
Jako výjimka mají zvláštní činnosti banky, o nichž rozhodla Rada guvernérů a správní rada podle odstavce 3, zvlášť přidělené rezervní fondy.
Tento odstavec se rovněž vztahuje na konsolidované účetnictví banky.“;
o) v dosavadním článku 19, nově označeném jako článek 17, odstavci 1 se slova „poplatky ze záruk“ nahrazují slovy „provize a jiné poplatky“ a za slova „kryla své náklady“ se vkládají slova „a rizika“; v odstavci 2 se slova „projektu, který má být financován“ nahrazují slovy „investice, která má být financována“;
p) dosavadní článek 20, nově označený jako článek 18, se mění takto:
i) v návětí se slova „poskytování půjček a záruk“ nahrazují slovy „svých finančních operacích“;
ii) v bodě 1 písm. a) se slova „projekty“ a „projekt“ nahrazují slovem „investice“, za slova „ve výrobním odvětví, anebo“ se vkládají slova „..., v případě ostatních investic,“ a zrušují se slova „pokud jde o ostatní projekty“; v písmeni b) se slovo „projektu“ nahrazuje slovem „investice“;
iii) v bodě 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:

„Avšak správní rada stanoví kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou guvernérů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provádění operací podle článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie, podmínky majetkové účasti v obchodním podniku, pokud je to vyžadováno k financování investice nebo programu, obvykle jako doplňku úvěru nebo záruky.“;
iv) v bodě 6 se slova „žádný projekt, s nímž“ nahrazují slovy „žádnou investici, s níž“ a slova „tento projekt uskutečněn“ se nahrazují slovy „tato investice uskutečněna“;
v) doplňuje se nový bod, který zní:

„7. Jako doplněk ke své úvěrové činnosti může banka poskytovat služby technické pomoci v souladu s podmínkami, jež stanovila Rada guvernérů kvalifikovanou většinou, a v souladu s tímto statutem.“;
q) dosavadní článek 21, nově označený jako článek 19, se mění takto:
i) odstavec 1 se nahrazuje tímto:

„1. Každý podnik nebo veřejnoprávní či soukromoprávní subjekt se může přímo obrátit na banku se žádostí o financování. Žádosti mohou být bance rovněž podávány buď prostřednictvím Komise, nebo prostřednictvím členského státu, na jehož území bude investice uskutečněna.“;
ii) v odstavci 2 se slova „projekt uskutečněn“ nahrazují slovy „investice uskutečněna“;
iii) v odstavci 3 se slova „žádostech o půjčku nebo záruku“ nahrazují slovy „finančních operacích“;
iv) v odstavci 4 první větě se slova „žádosti o půjčku nebo záruku“ nahrazují slovy „finanční operace“ a slova „se článkem 20“ se nahrazují slovy „s články 16 a 18“; v druhé a třetí větě se slova „poskytnutí půjčky nebo záruky“ nahrazují slovy „finanční operaci“ a v druhé větě se slova „návrh smlouvy“ nahrazují slovy „odpovídající návrh“;
v) v odstavcích 5, 6 a 7 se slova „danou půjčku nebo záruku“ nahrazují slovy „dané financování“;
vi) doplňuje se nový odstavec, který zní:

„8. Pokud musí být finanční operace související se schválenou investicí restrukturována, aby byla chráněna práva a zájmy banky, přijme řídící výbor neprodleně naléhavá opatření, jež považuje za nezbytná, a ihned o nich informuje správní radu.“;
r) v dosavadním článku 22, nově označeném jako článek 20, odstavci 1 se zrušuje slovo „mezinárodním“ a odstavec 2 se nahrazuje tímto:

„2. Banka si může půjčovat na kapitálových trzích členských států v rámci právních předpisů upravujících tyto trhy.
Příslušné orgány členského státu, na který se vztahuje výjimka ve smyslu čl. 116a odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, mohou odmítnout souhlas jen tehdy, hrozili kapitálovému trhu tohoto státu vážné poruchy.“;
s) v článku 23, nově označeném jako článek 21, odst. 1 písm. b) se zrušují slova „které vydala buď sama, nebo její dlužníci“ a v odst. 3 se slova „emisní bankou“ nahrazují slovy „národními centrálními bankami“;
t) v článku 25, nově označeném jako článek 23, odstavci 1 první větě se slova „v měně jednoho členského státu do měny některého jiného členského státu“ nahrazují slovy „do měny členského státu, jehož měnou není euro“; v odstavci 2 se za slova „členského státu“ vkládají slova „..., jehož měnou není euro,“; v odstavci 3 se slova „základního kapitálu splaceného ve zlatě nebo volně směnitelných měnách“ nahrazují slovy „splaceného základního kapitálu“; a v odstavci 4 se slovo „projekty“ nahrazuje slovem „investice“;
u) v dosavadním článku 26, nově označeném jako článek 24, se zrušují slova „nebo své zvláštní půjčky“;
v) v dosavadním článku 27, nově označeném jako článek 25, odstavci 2 se doplňuje nová věta, která zní: „Dbá na zachování práv zaměstnanců.“;
w) v dosavadním článku 29, nově označeném jako článek 27, prvním pododstavci se doplňují slova „Evropské unie“ a nová věta, která zní: „Banka může v kterékoli smlouvě sjednat rozhodčí řízení.“; v druhém pododstavci se zrušují slova „nebo sjednat rozhodčí řízení“;
x) dosavadní článek 30, nově označený jako článek 28, se nahrazuje tímto:

„Článek 28
1. Rada guvernérů může jednomyslným rozhodnutím zřídit pobočky nebo jiné subjekty s právní subjektivitou a finanční samostatností.
2. Rada guvernérů přijme jednomyslně stanovy subjektů uvedených v odstavci 1. Stanovy určí zejména jejich cíle, složení, základní kapitál, členy, sídlo, finanční zdroje, intervenční nástroje, pravidla auditu a jejich vztah s orgány banky.
3. Banka je oprávněna podílet se na řízení těchto subjektů a přispívat k jejich upsanému základnímu kapitálu do výše stanovené jednomyslným rozhodnutím Rady guvernérů.
4. Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie se vztahuje na subjekty uvedené v odstavci 1, pokud podléhají právu Unie, členy jejich orgánů při výkonu jejich funkcí a na jejich zaměstnance, a to za podmínek, které se vztahují na banku.
Na dividendy, kapitálové zisky nebo jiné druhy příjmů vyplývající z takových subjektů, na které mají nárok jiní členové než Evropská unie a banka, se však nadále vztahují příslušné daňové předpisy.
5. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat v mezích níže stanovených spory týkající se opatření přijatých orgány subjektu podléhajícího právu Unie. Kterýkoli člen takového subjektu v tomto postavení nebo členské státy mohou podat žalobu proti těmto opatřením za podmínek stanovených v článku 230 Smlouvy o fungování Evropské unie.
6. Rada guvernérů může v souladu s příslušnými vnitřními předpisy jednomyslně rozhodnout o připuštění zaměstnanců subjektů podléhajících právu Unie do společných režimů s bankou.“
PROTOKOL O UMÍSTĚNÍ SÍDEL
13) Protokol o umístění sídel orgánů a některých subjektů a útvarů Evropských společenství a Europolu se mění takto:
a) v názvu protokolu a v třetím, nově druhém bodě preambule se před slovo „subjektů“ vkládá slovo „institucí,“ a v názvu protokolu se zrušují slova „a Europolu“;
b) v prvním bodě preambule se slova „Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“ a slova „..., článek 77 Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli“ se zrušují; druhý bod preambule se zrušuje;
c) v písmeni d) se slova „a Soud prvního stupně mají“ nahrazují slovem „má“;
d) v písmeni i) se slova „Evropský měnový institut a Evropská centrální banka mají“ nahrazují slovy „Evropská centrální banka má“.
PROTOKOL O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH UNIE
14) Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství se mění takto:
a) v prvním bodě preambule se slova „článku 28 Smlouvy o vytvoření jednotné Rady a jednotné Komise Evropských společenství“ nahrazují slovy „článku 291 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 191 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (ESAE)“ a slova „tato společenství a Evropská investiční banka“ se nahrazují slovy „Evropská unie a ESAE“;
b) článek 5 se zrušuje a následující články se odpovídajícím způsobem přečíslovávají;
c) v dosavadním článku 7, nově označeném jako článek 6, se zrušuje odstavec 2 a odstavec 1 není číslován;
d) v dosavadním článku 13, nově označeném jako článek 12, se slova „stanoví Rada na návrh Komise“ nahrazují slovy „stanoví Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány formou nařízení“;
e) v dosavadním článku 15, nově označeném jako článek 14, se slova „Rada na návrh Komise jednomyslně rozhoduje“ nahrazují slovy „Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány rozhodují formou nařízení“;
f) v dosavadním článku 16, nově označeném jako článek 15, se slova „Rada na návrh Komise“ nahrazují slovy „Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem“ a za slovo „určí“ se vkládají slova „formou nařízení“;
f a) v dosavadním článku 20, nově označeném jako článek 19, se mezi slova „se vztahují“ a slova „na členy Komise“ vkládají slova „na předsedu Evropské rady. Vztahují se rovněž“.
g) v dosavadním článku 21, nově označeném jako článek 20, se slova „tajemníka a pomocné zpravodaje“ nahrazují slovy „vedoucí soudní kanceláře a pomocné zpravodaje“ a zrušují se slova „a na členy a tajemníka Soudu prvního stupně,“;
h) v dosavadním článku 23, nově označeném jako článek 22, se zrušuje poslední pododstavec;
i) závěrečná formule „NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy“, datum a výčet podepsaných zplnomocněných zástupců se zrušují.
PROTOKOL O KRITÉRIÍCH KONVERGENCE
15) Protokol o kritériích konvergence uvedených v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství se mění takto:
a) v názvu protokolu se zrušují slova „uvedených v článku 121 Smlouvy o založení Evropského společenství“;
b) v prvním bodě preambule se slova „Společenství řídit při rozhodování o vstupu do třetí etapy hospodářské a měnové unie,“ nahrazují slovy „Unie řídit při rozhodování o ukončení výjimek členských států, na které se vztahuje výjimka,“;
c) v čl. 3 druhé větě se slova „vůči měně kteréhokoli jiného členského státu“ nahrazují slovy „vůči euru“;
d) v článku 6 se slova „popřípadě s EMI či ECB“ nahrazují slovy „popřípadě s Evropskou centrální bankou“;
e) (netýká se českého znění).
PROTOKOL O NĚKTERÝCH USTANOVENÍCH TÝKAJÍCÍCH SE SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ
16) Protokol o některých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Severního Irska se mění takto:
a) v celém protokolu se slova „přejít do třetí etapy“ nebo „přejít do třetí etapy hospodářské a měnové unie“ nahrazují slovy „přijmout euro“, slova „přejde v souladu s tímto bodem protokolu do třetí etapy“ se nahrazují slovy „přijme v souladu s tímto bodem protokolu euro“ a slova „ve třetí etapě“ se nahrazují slovy „po zavedení eura“;
b) v preambuli se vkládá nový druhý bod, který zní:

„S OHLEDEM na to, že dne 16. října 1996 a 30. října 1997 vláda Spojeného království oznámila Radě svůj úmysl neúčastnit se třetí etapy hospodářské a měnové unie,“;
c) v bodě 1 se zrušují první a třetí pododstavec;
d) bod 2 se nahrazuje tímto:

„2. Vzhledem k oznámení podanému Radě vládou Spojeného království dne 16. října 1996 a 30. října 1997 se na Spojené království použijí body 3 až 8 a 10.“;
e) bod 3 se zrušuje a dosavadní body 4 až 11 se označují jako body 3 až 10;
f) dosavadní bod 5, nově označený jako bod 4, se mění takto:
i) v první větě se výčet článků nahrazuje slovy „Ustanovení čl. 245a odst. 2, s výjimkou první a poslední věty, čl. 245a odst. 5, čl. 97b druhého pododstavce, čl. 104 odst. 1, 9 a 11, čl. 105 odst. 1 až 5, článků 106, 108, 109, 110, 111a a 115c, čl. 117a odst. 3 a článků 188o a 245b Smlouvy o fungování Evropské unie“;
ii) vkládá se nová druhá věta, která zní: „Stejně tak se na Spojené království nepoužije čl. 99 odst. 2 uvedené smlouvy, pokud se jedná o přijímání částí hlavních směrů hospodářských politik, které se obecně týkají eurozóny.“;
g) v dosavadním bodě 6, nově označeném jako bod 5, se vkládá nový první pododstavec, který zní: „Spojené království se snaží vyvarovat nadměrných schodků veřejných financí.“ a v následujícím pododstavci se zrušují slova „Ustanovení čl. 116 odst. 4 a“;
h) v dosavadním bodě 7, nově označeném jako bod 6, se první pododstavec nahrazuje tímto: „6. Hlasovací práva Spojeného království se pozastavují pro přijímání aktů Rady uvedených v článcích vyjmenovaných v bodě 4 a v případech uvedených v čl. 116a odst. 4 prvním pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie. Pro tento účel se použije čl. 116a odst. 4 druhý pododstavec uvedené smlouvy.“; v druhém pododstavci se zrušují slova „a čl. 123 odst. 1“;
i) v dosavadním bodě 9, nově označeném jako bod 8, písmeni a) se slova „nepřejít do této etapy“ nahrazují slovy „nepřijmout euro“;
j) v dosavadním bodě 10, nově označeném jako bod 9, prvním pododstavci se první věta nahrazuje tímto: „Spojené království může kdykoli oznámit svůj úmysl přijmout euro.“; v písmeni a) se slova „podle čl. 122 odst. 2“ nahrazují slovy „podle čl. 117a odst. 1 a 2“;
k) v dosavadním bodě 11, nově označeném jako bod 10, se zrušují slova „a čl. 116 odst. 3“ a slova „nepřejde do třetí etapy“ nahrazují slovy „nepřijme euro“.
PROTOKOL O NĚKTERÝCH USTANOVENÍCH TÝKAJÍCÍCH SE DÁNSKA
17) Protokol o některých ustanoveních týkajících se Dánska se mění takto:
a) v preambuli se zrušuje první bod, v dosavadním druhém, nově prvním bodě se slova „před vstupem Dánska do třetí etapy hospodářské a měnové unie“ nahrazují slovy „předtím, než tento stát odvolá svou výjimku“ a vkládá se nový druhý bod, který zní: „S OHLEDEM na to, že dne 3. listopadu 1993 vláda Dánska oznámila Radě svůj úmysl neúčastnit se třetí etapy hospodářské a měnové unie,“;
b) body 1 a 3 se zrušují a dosavadní body 2, 4 a 5 se označují jako body 1, 2 a 3;
c) v dosavadním bodě 2, nově označeném jako bod 1, se první věta nahrazuje tímto „Vzhledem k oznámení podanému Radě dánskou vládou dne 3. listopadu 1993 se na Dánsko vztahuje výjimka.“;
d) v dosavadním bodě 4, nově označeném jako bod 2, se odkaz na čl. 122 odst. 2 nahrazuje odkazem na článek 117a Smlouvy o fungování Evropské unie.
SCHENGENSKÝ PROTOKOL
18) Protokol o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie se mění takto:
a) v názvu protokolu se slova „o začlenění schengenského acquis“ nahrazují slovy „o schengenském acquis začleněném“;
b) preambule se mění takto:
i) v prvním bodě se slova „mají za cíl prohloubit evropskou integraci a zejména umožnit Evropské unii rychleji se vyvinout v prostor svobody, bezpečnosti a práva“ nahrazují slovy „byly začleněny do rámce Evropské unie Amsterodamskou smlouvou ze dne 2. října 1997“;
ii) druhý bod se nahrazuje tímto:

„PŘEJÍCE SI zachovat schengenské acquis, jak se vyvinulo od vstupu Amsterodamské smlouvy v platnost, a toto acquis rozvíjet, aby se přispělo k dosažení cíle poskytnout občanům Unie prostor svobody, bezpečnosti a práva bez vnitřních hranic,“;
iii) třetí bod se zrušuje;
iv) v dosavadním pátém, nově čtvrtém bodě se slova „Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska nejsou smluvními stranami uvedených dohod a že je nepodepsaly“ nahrazují slovy „se na Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska některá ustanovení schengenského acquis nevztahují“ a slova „aby část ustanovení nebo všechna ustanovení těchto dohod převzaly“ se nahrazují slovy „aby ostatní ustanovení tohoto acquis plně nebo částečně převzaly“;
v) v dosavadním šestém, nově pátém bodě se zrušují slova „a to, že tato ustanovení mohou být použita pouze jako poslední možnost“;
vi) v dosavadním sedmém, nově šestém bodě se slova „poté, co oba tyto státy potvrdily v dohodě podepsané dne 19. prosince 1996 v Lucemburku svůj úmysl považovat výše uvedená ustanovení pro sebe za závazná“ nahrazují slovy „..., kdy jsou oba tyto státy vázány ustanoveními o Severské pasové unii společně se severskými členskými státy Evropské unie“;
c) v článku 1 se první věta nahrazuje tímto:

„Belgické království, Bulharská republika, Česká republika, Dánské království, Spolková republika Německo, Estonská republika, Řecká republika, Španělské království, Francouzská republika, Italská republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Lucemburské velkovévodství, Maďarská republika, Republika Malta, Nizozemské království, Rakouská republika, Polská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika a Švédské království jsou zmocněny mezi sebou navázat posílenou spolupráci v oblastech, na něž se vztahují ustanovení vymezená Radou, jež tvoří „schengenské acquis“.“;
d) článek 2 se nahrazuje tímto:

„Článek 2
Schengenské acquis se vztahuje na členské státy uvedené v článku 1, aniž je dotčen článek 3 aktu o přistoupení ze dne 16. dubna 2003 a článek 4 aktu o přistoupení ze dne 25. dubna 2005. Rada nahrazuje výkonný výbor zřízený schengenskými dohodami.“;
e) článek 3 se nahrazuje tímto:

„Článek 3
Účast Dánska na přijímaní opatření představujících rozvoj schengenského acquis, jakož i provádění těchto opatření a jejich použití na Dánsko, se řídí příslušnými ustanoveními Protokolu o postavení Dánska.“;
f) v čl. 4 prvním pododstavci se zrušují slova ,..., které nejsou schengenským acquis vázány,‘ a slova veškerá ustanovení tohoto acquis‘ se nahrazují slovy veškerá ustanovení schengenského acquis‘;“
g) článek 5 se nahrazuje tímto:

„Článek 5
1. Návrhy a podněty navazující na schengenské acquis podléhají příslušným ustanovením Smluv. Pokud Irsko nebo Spojené království v přiměřené lhůtě písemně neoznámí Radě, že se chtějí účastnit, považuje se v této souvislosti povolení podle článku 280d Smlouvy o fungování Evropské unie za udělené členským státům uvedeným v článku 1 a rovněž Irsku nebo Spojenému království, hodlá-li se některá z těchto zemí účastnit spolupráce v dotyčných oblastech.
2. Pokud se má v souladu s rozhodnutím podle článku 4 za to, že Irsko nebo Spojené království učinily oznámení, mohou nicméně tyto země písemně oznámit Radě do tří měsíců, že si nepřejí se těchto návrhů nebo podnětů účastnit. V takovém případě se Irsko ani Spojené království jejich přijímání neúčastní. Ode dne tohoto oznámení se postup pro přijímání opatření navazujících na schengenské acquis pozastaví až do ukončení postupu uvedeného v odstavci 3 nebo 4 nebo až do doby, kdy je uvedené oznámení kdykoli v průběhu tohoto postupu staženo.
3. Na členský stát, který učinil oznámení podle odstavce 2, se ode dne vstupu navrhovaného opatření v platnost přestávají vztahovat všechna rozhodnutí přijatá Radou podle článku 4, a to v rozsahu, jejž Rada považuje za nezbytný, a za podmínek stanovených rozhodnutím Rady přijatým na návrh Komise kvalifikovanou většinou. Toto rozhodnutí se přijme podle těchto kritérií: Rada usiluje o zachování co největší míry účasti dotyčného členského státu, aniž by došlo k vážnému narušení praktické funkčnosti jednotlivých částí schengenského acquis, a současně respektuje jejich soudržnost. Komise předloží svůj návrh co nejdříve po oznámení podle odstavce 2. Rada rozhodne do čtyř měsíců od předložení návrhu Komise, v případě potřeby po konání dvou návazných zasedání.
4. Pokud do konce doby čtyř měsíců Rada nepřijme rozhodnutí, může členský stát bez dalšího prodlení požádat, aby se návrhem zabývala Evropská rada. V takovém případě přijme Evropská rada na svém příštím zasedání na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodnutí v souladu s kritérii uvedenými v odstavci 3.
5. Pokud do ukončení postupu podle odstavců 3 nebo 4 Rada nebo případně Evropská rada nepřijmou rozhodnutí, pozastavení postupu pro přijímání opatření navazujícího na schengenské acquis se ukončí. Pokud je uvedené opatření následně přijato, přestávají se všechna rozhodnutí přijatá Radou podle článku 4 ode dne vstupu opatření v platnost vztahovat na dotyčný členský stát v rozsahu a za podmínek stanovených Komisí, ledaže uvedený členský stát své oznámení podle odstavce 2 před přijetím opatření stáhl. Komise rozhodne nejpozději ke dni tohoto přijetí. Při přijímání rozhodnutí Komise dodržuje kritéria uvedená v odstavci 3.“;
h) v čl. 6 prvním pododstavci první větě se zrušují slova „na základě dohody podepsané dne 19. prosince 1996 v Lucemburku“;
i) článek 7 se zrušuje a dosavadní článek 8 se označuje jako článek 7;
j) příloha se zrušuje.
PROTOKOL O POUŽITÍ ČLÁNKU 22A NA SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ A IRSKO
19) Protokol o použití některých hledisek článku 14 Smlouvy o založení Evropského společenství na Spojené království a Irsko se mění takto:
a) v názvu protokolu se slova „Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“;
b) v čl. 1 prvním pododstavci se zrušují slova „nebo Smlouvy o Evropské unii“ a v písmeni a) se slova „států, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru,“ nahrazují slovy „členských států“;
c) v čl. 1 prvním a druhém pododstavci, v článku 2 a v čl. 3 druhém pododstavci se odkaz na článek 14 nahrazuje odkazem na články 22a a 62 Smlouvy o fungování Evropské unie.
PROTOKOL O POSTAVENÍ SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ A IRSKA S OHLEDEM NA PROSTOR SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA
20) Protokol o postavení Spojeného království a Irska se mění takto:
a) v názvu protokolu se doplňují slova „s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva“;
b) v druhém bodě preambule se slova „Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“;
c) v čl. 1 první větě se slova „podle hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „podle části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie“, druhá věta se zrušuje a doplňuje se nový pododstavec, který zní:

„Pro účely tohoto článku je kvalifikovaná většina vymezena v souladu s čl. 205 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.“;
d) v čl. 2 první větě se slova „hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie“; ve třetí větě se slova „acquis communautaire“ nahrazují slovy „acquis Společenství nebo Unie“;
e) čl. 3 odst. 1 se mění takto:
i) v prvním pododstavci první větě se slova „podle hlavy IV Smlouvy o Evropském společenství“ nahrazují slovy „podle části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie“ a druhá věta se zrušuje;
ii) doplňují se nové pododstavce, které znějí:

„Opatření přijatá podle článku 61c Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví podmínky účasti Spojeného království a Irska na hodnoceních týkajících se oblastí spadajících do části třetí hlavy IV uvedené smlouvy.
Pro účely tohoto článku je kvalifikovaná většina vymezena v souladu s čl. 205 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.“;
f) v článcích 4, 5 a 6 se slova „podle hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „podle části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie“;
g) v čl. 4 druhé větě se slova „podle čl. 11 odst. 3 Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „podle čl. 280f odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie“;
h) vkládá se nový článek, který zní:

„Článek 4a
1. Ustanovení tohoto protokolu se v případě Spojeného království a Irska vztahují rovněž na opatření navržená nebo přijatá podle části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie, která mění stávající opatření, jímž jsou vázány.
2. V případech, kdy Rada na návrh Komise rozhodne, že neúčast Spojeného království nebo Irska v pozměněné podobě stávajícího opatření způsobí neproveditelnost tohoto opatření pro další členské státy nebo Unii, může je Rada naléhavě vyzvat k učinění oznámení podle článku 3 nebo 4. Pro účely článku 3 začíná ode dne tohoto rozhodnutí Rady plynout další dvouměsíční doba.
Pokud po uplynutí dvouměsíční doby od rozhodnutí Rady neučiní Spojené království nebo Irsko oznámení podle článku 3 nebo 4, stávající opatření pro ně přestává být závazné i použitelné, ledaže dotyčný členský stát učinil oznámení podle článku 4 před vstupem pozměňujícího opatření v platnost. Tento účinek nastává dnem vstupu pozměňujícího opatření v platnost nebo dnem uplynutí dvouměsíční doby, podle toho, co nastane později.
Pro účely tohoto odstavce Rada po důkladném projednání dané záležitosti rozhodne kvalifikovanou většinou svých členů zastupujících členské státy, které se účastní nebo účastnily přijetí pozměňujícího opatření. Kvalifikovaná většina Rady je vymezena podle čl. 205 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.
3. Rada může kvalifikovanou většinou na návrh Komise rozhodnout, že Spojené království nebo Irskou ponesou případné přímé finanční důsledky, které nezbytně a nevyhnutelně nastaly z důvodu ukončení jejich účasti na stávajícím opatření.
4. Tímto článkem není dotčen článek 4.“;
i) v článku 5 se doplňují slova „..., nerozhodne-li Rada jednomyslně a po konzultaci s Evropským parlamentem jinak“;
j) v článku 6 se slova „uvedené Smlouvy, včetně článku 68“ nahrazují slovem „Smluv“;
k) vkládá se nový článek, který zní:

„Článek 6a
Spojené království nebo Irsko nebudou vázány pravidly stanovenými na základě článku 16b Smlouvy o fungování Evropské unie, která se týkají zpracovávání osobních údajů členskými státy, vykonávají-li činnosti spadající do oblasti působnosti části třetí hlavy IV kapitoly 4 nebo 5 uvedené smlouvy, pokud nejsou vázány pravidly Unie pro formy justiční spolupráce v trestních věcech nebo policejní spolupráce, v jejichž rámci musí být ustanovení stanovená na základě článku 16b dodržována.“;
l) v článku 7 se slova „Články 3 a 4“ nahrazují slovy „Články 3, 4 a 4a“ a slova „Protokolu o začlenění schengenského acquis“ se nahrazují slovy „Protokolu o schengenském acquis začleněném“;
m) v článku 8 se slova „předsedovi Rady“ nahrazují slovy „Radě“;
n) doplňuje se nový článek, který zní:

„Článek 9
Pokud jde o Irsko, nevztahuje se tento protokol na článek 61h Smlouvy o fungování Evropské unie.“
PROTOKOL O POSTAVENÍ DÁNSKA
21) Protokol o postavení Dánska se mění takto:
a) preambule se mění takto:
i) za druhý bod se vkládají nové body, které znějí:

„VĚDOMY SI skutečnosti, že pokračování právního režimu, který je založen na rozhodnutí z Edinburghu, v rámci Smluv významně omezí účast Dánska na důležitých oblastech spolupráce Unie a že by bylo v zájmu Unie zajistit integritu acquis v oblasti svobody, bezpečnosti a práva,
PŘEJÍCE SI proto stanovit právní rámec, který Dánsku umožní podílet se na přijímání opatření navrhovaných na základě části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie, a vítajíce záměr Dánska této možnosti využít, až to bude v souladu s jeho ústavními požadavky možné,
BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Dánsko nebude bránit ostatním členským státům v rozvíjení užší spolupráce, pokud jde o opatření, která Dánsko nezavazují,“;
ii) v předposledním bodě se slova „Protokolu o začlenění schengenského acquis“ nahrazují slovy „Protokolu o schengenském acquis začleněném“;
b) v článku 1 prvním pododstavci první větě se slova „hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie“;
c) v článku 1 se zrušuje druhá věta prvního pododstavce a doplňuje se nový pododstavec, který zní:

„Pro účely tohoto článku je kvalifikovaná většina vymezena v souladu s čl. 205 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.“;
d) článek 2 se nahrazuje tímto:

„Článek 2
Žádná ustanovení části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie, žádná opatření přijatá podle uvedené hlavy, žádná ustanovení mezinárodních dohod uzavřených Unií podle uvedené hlavy a žádná rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie, kterými jsou taková ustanovení nebo opatření či jakákoli opatření pozměněná nebo pozměnitelná podle uvedené hlavy vykládána, nejsou pro Dánsko závazná ani použitelná; Tato ustanovení, opatření nebo rozhodnutí se v žádném případě nedotýkají pravomocí, práv a povinností Dánska; tato ustanovení, opatření nebo rozhodnutí se nijak nedotýkají acquis Společenství nebo Unie, ani nejsou součástí práva Unie vztahujícího se na Dánsko. Zejména akty Unie v oblasti policejní spolupráce a justiční spolupráce v trestních věcech, které byly přijaty před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost a které se pozměňují, jsou pro Dánsko nadále závazné a použitelné ve stávajícím znění.“;
e) vkládá se nový článek, který zní:

„Článek 2a
Článek 2 tohoto protokolu se použije rovněž v souvislosti s těmi pravidly stanovenými na základě článku 16b Smlouvy o fungování Evropské unie, která se týkají zpracovávání osobních údajů členskými státy, pokud vykonávají činnosti spadající do oblasti působnosti části třetí hlavy IV kapitoly 4 nebo 5 uvedené smlouvy.“;
f) dosavadní článek 4 se stává článkem 6;
g) dosavadní článek 5 se označuje jako článek 4 a mění se takto:
i) v celém článku se slovo „rozhodnutí“ nahrazuje slovem „opatření“;
ii) v odstavci 1 se slova „podle ustanovení hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „na základě této části“ a slova „státy uvedenými v článku 1 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie a vůči Irsku nebo Spojenému království v případě, že se tyto členské státy účastní dotyčných oblastí spolupráce“ se nahrazují slovy „členskými státy, které jsou opatřením vázány“;
iii) v odstavci 2 se slova „členské státy uvedené v článku 1 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie“ nahrazují slovy „členské státy vázané tímto opatřením a Dánsko“;
h) dosavadní článek 6 se označuje jako článek 5 a mění se takto:
i) v první větě se slova „článku 17“ nahrazují slovy „článků 28a až 28e“ a zrušují se slova „...; ta však nebudou bránit členským státům v rozvíjení užší spolupráce v této oblasti“;
ii) vkládá se nová třetí věta, která zní: „Dánsko nebude bránit členským státům v rozvíjení užší spolupráce v této oblasti.“;
iii) v dosavadní třetí, nově čtvrté větě se doplňují slova „..., ani dávat Unii k dispozici vojenské schopnosti“;
iv) doplňují se nové pododstavce, které znějí:

„K aktům Rady, které mají být přijaty jednomyslně, je nutný souhlas všech členů Rady s výjimkou zástupce dánské vlády.
Pro účely tohoto článkuje kvalifikovaná většina vymezena v souladu s čl. 205 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.“;
i) za nadpis „ČÁST III“ se vkládá článek 6, který přebírá znění dosavadního článku 4;
j) před článek 7 se vkládá nadpis „ČÁST IV“;
k) doplňuje se nový článek, který zní:

„Článek 8
1. Aniž je dotčen článek 7, může Dánsko ostatním členským státům kdykoli v souladu se svými ústavními požadavky oznámit, že s účinkem od prvního dne měsíce následujícího po tomto oznámení sestává část I protokolu z ustanovení uvedených v příloze. V takovém případě se články 5 až 8 odpovídajícím způsobem přečíslují.
2. Šest měsíců po nabytí účinku oznámení podle odstavce 1 je celé schengenské acquis a opatření přijatá k jeho doplnění, jež do té doby Dánsko zavazovala jako povinnost podle mezinárodního práva, v Dánsku závazné jako právo Unie.“;
l) v protokolu se doplňuje nová příloha, která zní:

„PŘÍLOHA
Článek 1
S výhradou článku 3 se Dánsko nepodílí na přijímání opatření Rady navrhovaných podle části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie. K aktům Rady, které musí být přijaty jednomyslně, je nutný souhlas všech členů Rady s výjimkou zástupce dánské vlády.
Pro účely tohoto článku je kvalifikovaná většina vymezena v souladu s čl. 205 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Článek 2
Na základě článku 1 a s výhradou článků 3, 4 a 8 nejsou ustanovení části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie, opatření přijatá podle uvedené hlavy, ustanovení mezinárodních smluv uzavřených Unií podle uvedené hlavy, jakož i rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie, kterými jsou taková ustanovení nebo opatření vykládána, pro Dánsko závazná ani použitelná. Tato ustanovení, opatření nebo rozhodnutí se v žádném případě nedotýkají pravomocí, práv a povinností Dánska. Tato ustanovení, opatření nebo rozhodnutí se nijak nedotýkají acquis Společenství nebo Unie, ani nejsou součástí práva Unie vztahujícího se na Dánsko.
Článek 3
1. Do tří měsíců od předložení Radě návrhu nebo podnětu podle části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie může Dánsko písemně předsedovi Rady oznámit, že si přeje účastnit se přijímání a používání navrženého opatření, načež bude Dánsko oprávněno tak učinit.
2. Nemůže-li být opatření uvedené v odstavci 1 přijato v přiměřené době s účastí Dánska, může Rada přijmout opatření uvedené v odstavci 1 bez účasti Dánska v souladu s článkem 1. V takovém případě se použije článek 2.
Článek 4
Dánsko může kdykoli po přijetí opatření podle části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie Radě a Komisi oznámit, že si přeje toto opatření přijmout. V takovém případě se přiměřeně použije postup podle čl. 280f odst. 1 uvedené smlouvy.
Článek 5
1. Ustanovení tohoto protokolu se v případě Dánska vztahují rovněž na opatření navržená nebo přijatá podle části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie, která mění stávající opatření, jímž je vázáno.
2. V případech, kdy Rada na návrh Komise rozhodne, že neúčast Dánska v pozměněné podobě stávajícího opatření způsobí neproveditelnost tohoto opatření pro další členské státy nebo Unii, může je Rada naléhavě vyzvat k učinění oznámení podle článku 3 nebo 4. Pro účely článku 3 začíná ode dne tohoto rozhodnutí Rady plynout další dvouměsíční doba.
Pokud po uplynutí dvouměsíční doby od rozhodnutí Rady neučiní Dánsko oznámení podle článku 3 nebo 4, stávající opatření pro ně přestává být závazné i použitelné, ledaže učinilo oznámení podle článku 4 před vstupem pozměňujícího opatření v platnost. Tento účinek nastává dnem vstupu pozměňujícího opatření v platnost nebo dnem uplynutí dvouměsíční doby, podle toho, co nastane později.
Pro účely tohoto odstavce Rada po důkladném projednání dané záležitosti rozhodne kvalifikovanou většinou svých členů zastupujících členské státy, které se účastní nebo účastnily přijetí pozměňujícího opatření. Kvalifikovaná většina Rady je vymezena podle čl. 205 odst. 3 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.
3. Rada může kvalifikovanou většinou na návrh Komise rozhodnout, že Dánsko ponese případné přímé finanční důsledky, které nezbytně a nevyhnutelně nastaly z důvodu ukončení jeho účasti na stávajícím opatření.
4. Tímto článkem není dotčen článek 4.
Článek 6
1. Oznámení podle článku 4 se podá nejpozději šest měsíců po konečném přijetí opatření, pokud jde o opatření rozvíjející schengenské acquis.
Nepodá-li Dánsko oznámení podle článků 3 nebo 4 ohledně opatření rozvíjejícího schengenské acquis, zváží členské státy vázané tímto opatřením a Dánsko, jaká vhodná opatření mají být učiněna.
2. Oznámení podle článku 3 ohledně opatření rozvíjejícího schengenské acquis se nezvratně považuje za oznámení podle článku 3 pro všechny další návrhy nebo podněty zaměřené na doplnění uvedeného opatření, pokud takový návrh nebo podnět rozvíjí schengenské acquis.
Článek 7
Dánsko nebude vázáno pravidly stanovenými na základě článku 16b Smlouvy o fungování Evropské unie, která se týkají zpracovávání osobních údajů členskými státy, vykonává-li činnosti spadající do oblasti působnosti části třetí hlavy IV kapitoly 4 nebo 5 uvedené smlouvy, pokud není vázáno pravidly Unie pro formy justiční spolupráce v trestních věcech nebo policejní spolupráce, v jejichž rámci musí být ustanovení stanovená na základě článku 16b dodržována.
Článek 8
Pokud je v případech uvedených v této části Dánsko vázáno opatřením přijatým Radou podle části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie, použijí se na Dánsko ve vztahu k tomuto opatření příslušná ustanovení Smluv.
Článek 9
Pokud není Dánsko vázáno opatřením přijatým Radou podle části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie, nenese kromě správních výdajů orgánů finanční důsledky tohoto opatření, nerozhodne-li Rada jednomyslně hlasy všech svých členů po konzultaci s Evropským parlamentem jinak.“
PROTOKOL O POSKYTOVÁNÍ AZYLU OBČANŮM UNIE
22) Protokol o poskytování azylu státním příslušníkům členských států Evropské unie se mění takto:
a) preambule se mění takto:
i) první bod se nahrazuje tímto:

„VZHLEDEM K TOMU, že v souladu s čl. 6 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii uznává Unie práva, svobody a zásady vyhlášené v Listině základních práv,“;
ii) vkládá se nový druhý bod, který zní:

„VZHLEDEM K TOMU, že podle čl. 6 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii tvoří základní práva, která jsou zaručena Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod, obecné zásady práva Unie,“;
iii) v dosavadním druhém, nově třetím bodě se slova „čl. 6 odst. 2“ nahrazují slovy „čl. 6 odst. 1 a 3“;
iv) v dosavadním třetím, nově čtvrtém bodě se slova „v čl. 6 odst. 1“ nahrazují slovy „v článku 1a“;
v) v dosavadním třetím a čtvrtém, nově čtvrtém a pátém bodě se slovo „zásady“ nahrazuje slovem „hodnoty“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru; v dosavadním čtvrtém, nově pátém bodě se slova „článek 309 Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „článek 7 Smlouvy o Evropské unii“;
vi) v dosavadním pátém, nově šestém bodě se slova „s druhou částí Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „s částí druhou Smlouvy o fungování Evropské unie“;
vii) dosavadní sedmý, nově osmý bod se zrušuje;
b) jediný článek se mění takto:
i) v písmeni b) se za slovo „Rada“ vkládají slova „nebo případně Evropská rada“ a doplňují se slova „s ohledem na členský stát, jehož je žadatel příslušníkem;“;
ii) písmeno c) se nahrazuje tímto:

„c) jestliže Rada přijala rozhodnutí podle čl. 7 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii s ohledem na členský stát, jehož je žadatel příslušníkem, nebo jestliže Evropská rada přijala rozhodnutí podle čl. 7 odst. 2 uvedené smlouvy s ohledem na členský stát, jehož je žadatel příslušníkem;“
PROTOKOL O HOSPODÁŘSKÉ, SOCIÁLNÍ A ÚZEMNÍ SOUDRŽNOSTI
23) Protokol o hospodářské a sociální soudržnosti se mění takto:
a) v celém protokolu se slova „hospodářské a sociální soudržnosti“ nahrazují slovy „hospodářské, sociální a územní soudržnosti“;
b) preambule se mění takto:
i) první, druhý, pátý, šestý a čtrnáctý bod se zrušují;
ii) vkládá se nový první bod, který zní:

„PŘIPOMÍNAJÍCE, že článek 2 Smlouvy o Evropské unii zahrnuje cíl podpory hospodářské, sociální a územní soudržnosti a solidarity mezi členskými státy a že tato soudržnost patří mezi oblasti sdílené pravomoci Unie podle čl. 2c odst. 2 písm. c) Smlouvy o Evropské unii,“;
iii) dosavadní čtvrtý, nově třetí bod se nahrazuje tímto:

„PŘIPOMÍNAJÍCE, že článek 161 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví zřízení Fondu soudržnosti,“;
iv) v dosavadním jedenáctém, nově osmém bodě se zrušují slova „a zdůrazňují význam zahrnutí hospodářské a sociální soudržnosti do článků 2 a 3 této smlouvy,“;
v) v dosavadním patnáctém, nově jedenáctém bodě se zrušují slova „..., jenž má být zřízen do 31. prosince 1993,“;
vi) v závěrečné formuli se slova „ke Smlouvě o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie“.
DALŠÍ PROTOKOLY
24) V prvním bodě preambule Protokolu o postupu při nadměrném schodku se slova „Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“.
25) V Protokolu o Francii se slova „ve svých zámořských územích“ nahrazují slovy „v Nové Kaledonii, Francouzské Polynésii a na Wallisu a Futuně“.
26) V jediném ustanovení Protokolu o vnějších vztazích členských států, pokud jde o překračování vnějších hranic, se slova „zahrnutá v čl. 62 bodě 2 písm. a) hlavy IV Smlouvy“ nahrazují slovy „obsažená v čl. 62 odst. 2 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie“.
27) V jediném ustanovení Protokolu k článku 17 Smlouvy o Evropské unii se zrušují slova „do jednoho roku od vstupu Amsterodamské smlouvy v platnost“.
28) V posledním bodě preambule Protokolu o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech se slova „ke Smlouvě o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie“.
29) V čl. 3 odst. 3 druhé větě Protokolu o dovozu ropných produktů rafinovaných na Nizozemských Antilách do Evropské unie se zrušují slova „kvalifikovanou většinou“.
30) Protokol k článku 141 Smlouvy o založení Evropského společenství se mění takto:
a) v názvu protokolu se slovy „Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“;
b) v jediném ustanovení se slova „této smlouvy“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“.
31) V Protokolu o zvláštní úpravě vztahující se na Grónsko se dosavadní článek 1 označuje jako jediný článek, v jeho odstavci 2 se slova „Smlouvy o založení Evropského společenství“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“; článek 2 se zrušuje.
32) Protokol připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke smlouvám o založení Evropských společenství se mění takto:
a) název protokolu zní: „Protokol o článku 40.3.3 Ústavy Irska“;
b) slova „Smlouvy o Evropské unii nebo smluv o založení Evropských společenství“ se nahrazují slovy „Smluv nebo Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii“.
33) Protokol o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti smlouvy o ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel se mění takto:
a) v preambuli se první dva body nahrazují tímto:

„PŘIPOMÍNAJÍCE, že veškeré položky aktiv a pasiv Evropského společenství uhlí a oceli, jak existovaly k 23. červenci 2002, byly převedeny na Evropské společenství ode dne 24. července 2002,“;
b) v článku 1 se zrušuje odstavec 1 a dosavadní odstavce 2 a 3 se označují jako odstavce 1 a 2;
c) článek 2 se dělí do dvou pododstavců, přičemž první pododstavec končí slovy „..., včetně základních zásad.“ Tento článek se dále mění takto:
i) v prvním pododstavci se slova „na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem jednomyslně“ nahrazují slovy „zvláštním legislativním postupem a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu“;
ii) v druhém pododstavci se slova „a vhodných rozhodovacích postupů, a zejména pro přijímání víceletých finančních základních směrů“ nahrazují slovy „Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijme opatření, která stanoví víceleté finanční základní směry“ a slova „technických základních směrů“ se nahrazují slovy „technické základní směry“;
d) článek 4 se zrušuje.
ČLÁNEK 2
1. Články Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, Protokolu o statutu Evropské investiční banky a Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie ve znění Lisabonské smlouvy se přečíslovávají v souladu se srovnávacími tabulkami obsaženými v příloze tohoto protokolu. Vzájemné odkazy na články těchto protokolů obsažené v těchto protokolech se upravují v souladu s uvedenými tabulkami.
2. Odkazy na body preambule nebo články, včetně jejich odstavců nebo pododstavců, protokolů uvedených v čl. 1 bodě 1, jejichž označení nebo pořadí bylo tímto protokolem změněno, obsažené v ostatních protokolech a aktech primárního práva se upravují v souladu s tímto protokolem. Tyto úpravy zahrnují podle potřeby i případy, kdy dané ustanovení bylo zrušeno.
3. Odkazy na body preambule nebo články, včetně jejich odstavců nebo pododstavců, protokolů uvedených v čl. 1 bodě 1, jejichž označení nebo pořadí bylo tímto protokolem změněno, obsažené v jiných nástrojích či aktech se považují za odkazy na body preambule a články, včetně jejich odstavců nebo pododstavců, uvedených protokolů s označením nebo pořadím změněným podle tohoto protokolu.

PŘÍLOHA
SROVNÁVACÍ TABULKY UVEDENÉ V ČLÁNKU 2 PROTOKOLU POZMĚŇUJÍCÍHO PROTOKOLY PŘIPOJENÉ KE SMLOUVĚ O EVROPSKÉ UNII, KE SMLOUVĚ O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ NEBO KE SMLOUVĚ O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII
A. PROTOKOL O STATUTU EVROPSKÉHO SYSTÉMU CENTRÁLNÍCH BANK A EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
Dosavadní číslování protokoluNové číslování protokoluČlánek 1Článek 1Článek 2Článek 2Článek 3Článek 3Článek 4Článek 4Článek 5Článek 5Článek 6Článek 6Článek 7Článek 7Článek 8Článek 8Článek 9Článek 9Článek 10Článek 10Článek 11Článek 11Článek 12Článek 12Článek 13Článek 13Článek 14Článek 14Článek 15Článek 15Článek 16Článek 16Článek 17Článek 17Článek 18Článek 18Článek 19Článek 19Článek 20Článek 20Článek 21Článek 21Článek 22Článek 22Článek 23Článek 23Článek 24Článek 24Článek 25Článek 25Článek 26Článek 26Článek 27Článek 27Článek 28Článek 28Článek 29Článek 29Článek 30Článek 30Článek 31Článek 31Článek 32Článek 32Článek 33Článek 33Článek 34Článek 34Článek 35Článek 35Článek 36Článek 36Článek 37 (zrušen)Článek 38Článek 37Článek 39Článek 38Článek 40Článek 39Článek 41Článek 40Článek 42Článek 41Článek 43Článek 42Článek 44Článek 43Článek 45Článek 44Článek 46Článek 45Článek 47Článek 46Článek 48Článek 47Článek 49Článek 48Článek 50 (zrušen)Článek 51 (zrušen)Článek 52Článek 49Článek 53Článek 50
B. PROTOKOL O STATUTU EVROPSKÉ INVESTIČNÍ BANKY
Dosavadní číslování protokoluNové číslování protokoluČlánek 1Článek 1Článek 2Článek 2Článek 3Článek 3Článek 4Článek 4Článek 5Článek 5Článek 6 (zrušen)Článek 7 (zrušen)Článek 8Článek 6Článek 9Článek 7Článek 10Článek 8Článek 11Článek 9Článek 12Článek 10Článek 13Článek 11Článek 14Článek 12Článek 15Článek 13Článek 16Článek 14Článek 17Článek 15Článek 18Článek 16Článek 19Článek 17Článek 20Článek 18Článek 21Článek 19Článek 22Článek 20Článek 23Článek 21Článek 24Článek 22Článek 25Článek 23Článek 26Článek 24Článek 27Článek 25Článek 28Článek 26Článek 29Článek 27Článek 30Článek 28
C. PROTOKOL O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH EVROPSKÉ UNIE
Dosavadní číslování protokoluNové číslování protokoluČlánek 1Článek 1Článek 2Článek 2Článek 3Článek 3Článek 4Článek 4Článek 5 (zrušen)Článek 6Článek 5Článek 7Článek 6Článek 8Článek 7Článek 9Článek 8Článek 10Článek 9Článek 11Článek 10Článek 12Článek 11Článek 13Článek 12Článek 14Článek 13Článek 15Článek 14Článek 16Článek 15Článek 17Článek 16Článek 18Článek 17Článek 19Článek 18Článek 20Článek 19Článek 21Článek 20Článek 22Článek 21Článek 23Článek 22

PROTOKOL Č. 2
POZMĚŇUJÍCÍ SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
MAJÍCE NA PAMĚTI, že je nezbytné, aby ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii i nadále měla plné právní účinky,
PŘEJÍCE SI přizpůsobit uvedenou smlouvu novým pravidlům stanoveným Smlouvou o Evropské unii a Smlouvou o fungování Evropské unie zejména v institucionální a finanční oblasti,
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují k Lisabonské smlouvě a která pozměňují Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii takto:
ČLÁNEK 1
Tento protokol mění Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „Smlouva o ESAE“) ve znění platném ke dni vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.
(Druhý pododstavec se netýká českého znění.)
ČLÁNEK 2
Název hlavy III Smlouvy o ESAE „Ustanovení o orgánech“ se nahrazuje názvem „Institucionální a finanční ustanovení“.
ČLÁNEK 3
Na začátek hlavy III Smlouvy o ESAE se vkládá nová kapitola, která zní:

„KAPITOLA I
POUŽITÍ NĚKTERÝCH USTANOVENÍ SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII A SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE
Článek 106a
1. Články 7 a 9 až 9f, čl. 48 odst. 2 až 5 a články 49 a 49a Smlouvy o Evropské unii a články 16a, 190 až 201b, 204 až 211a, 213, 215 až 236, 238, 239, 240, 241 až 245, 246 až 262, 268 až 277, 279 až 280, 283, 290 a 292 Smlouvy o fungování Evropské unie, jakož i Protokol o přechodných ustanoveních se použijí na tuto smlouvu.
2. V rámci této smlouvy se v ustanoveních uvedených v odstavci 1 a v ustanoveních protokolů připojených k uvedeným smlouvám a k této smlouvě považují odkazy na Unii, na Smlouvu o Evropské unii, na Smlouvu o fungování Evropské unie a na „Smlouvy“ za odkazy na Evropské společenství pro atomovou energii a na tuto smlouvu.
3. Ustanovení Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie nemění ustanovení této smlouvy.“
ČLÁNEK 4
V hlavě III Smlouvy o ESAE se dosavadní kapitoly I, II, a III označují jako kapitoly II, III, a IV.
ČLÁNEK 5
Články 3, 107 až 132, 136 až 143, 146 až 156, 158 až 163, 165 až 170, 173, 173a, 175, 177 až 179a, 180b, 181, 183, 183a, 190 a 204 Smlouvy o EASE se zrušují.
ČLÁNEK 6
Název hlavy IV Smlouvy o ESAE „Finanční ustanovení“ se nahrazuje názvem „Zvláštní finanční ustanovení“.
ČLÁNEK 7
1. V čl. 38 třetím pododstavci a v čl. 82 čtvrtém pododstavci Smlouvy o ESAE se odkazy na články 141 a 142 nahrazují odkazy na články 226 a 227 Smlouvy o fungování Evropské unie.
2. V čl. 171 odst. 2 a v čl. 176 odst. 3 Smlouvy o ESAE se odkaz na článek 183 nahrazuje odkazem na článek 279 Smlouvy o fungování Evropské unie.
3. V čl. 172 odst. 4 Smlouvy o ESAE se odkaz na čl. 177 odst. 5 nahrazuje odkazem na článek 272 Smlouvy o fungování Evropské unie.
4. V čl. 198 čtvrtém pododstavci písm. c) Smlouvy o ESAE se odkaz na přílohu II Smlouvy o založení Evropského společenství nahrazuje odkazem na přílohu II Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie.
5. Ve Smlouvě o ESAE se slova „Soudní dvůr“ nahrazují slovy „Soudní dvůr Evropské unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru.
ČLÁNEK 8
Článek 191 Smlouvy o ESAE se nahrazuje tímto:

„Článek 191
Společenství požívá na území členských států výsad a imunit nezbytných k plnění svého poslání za podmínek stanovených v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie.“
ČLÁNEK 9
Článek 206 Smlouvy o ESAE se nahrazuje tímto:

„Článek 206
Společenství může uzavřít s jedním nebo více státy nebo mezinárodními organizacemi dohody o přidružení, které stanoví vzájemná práva a povinnosti, společné postupy a zvláštní řízení.
Tyto dohody uzavírá Rada po konzultaci s Evropským parlamentem jednomyslným rozhodnutím.
Pokud tyto dohody vyžadují změny této smlouvy, musí být tyto změny nejprve přijaty postupem podle čl. 48 odst. 2 až 5 Smlouvy o Evropské unii.“
ČLÁNEK 10
Příjmy a výdaje Evropského společenství pro atomovou energii, s výjimkou příjmů a výdajů Zásobovací agentury a společných podniků, se zapisují do rozpočtu Unie.

PŘÍLOHA
A. Smlouva o Evropské unii
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské uniiČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o Evropské uniiHLAVA I – SPOLEČNÁ USTANOVENÍHLAVA I – SPOLEČNÁ USTANOVENÍHLAVA I – SPOLEČNÁ USTANOVENÍČlánek 1Článek 1Článek 1Článek 1aČlánek 2Článek 2Článek 2Článek 3Článek 3 (zrušen)1Článek 3aČlánek 4Článek 3b2Článek 5Článek 4 (zrušen)3 Článek 5 (zrušen)4Článek 6Článek 6Článek 6Článek 7Článek 7Článek 7Článek 7aČlánek 8HLAVA II – USTANOVENÍ POZMĚŇUJÍCÍ SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO HOSPODÁŘSKÉHO SPOLEČENSTVÍ S CÍLEM ZALOŽIT EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍHLAVA II – USTANOVENÍ O DEMOKRATICKÝCH ZÁSADÁCHHLAVA II – USTANOVENÍ O DEMOKRATICKÝCH ZÁSADÁCHČlánek 8 (zrušen)5Článek 8Článek 9Článek 8a6Článek 10Článek 8bČlánek 11Článek 8cČlánek 12
1 Věcně nahrazen článkem 2f (nově 7) Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 9 (nově 13) odst. 1 a čl. 10a (nově 21) odst. 3 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii.
2 Nahrazuje článek 5 Smlouvy o založení Evropského společenství.
3 Věcně nahrazen článkem 9b (nově 15) Smlouvy o Evropské unii.
4 Věcně nahrazen čl. 9 (nově 13) odst. 2 Smlouvy o Evropské unii.
5 Článek 8 Smlouvy o Evropské unii ve znění platném před vstupem Lisabonské smlouvy v platnost (dále jen „dosavadní Smlouva o Evropské unii“) měnil Smlouvu o založení Evropského společenství. Tyto změny jsou začleněny do uvedené smlouvy a článek 8 se zrušuje. Jeho číslo je použito pro vložení nového ustanovení.
6 Odstavec 4 věcně nahrazuje čl. 191 první pododstavec Smlouvy o založení Evropského společenství.
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské uniiČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o Evropské uniiHLAVA III – USTANOVENÍ POZMĚŇUJÍCÍ SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ UHLÍ A OCELIHLAVA III – USTANOVENÍ O ORGÁNECHHLAVA III – USTANOVENÍ O ORGÁNECHČlánek 9 (zrušen)1Článek 9Článek 13Článek 9a2Článek 14Článek 9b3Článek 15Článek 9c4Článek 16Článek 9d5 Článek 17Článek 9eČlánek 18Článek 9f6Článek 19HLAVA IV – USTANOVENÍ POZMĚŇUJÍCÍ SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGIIHLAVA IV – USTANOVENÍ O POSÍLENÉ SPOLUPRÁCIHLAVA IV – USTANOVENÍ O POSÍLENÉ SPOLUPRÁCIČlánek 10 (zrušen)7Článek 108Článek 20Články 27a až 27e (nahrazeny)Články 40, 40a a 40b (nahrazeny)Články 43 až 45 (nahrazeny)
1 Článek 9 dosavadní Smlouvy o Evropské unii měnil Smlouvu o založení Evropského společenství uhlí a oceli. Uvedená smlouva pozbyla platnosti dnem 23. července 2002. Článek 9 se zrušuje a jeho číslo je použito pro vložení nového ustanovení.
2 – Odstavce 1 a 2 věcně nahrazují článek 189 Smlouvy o založení Evropského společenství;
– odstavce 1 až 3 věcně nahrazují čl. 190 odst. 1, 2 a 3 Smlouvy o založení Evropského společenství;
– odstavec 1 věcně nahrazuje čl. 192 první pododstavec Smlouvy o založení Evropského společenství;
– odstavec 4 věcně nahrazuje čl. 197 první pododstavec Smlouvy o založení Evropského společenství.
3 Věcně nahrazuje článek 4 Smlouvy o Evropské unii.
4 – Odstavec 1 věcně nahrazuje čl. 202 první a druhou odrážku Smlouvy o založení Evropského společenství;
– odstavce 2 a 9 věcně nahrazují článek 203 Smlouvy o založení Evropského společenství;
– odstavce 4 a 5 věcně nahrazují čl. 205 odst. 2 a 4 Smlouvy o založení Evropského společenství.
5 – Odstavec 1 věcně nahrazuje článek 211 Smlouvy o založení Evropského společenství;
– odstavce 3 a 7 věcně nahrazují článek 214 Smlouvy o založení Evropského společenství;
– odstavec 6 věcně nahrazuje čl. 217 odst. 1, 3 a 4 Smlouvy o založení Evropského společenství.
6 – Věcně nahrazuje článek 220 Smlouvy o založení Evropského společenství;
– odst. 2 první pododstavec věcně nahrazuje čl. 221 první pododstavec Smlouvy o založení Evropského společenství.
7 Článek 10 dosavadní Smlouvy o Evropské unii měnil Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii. Tyto změny jsou začleněny do uvedené smlouvy a článek 10 se zrušuje. Jeho číslo je použito pro vložení nového ustanovení.
8 Nahrazuje také články 11 a 1la Smlouvy o založení Evropského společenství.
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské uniiČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o Evropské uniiHLAVA V –USTANOVENÍ O SPOLEČNÉ ZAHRANIČNÍ A BEZPEČNOSTNÍ POLITICEHLAVA V – OBECNÁ USTANOVENÍ O VNĚJŠÍ ČINNOSTI UNIE A ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O SPOLEČNÉ ZAHRANIČNÍ A  BEZPEČNOSTNÍ POLITICEHLAVA V – OBECNÁ USTANOVENÍ O VNĚJŠÍ ČINNOSTI UNIE A ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O SPOLEČNÉ ZAHRANIČNÍ A  BEZPEČNOSTNÍ POLITICEKapitola 1 – Obecná ustanovení o vnější činnosti UnieKapitola 1 – Obecná ustanovení o vnější činnosti UnieČlánek 10aČlánek 21Článek 10bČlánek 22Kapitola 2 – Zvláštní ustanovení o společné zahraniční a bezpečnostní politiceKapitola 2 – Zvláštní ustanovení o společné zahraniční a bezpečnostní politiceOddíl 1 – Společná ustanoveníOddíl 1 – Společná ustanoveníČlánek 10cČlánek 23Článek 11Článek 11Článek 24Článek 12Článek 12Článek 25Článek 13Článek 13Článek 26Článek 13aČlánek 27Článek 14Článek 14Článek 28Článek 15Článek 15Článek 29Článek 22 (přemístěn)Článek 15aČlánek 30Článek 23 (přemístěn)Článek 15bČlánek 31Článek 16Článek 16Článek 32Článek 17 (přemístěn)Článek 28aČlánek 42Článek 18Článek 18Článek 33Článek 19Článek 19Článek 34Článek 20Článek 20Článek 35Článek 21Článek 21Článek 36Článek 22 (přemístěn)Článek 15aČlánek 30Článek 23 (přemístěn)Článek 15bČlánek 31Článek 24Článek 24Článek 37Článek 25Článek 25Článek 38Článek 25aČlánek 39Článek 47 (přemístěn)Článek 25bČlánek 40Článek 26 (zrušen)Článek 27 (zrušen)Článek 27a (nahrazen)1Článek 10Článek 20Článek 27b (nahrazen)1Článek 10Článek 20Článek 27c (nahrazen)1Článek 10Článek 20Článek 27d (nahrazen)1Článek 10Článek 20Článek 27e (nahrazen)1Článek 10Článek 20Článek 28Článek 28Článek 41Oddíl 2 – Ustanovení o společné bezpečnostní a obranné politiceOddíl 2 – Ustanovení o společné bezpečnostní a obranné politiceČlánek 17 (přemístěn)Článek 28aČlánek 42Článek 28bČlánek 43Článek 28cČlánek 44Článek 28dČlánek 45Článek 28eČlánek 46HLAVA VI – USTANOVENÍ O POLICEJNÍ A JUSTIČNÍ SPOLUPRÁCI V TRESTNÍCH VĚCECH (zrušena)2Článek 29 (nahrazen)3Článek 30 (nahrazen)4Článek 31 (nahrazen)5Článek 32 (nahrazen)6Článek 33 (nahrazen)7Článek 34 (zrušen)Článek 35 (zrušen)Článek 36 (nahrazen)8
1 Články 27a až 27e dosavadní Smlouvy o Evropské unii, týkající se posílené spolupráce, se nahrazují rovněž články 280a až 280i (nově 326 až 334) Smlouvy o fungování Evropské unie.
2 Hlava VI dosavadní Smlouvy o EU, týkající se policejní a justiční spolupráce v trestních věcech, se nahrazuje kapitolami 1, 4 a 5 části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie.
3 Nahrazen článkem 61 (nově 67) Smlouvy o fungování Evropské unie.
4 Nahrazen články 69f a 69g (nově 87 a 88) Smlouvy o fungování Evropské unie.
5 Nahrazen články 69a, 69b a 69d (nově 82, 83 a 85) Smlouvy o fungování Evropské unie.
6 Nahrazen článkem 69h (nově 89) Smlouvy o fungování Evropské unie.
7 Nahrazen článkem 61e (nově 72) Smlouvy o fungování Evropské unie.
8 Nahrazen článkem 61d (nově 71) Smlouvy o fungování Evropské unie.
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské uniiČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o Evropské uniiČlánek 37 (zrušen)Článek 38 (zrušen)Článek 39 (zrušen)Článek 40 (nahrazen)1Článek 10Článek 20Článek 40a (nahrazen)1Článek 10Článek 20Článek 40b (nahrazen)1Článek 10Článek 20Článek 41 (zrušen)Článek 42 (zrušen)HLAVA VII – USTANOVENÍ O POSÍLENÉ SPOLUPRÁCI (nahrazena)2HLAVA IV- –USTANOVENÍ O POSÍLENÉ SPOLUPRÁCIHLAVA IV – USTANOVENÍ O POSÍLENÉ SPOLUPRÁCIČlánek 43 (nahrazen)2Článek 10Článek 20Článek 43 a (nahrazen)2Článek 10Článek 20Článek 43b (nahrazen)2Článek 10Článek 20Článek 44 (nahrazen)2Článek 10Článek 20Článek 44a (nahrazen)2Článek 10Článek 20Článek 45 (nahrazen)2Článek 10Článek 20HLAVA VIII – ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍHLAVA VI – ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍHLAVA VI – ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 46 (zrušen)Článek 46aČlánek 47Článek 47 (přemístěn)Článek 25bČlánek 40Článek 48Článek 48Článek 48Článek 49Článek 49Článek 49Článek 49aČlánek 50Článek 49bČlánek 51Článek 49cČlánek 52Článek 50 (zrušen) Článek 50 (zrušen)Článek 51Článek 51Článek 53Článek 52Článek 52Článek 54Článek 53Článek 53Článek 55
1 Články 40, 40a a 40b dosavadní Smlouvy o Evropské unii, týkající se posílené spolupráce, se nahrazují rovněž články 280a až 280i (nově 326 až 334) Smlouvy o fungování Evropské unie.
2 Články 43 až 45 a hlava VII dosavadní Smlouvy o EU, týkající se posílené spolupráce, se nahrazují rovněž články 280a až 280i (nově 326 až 334) Smlouvy o fungování Evropské unie.
B. Smlouva o fungování Evropské unie
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieČÁST PRVNÍ – ZÁSADYČÁST PRVNÍ – ZÁSADYČÁST PRVNÍ – ZÁSADYČlánek 1 (zrušen)Článek 1aČlánek 1Článek 2 (zrušen)1Hlava I – Druhy a oblasti pravomocí UnieHlava I – Druhy a oblasti pravomocí UnieČlánek 2aČlánek 2Článek 2bČlánek 3Článek 2cČlánek 4Článek 2dČlánek 5Článek 2eČlánek 6Hlava II – Obecně použitelná ustanoveníHlava II – Obecně použitelná ustanoveníČlánek 2fČlánek 7Čl. 3 odst. 1 (zrušen)2Čl. 3 odst. 2Článek 3Článek 8Článek 4 (přemístěn)Článek 97bČlánek 119Článek 5 (nahrazen)3Článek 5aČlánek 9Článek 5bČlánek 10Článek 6Článek 6Článek 11Čl. 153 odst. 2 (přemístěn)Článek 6aČlánek 12Článek 6b4Článek 13Článek 7 (zrušen)5Článek 8 (zrušen)6Článek 9 (zrušen)Článek 10 (zrušen)7
1 Věcně nahrazen článkem 2 (nově 3) Smlouvy o Evropské unii.
2 Věcně nahrazen články 2b až 2e (nově 3 až 6) Smlouvy o fungování Evropské unie.
3 Nahrazen článkem 3b (nově 5) Smlouvy o Evropské unii.
4 Vložení normativní části protokolu o ochraně a dobrých životních podmínkách zvířat.
5 Věcně nahrazen článkem 9 (nově 13) Smlouvy o Evropské unii.
6 Věcně nahrazen článkem 9 (nově 13) Smlouvy o Evropské unii a čl. 245a (nově 282) Smlouvy o fungování Evropské unie.
7 Věcně nahrazen čl. 3a (nově 3) odst. 3 Smlouvy o Evropské unii.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieČlánek 11 (nahrazen)1Články 280a až 280iČlánky 326 až 334Článek 11a (nahrazen)1Články 280a až 280iČlánky 326 až 334Článek 12 (přemístěn)Článek 16dČlánek 18Článek 13 (přemístěn)Článek 16eČlánek 19Článek 14 (přemístěn)Článek 22aČlánek 26Článek 15 (přemístěn)Článek 22bČlánek 27Článek 16Článek 16Článek 14Článek 255 (přemístěn)Článek 16aČlánek 15Článek 286 (nahrazen)Článek 16bČlánek 16Článek 16cČlánek 17ČÁST DRUHÁ –OBČANSTVÍ  UNIEČÁST DRUHÁ – ZÁKAZ DISKRIMINACE A  OBČANSTVÍ UNIEČÁST DRUHÁ – ZÁKAZ DISKRIMINACE A OBČANSTVÍ UNIEČlánek 12 (přemístěn)Článek 16dČlánek 18Článek 13 (přemístěn)Článek 16eČlánek 19Článek 17Článek 17Článek 20Článek 18Článek 18Článek 21Článek 19Článek 19Článek 22Článek 20Článek 20Článek 23Článek 21Článek 21Článek 24Článek 22Článek 22Článek 25ČÁST TŘETÍ –POLITIKY SPOLEČENSTVÍČÁST TŘETÍ – VNITŘNÍ  POLITIKY A ČINNOSTI UNIEČÁST TŘETÍ – VNITŘNÍ POLITIKY A ČINNOSTI UNIEHlava I – Vnitřní trhHlava I – Vnitřní trhČlánek 14 (přemístěn)Článek 22aČlánek 26Článek 15 (přemístěn)Článek 22bČlánek 27Hlava I – Volný pohyb zbožíHlava Ia - Volný pohyb zbožíHlava II - Volný pohyb zbožíČlánek 23Článek 23Článek 28Článek 24Článek 24Článek 29Kapitola 1 – Celní unieKapitola 1 – Celní unieKapitola 1 – Celní unieČlánek 25Článek 25Článek 30Článek 26Článek 26Článek 31Článek 27Článek 27Článek 32
1 Nahrazen rovněž článkem 10 (nově 20) Smlouvy o Evropské unii.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieČást třetí hlava X – Spolupráce v celních věcech (přemístěna)Kapitola 1a – Spolupráce v celních věcechKapitola 2 – Spolupráce v celních věcechČlánek 135 (přemístěn)Článek 27aČlánek 33Kapitola 2 – Zákaz množstevních omezení mezi členskými státyKapitola 2 – Zákaz množstevních omezení mezi členskými státyKapitola 3 – Zákaz množstevních omezení mezi členskými státyČlánek 28Článek 28Článek 34Článek 29Článek 29Článek 35Článek 30Článek 30Článek 36Článek 31Článek 31Článek 37Hlava II – ZemědělstvíHlava II – Zemědělství a rybolovHlava III – Zemědělství a rybolovČlánek 32Článek 32Článek 38Článek 33Článek 33Článek 39Článek 34Článek 34Článek 40Článek 35Článek 35Článek 41Článek 36Článek 36Článek 42Článek 37Článek 37Článek 43Článek 38Článek 38Článek 44Hlava III – Volný pohyb osob, služeb a kapitáluHlava III – Volný pohyb osob, služeb a kapitáluHlava IV – Volný pohyb osob, služeb a kapitáluKapitola 1 - PracovníciKapitola 1 - PracovníciKapitola 1 - PracovníciČlánek 39Článek 39Článek 45Článek 40Článek 40Článek 46Článek 41Článek 41Článek 47Článek 42Článek 42Článek 48Kapitola 2 – Právo usazováníKapitola 2 – Právo usazováníKapitola 2 – Právo usazováníČlánek 43Článek 43Článek 49Článek 44Článek 44Článek 50Článek 45Článek 45Článek 51Článek 46Článek 46Článek 52Článek 47Článek 47Článek 53Článek 48Článek 48Článek 54Článek 294 (přemístěn)Článek 48aČlánek 55Kapitola 3 – SlužbyKapitola 3 – SlužbyKapitola 3 – SlužbyČlánek 49Článek 49Článek 56Článek 50Článek 50Článek 57Článek 51Článek 51Článek 58Článek 52Článek 52Článek 59Článek 53Článek 53Článek 60Článek 54Článek 54Článek 61Článek 55Článek 55Článek 62Kapitola 4 – Kapitál a platbyKapitola 4 – Kapitál a platbyKapitola 4 – Kapitál a platbyČlánek 56Článek 56Článek 63Článek 57Článek 57Článek 64Článek 58Článek 58Článek 65Článek 59Článek 59Článek 66Článek 60 (přemístěn)Článek 61hČlánek 75Hlava IV – Vízová, azylová a přistěhovalecká politika a jiné politiky týkající se volného pohybu osobHlava IV – Prostor svobody, bezpečnosti a právaHlava V – Prostor svobody, bezpečnosti a právaKapitola 1 – Obecná ustanoveníKapitola 1 – Obecná ustanoveníČlánek 61Článek 611Článek 67Článek 61aČlánek 68Článek 61bČlánek 69Článek 61cČlánek 70Článek 6ld2Článek 71Čl. 64 odst. 1 (nahrazen)Článek 61e3Článek 72Článek 61fČlánek 73Článek 66 (nahrazen)Článek 61gČlánek 74Článek 60 (přemístěn)Článek 61hČlánek 75Článek 61iČlánek 76
1 Nahrazuje rovněž článek 29 dosavadní Smlouvy o Evropské unii.
2 Nahrazuje článek 36 dosavadní Smlouvy o Evropské unii.
3 Nahrazuje rovněž článek 33 dosavadní Smlouvy o Evropské unii.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieKapitola 2 – Politiky týkající se kontrol na hranicích, azylu a přistěhovalectvíKapitola 2 – Politiky týkající se kontrol na hranicích, azylu a přistěhovalectvíČlánek 62Článek 62Článek 77Čl. 63 body 1 a 2 a čl. 64 odst. 21Článek 63Článek 78Čl. 63 body 3 a 4Článek 63aČlánek 79Článek 63bČlánek 80Čl. 64 odst. 1 (nahrazen)Článek 61eČlánek 72Kapitola 3 – Justiční spolupráce v občanských věcechKapitola 3 – Justiční spolupráce v občanských věcechČlánek 65Článek 65Článek 81Článek 66 (nahrazen)Článek 61gČlánek 74Článek 67 (zrušen)Článek 68 (zrušen)Článek 69 (zrušen)Kapitola 4 – Justiční spolupráce v trestních věcechKapitola 4 – Justiční spolupráce v trestních věcechČlánek 69a2Článek 82Článek 69b2Článek 83Článek 69cČlánek 84Článek 69d2Článek 85Článek 69eČlánek 86Kapitola 5 – Policejní spolupráceKapitola 5 – Policejní spolupráceČlánek 69f3Článek 87Článek 69g3Článek 88Článek 69h4Článek 89Hlava V – DopravaHlava V – DopravaHlava VI – DopravaČlánek 70Článek 70Článek 90Článek 71Článek 71Článek 91Článek 72Článek 72Článek 92Článek 73Článek 73Článek 93Článek 74Článek 74Článek 94Článek 75Článek 75Článek 95
1 Čl. 63 body 1 a 2 Smlouvy o založení Evropského společenství se nahrazují čl. 63 odst. 1 a 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a č. 64 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství se nahrazuje čl. 63 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
2 Nahrazuje článek 31 dosavadní Smlouvy o Evropské unii.
3 Nahrazuje článek 30 dosavadní Smlouvy o Evropské unii.
4 Nahrazuje článek 32 dosavadní Smlouvy o Evropské unii.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieČlánek 76Článek 76Článek 96Článek 77Článek 77Článek 97Článek 78Článek 78Článek 98Článek 79Článek 79Článek 99Článek 80Článek 80Článek 100Hlava VI – Společná pravidla pro hospodářskou soutěž, daně a sbližování právních předpisůHlava VI – Společná pravidla pro hospodářskou soutěž, daně a sbližování právních předpisůHlava VII – Společná pravidla pro hospodářskou soutěž, daně a sbližování právních předpisůKapitola 1 – Pravidla hospodářské soutěžeKapitola 1 – Pravidla hospodářské soutěžeKapitola 1 – Pravidla hospodářské soutěžeOddíl 1 – Pravidla platná proOddíl 1 – Pravidla platná proOddíl 1 – Pravidla platná propodnikypodnikypodnikyČlánek 81Článek 81Článek 101Článek 82Článek 82Článek 102Článek 83Článek 83Článek 103Článek 84Článek 84Článek 104Článek 85Článek 85Článek 105Článek 86Článek 86Článek 106Oddíl 2 – Státní podporyOddíl 2 – Státní podporyOddíl 2 – Státní podporyČlánek 87Článek 87Článek 107Článek 88Článek 88Článek 108Článek 89Článek 89Článek 109Kapitola 2 – Daňová ustanoveníKapitola 2 – Daňová ustanoveníKapitola 2 – Daňová ustanoveníČlánek 90Článek 90Článek 110Článek 91Článek 91Článek 111Článek 92Článek 92Článek 112Článek 93Článek 93Článek 113Kapitola 3 – Sbližování právních předpisůKapitola 3 – Sbližování právních předpisůKapitola 3 – Sbližování právních předpisůČlánek 95 (přemístěn)Článek 94Článek 114Článek 94 (přemístěn)Článek 95Článek 115Článek 96Článek 96Článek 116Článek 97Článek 97Článek 117Článek 97aČlánek 118Hlava VII – Hospodářská a  měnová politikaHlava VII – Hospodářská a měnová politikaHlava VIII – Hospodářská a měnová politikaČlánek 4 (přemístěn)Článek 97bČlánek 119Kapitola 1 – Hospodářská politikaKapitola 1 – Hospodářská politikaKapitola 1 – Hospodářská politikaČlánek 98Článek 98Článek 120Článek 99Článek 99Článek 121Článek 100Článek 100Článek 122Článek 101Článek 101Článek 123Článek 102Článek 102Článek 124Článek 103Článek 103Článek 125Článek 104Článek 104Článek 126Kapitola 2 – Měnová politikaKapitola 2 – Měnová politikaKapitola 2 – Měnová politikaČlánek 105Článek 105Článek 127Článek 106Článek 106Článek 128Článek 107Článek 107Článek 129Článek 108Článek 108Článek 130Článek 109Článek 109Článek 131Článek 110Článek 110Článek 132Čl. 111 odst. 1 až 3 a 5 (přemístěny)Článek 188oČlánek 219Čl. 111 odst. 4 (přemístěn)Čl. 115c odst. 1Článek 138Článek 111aČlánek 133Kapitola 3 – Institucionální ustanoveníKapitola 3 – Institucionální ustanoveníKapitola 3 – Institucionální ustanoveníČlánek 112 (přemístěn)Článek 245bČlánek 283Článek 113 (přemístěn)Článek 245cČlánek 294Článek 114Článek 114Článek 134Článek 115Článek 115Článek 135Kapitola 3a – Ustanovení týkající se členských států, jejichž měnou je euroKapitola 4 – Ustanovení týkající se členských států, jejichž měnou je euroČlánek 115aČlánek 136Článek 115bČlánek 137Čl. 111 odst. 4 (přemístěn)Článek 115cČlánek 138Kapitola 4 – Přechodná ustanoveníKapitola 4 – Přechodná ustanoveníKapitola 5 – Přechodná ustanoveníČlánek 116 (zrušen)Článek 116aČlánek 139Čl. 117 odst. 2 prvních pět odrážek (přemístěn)Čl. 118a odst. 2Čl. 141 odst. 2Čl. 117 odst. 1, odst. 2 návětí a šestá odrážka a odst. 3 až 9 (zrušen)Čl. 121 odst. 1 (přemístěn)Čl. 117a odst. 11Čl. 140 odst. 1Čl. 122 odst. 2 druhá věta (přemístěn)Čl. 117a odst. 22Čl. 140 odst. 2Čl. 123 odst. 5 (přemístěn)Čl. 117a odst. 33Čl. 140 odst. 1Článek 118 (zrušen)Čl. 123 odst. 3Čl. 118a odst. 14Čl. 141 odst. 1Čl. 117 odst. 2 prvních pět odrážekČl. 118a odst. 25Čl. 141 odst. 2Čl. 124 odst. 1 (přemístěn)Článek 118bČlánek 142Článek 119Článek 119Článek 143Článek 120Článek 120Článek 144Čl. 121 odst. 1 (přemístěn)Čl. 117a odst. 1Čl. 140 odst. 1Čl. 121 odst. 2 až 4 (zrušeny)Čl. 122 odst. 1, odst. 2 první věta a odst. 3, 4, 5 a 6 (zrušen)Čl. 122 odst. 2 druhá věta (přemístěn)Čl. 117a odst. 2 první větaČl. 140 odst. 2 první větaČl. 123 odst. 3 (přemístěn)Čl. 118a odst. 1Čl. 141 odst. 1Čl. 123 odst. 5 (přemístěn)Čl. 117a odst. 3Čl. 140 odst. 3Čl. 123 odst. 1, 2 a 4 (zrušeny)
1 Čl. 117a (nově 140) odst. 1 přebírá znění čl. 121 odst. 1.
2 Čl. 117a (nově 140) odst. 2 přebírá znění čl. 122 odst. 2 druhé věty.
3 Čl. 117a (nově 140) odst. 3 přebírá znění čl. 123 odst. 5.
4 Čl. 118 (nově 141) odst. 1 přebírá znění čl. 123 odst. 3.
5 Čl. 118 (nově 141) odst. 2 přebírá znění čl. 117 odst. 2 prvních pěti odrážek.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieČl. 124 odst. 1 (přemístěn)Článek 118bČlánek 142Čl. 124 odst. 2 (zrušen)Hlava VIII – ZaměstnanostHlava VIII – ZaměstnanostHlava IX – ZaměstnanostČlánek 125Článek 125Článek 145Článek 126Článek 126Článek 146Článek 127Článek 127Článek 147Článek 128Článek 128Článek 148Článek 129Článek 129Článek 149Článek 130Článek 130Článek 150Hlava IX – Společná obchodní politika (přemístěna)Část pátá hlava II – Společná obchodní politikaČást pátá hlava II – Společná obchodní politikaČlánek 131 (přemístěn)Článek 188bČlánek 206Článek 132 (zrušen)Článek 133 (přemístěn)Článek 188cČlánek 207Článek 134 (zrušen)Hlava X – Spolupráce v celních věcech (přemístěna)Část třetí hlava II kapitola 1a – Spolupráce v celních věcechČást třetí hlava II kapitola 2 – Spolupráce v celních věcechČlánek 135 (přemístěn)Článek 27aČlánek 33Hlava XI – Sociální politika, všeobecné a odborné vzdělávání a mládežHlava XI – Sociální politikaHlava X – Sociální politikaKapitola 1 – Sociální ustanovení (zrušena)Článek 136Článek 136Článek 151Článek 136aČlánek 152Článek 137Článek 137Článek 153Článek 138Článek 138Článek 154Článek 139Článek 139Článek 155Článek 140Článek 140Článek 156Článek 141Článek 141Článek 157Článek 142Článek 142Článek 158Článek 143Článek 143Článek 159Článek 144Článek 144Článek 160Článek 145Článek 145Článek 161
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieKapitola 2 – Evropský sociální fondHlava X – Evropský sociální fondHlava XI – Evropský sociální fondČlánek 146Článek 146Článek 162Článek 147Článek 147Článek 163Článek 148Článek 148Článek 164Kapitola 3 – Všeobecné a odborné vzdělávání a mládežHlava XI – Všeobecné a odborné vzdělávání, mládež a sportHlava XII – Všeobecné a odborné vzdělávání, mládež a sportČlánek 149Článek 149Článek 165Článek 150Článek 150Článek 166Hlava XII – KulturaHlava XII – KulturaHlava XIII – KulturaČlánek 151Článek 151Článek 167Hlava XIII – Veřejné zdravíHlava XIII – Veřejné zdravíHlava XIV – Veřejné zdravíČlánek 152Článek 152Článek 168Hlava XIV – Ochrana spotřebiteleHlava XIV – Ochrana spotřebiteleHlava XV – Ochrana spotřebiteleČl. 153 odst. 1, 3, 4 a 5Článek 153Článek 169Čl. 153 odst. 2 (přemístěn)Článek 6aČlánek 12Hlava XV – Transevropské sítěHlava XV – Transevropské sítěHlava XVI – Transevropské sítěČlánek 154Článek 154Článek 170Článek 155Článek 155Článek 171Článek 156Článek 156Článek 172Hlava XVI – PrůmyslHlava XVI – PrůmyslHlava XVII – PrůmyslČlánek 157Článek 157Článek 173Hlava XVII – Hospodářská a sociální soudržnostHlava XVII – Hospodářská, sociální a územní soudržnostHlava XVIII – Hospodářská, sociální a územní soudržnostČlánek 158Článek 158Článek 174Článek 159Článek 159Článek 175Článek 160Článek 160Článek 176Článek 161Článek 161Článek 177Článek 162Článek 162Článek 178
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieHlava XVIII – Výzkum a technologický rozvojHlava XVIII – Výzkum, technologický rozvoj a vesmírHlava XIX – Výzkum, technologický rozvoj a vesmírČlánek 163Článek 163Článek 179Článek 164Článek 164Článek 180Článek 165Článek 165Článek 181Článek 166Článek 166Článek 182Článek 167Článek 167Článek 183Článek 168Článek 168Článek 184Článek 169Článek 169Článek 185Článek 170Článek 170Článek 186Článek 171Článek 171Článek 187Článek 172Článek 172Článek 188Článek 172aČlánek 189Článek 173Článek 173Článek 190Hlava XIX – Životní prostředíHlava XIX – Životní prostředíHlava XX – Životní prostředíČlánek 174Článek 174Článek 191Článek 175Článek 175Článek 192Článek 176Článek 176Článek 193Hlava XX – EnergetikaHlava XXI – EnergetikaČlánek 176aČlánek 194Hlava XXI – Cestovní ruchHlava XXII – Cestovní ruchČlánek 176bČlánek 195Hlava XXII – Civilní ochranaHlava XXIII – Civilní ochranaČlánek 176cČlánek 196Hlava XXIII – Správní spolupráceHlava XXIV – Správní spolupráceČlánek 176dČlánek 197Hlava XX – Rozvojová spolupráce (přemístěna)Část pátá hlava III kapitola 1 – Rozvojová spolupráceČást pátá hlava III kapitola 1 – Rozvojová spolupráceČlánek 177 (přemístěn)Článek 188dČlánek 208Článek 178 (zrušen)1Článek 179 (přemístěn)Článek 188eČlánek 209Článek 180 (přemístěn)Článek 188fČlánek 210Článek 181 (přemístěn)Článek 188gČlánek 211
1 Věcně nahrazen čl. 188d odst. 1 prvním pododstavcem druhou větou Smlouvy o fungování Evropské unie.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieHlava XXI – Hospodářská, finanční a technická spolupráce se třetími zeměmi (přemístěna)Část pátá hlava III kapitola 2 – Hospodářská, finanční a technická spolupráce se třetími zeměmiČást pátá hlava III kapitola 2 – Hospodářská, finanční a technická spolupráce se třetími zeměmiČlánek 181a (přemístěn) Článek 181a (přemístěn)Článek 188hČlánek 212ČÁST ČTVRTÁ – PŘIDRUŽENÍ ZÁMOŘSKÝCH ZEMÍ A ÚZEMÍČÁST ČTVRTÁ – PŘIDRUŽENÍ ZÁMOŘSKÝCH ZEMÍ A ÚZEMÍČÁST ČTVRTÁ – PŘIDRUŽENÍ ZÁMOŘSKÝCH ZEMÍ A ÚZEMÍČlánek 182Článek 182Článek 198Článek 183Článek 183Článek 199Článek 184Článek 184Článek 200Článek 185Článek 185Článek 201Článek 186Článek 186Článek 202Článek 187Článek 187Článek 203Článek 188Článek 188Článek 204ČÁST PÁTÁ – VNĚJŠÍ ČINNOST UNIEČÁST PÁTÁ – VNĚJŠÍ ČINNOST UNIEHlava I – Obecná ustanovení o vnější činnosti UnieHlava I – Obecná ustanovení o vnější činnosti UnieČlánek 188aČlánek 205Část třetí, hlava IX – Společná obchodní politikaHlava II – Společná obchodní politikaHlava II – Společná obchodní politikaČlánek 131 (přemístěn)Článek 188bČlánek 206Článek 133 (přemístěn)Článek 188cČlánek 207Hlava III – Spolupráce se třetími zeměmi a humanitární pomocHlava III – Spolupráce se třetími zeměmi a humanitární pomocČást třetí hlava XX – Rozvojová spolupráce (přemístěna)Kapitola 1 – Rozvojová spolupráceKapitola 1 – Rozvojová spolupráceČlánek 177 (přemístěn)Článek 188d1Článek 208Článek 179 (přemístěn)Článek 188eČlánek 209Článek 180 (přemístěn)Článek 188fČlánek 210Článek 181 (přemístěn)Článek 188gČlánek 211
1 Odst. 1 druhý pododstavec druhá věta věcně nahrazuje článek 178 Smlouvy o založení Evropského společenství.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieČást třetí hlava XXI – Hospodářská, finanční a technická spolupráce se třetími zeměmi (přemístěna)Kapitola 2 – Hospodářská, finanční a technická spolupráce se třetími zeměmiKapitola 2 – Hospodářská, finanční a technická spolupráce se třetími zeměmiČlánek 181a (přemístěn)Článek 188hČlánek 212Článek 188iČlánek 213Kapitola 3 – Humanitní pomocKapitola 3 – Humanitní pomocČlánek 188jČlánek 214Hlava IV – Omezující opatřeníHlava IV – Omezující opatřeníČlánek 301 (nahrazen)Článek 188kČlánek 215Hlava V – Mezinárodní smlouvyHlava V – Mezinárodní smlouvyČlánek 188lČlánek 216Článek 310 (přemístěn)Článek 188mČlánek 217Článek 300 (nahrazen)Článek 188nČlánek 218Čl. 111 odst. 1 až 3 a 5 (přemístěny)Článek 188oČlánek 219Hlava VI – Vztahy Unie s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi a delegace unieHlava VI – Vztahy Unie s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi a delegace unieČlánky 302, 303 a 304 (nahrazeny)Článek 188pČlánek 220Článek 188qČlánek 221Hlava VII – Doložka solidarityHlava VII – Doložka solidarityČlánek 188rČlánek 222ČÁST PÁTÁ – ORGÁNY SPOLEČENSTVÍČÁST ŠESTÁ – INSTITUCIONÁLNÍ A  FINANČNÍ USTANOVENÍČÁST ŠESTÁ – INSTITUCIONÁLNÍ A  FINANČNÍ USTANOVENÍHlava I – Ustanovení o orgánechHlava I – Ustanovení o orgánechHlava I – Ustanovení o orgánechKapitola 1 – OrgányKapitola 1 – OrgányKapitola 1 – OrgányOddíl 1 – Evropský parlamentOddíl 1 – Evropský parlamentOddíl 1 – Evropský parlamentČlánek 189 (zrušen)1Čl. 190 odst, 1, 2 a 3 (zrušen)2Čl. 190 odst. 4 a 5Článek 190Článek 223
1 Věcně nahrazen čl. 9a (nově 14) odst. 1 a 2 Smlouvy o Evropské unii.
2 Věcně nahrazen čl. 9a (nově 14) odst. 1, 2 a 3 Smlouvy o Evropské unii.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieČl. 191 první pododstavec (zrušen)1Čl. 191 druhý pododstavecČlánek 191Článek 224Čl. 192 první pododstavec (zrušen)2Čl. 192 druhý pododstavecČlánek 192Článek 225Článek 193Článek 193Článek 226Článek 194Článek 194Článek 227Článek 195Článek 195Článek 228Článek 196Článek 196Článek 229Čl. 197 první pododstavec (zrušen)3Čl. 197 druhý, třetí a čtvrtý pododstavecČlánek 197Článek 230Článek 198Článek 198Článek 231Článek 199Článek 199Článek 232Článek 200Článek 200Článek 233Článek 201Článek 201Článek 234Oddíl 1a – Evropská radaOddíl 2 – Evropská radaČlánek 201aČlánek 235Článek 201bČlánek 236Oddíl 2 – RadaOddíl 2 – RadaOddíl 3 – RadaČlánek 202 (zrušen)4Článek 203 (zrušen)5Článek 204Článek 204Článek 237Cl. 205 odst. 2 a 4 (zrušen)6Čl. 205 odst. 1 a 3Článek 205Článek 238Článek 206Článek 206Článek 239Článek 207Článek 207Článek 240Článek 208Článek 208Článek 241Článek 209Článek 209Článek 242Článek 210Článek 210Článek 243
1 Věcně nahrazen čl. 8a (nově 11) odst. 4 Smlouvy o Evropské unii.
2 Věcně nahrazen čl. 9a (nově 14) odst. 1 Smlouvy o Evropské unii.
3 Věcně nahrazen čl. 9a (nově 14) odst. 4 Smlouvy o Evropské unii.
4 Věcně nahrazen čl. 9c (nově 16) odst. 1 Smlouvy o Evropské unii a články 249b a 249c (nově 290 a 291) Smlouvy o fungování Evropské unie.
5 Věcně nahrazen čl. 9c (nově 16) odst. 2 a 9 Smlouvy o Evropské unii.
6 Věcně nahrazen čl. 9c (nově 16) odst. 4 a 5 Smlouvy o Evropské unii.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieOddíl 3 – KomiseOddíl 3 – KomiseOddíl 4 – KomiseČlánek 211 (zrušen)1Článek 211aČlánek 244Článek 212 (přemístěn)Čl. 218 odst. 2Čl. 249 odst. 2Článek 213Článek 213Článek 245Článek 214 (zrušen)2Článek 215Článek 215Článek 246Článek 216Článek 216Článek 247Cl. 217 odst. 1, 3 a 43Čl. 217 odst. 2Článek 217Článek 248Čl. 218 odst. 1 (zrušen)4Čl. 218 odst. 2Článek 218Článek 249Článek 219Článek 219Článek 250Oddíl 4 – Soudní dvůrOddíl 4 – Soudní dvůr Evropské unieOddíl 5 – Soudní dvůr Evropské unieČlánek 220 (zrušen)5Čl. 221 první pododstavec (zrušen)6Čl. 221 druhý a třetí pododstavecČlánek 221Článek 251Článek 222Článek 222Článek 252Článek 223Článek 223Článek 253Článek 2247Článek 224Článek 254Článek 224aČlánek 255Článek 225Článek 225Článek 256Článek 225aČlánek 225aČlánek 257Článek 226Článek 226Článek 258
1 Věcně nahrazen čl. 9d (nově 17) odst. 1 Smlouvy o Evropské unii.
2 Věcně nahrazen čl. 9d (nově 17) odst. 3 a 7 Smlouvy o Evropské unii.
3 Věcně nahrazen čl. 9d (nově 17) odst. 6 Smlouvy o Evropské unii.
4 Věcně nahrazen článkem 252a (nově 295) Smlouvy o fungování Evropské unie.
5 Věcně nahrazen článkem 9f (nově 19) Smlouvy o Evropské unii.
6 Věcně nahrazen čl. 9f (nově 19) odst. 2 prvním pododstavcem Smlouvy o Evropské unii.
7 První věta prvního pododstavce věcně nahrazena čl. 9d (nově 17) odst. 2 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieČlánek 227Článek 227Článek 259Článek 228Článek 228Článek 260Článek 229Článek 229Článek 261Článek 229aČlánek 229aČlánek 262Článek 230Článek 230Článek 263Článek 231Článek 231Článek 264Článek 232Článek 232Článek 265Článek 233Článek 233Článek 266Článek 234Článek 234Článek 267Článek 235Článek 235Článek 268Článek 235aČlánek 269Článek 236Článek 236Článek 270Článek 237Článek 237Článek 271Článek 238Článek 238Článek 272Článek 239Článek 239Článek 273Článek 240Článek 240Článek 274Článek 240aČlánek 275Článek 240bČlánek 276Článek 241Článek 241Článek 277Článek 242Článek 242Článek 278Článek 243Článek 243Článek 279Článek 244Článek 244Článek 280Článek 245Článek 245Článek 281Oddíl 4a – Evropská centrální bankaOddíl 6 – Evropská centrální bankaČlánek 245aČlánek 282Článek 112 (přemístěn)Článek 245bČlánek 283Článek 113 (přemístěn)Článek 245cČlánek 284Oddíl 5 – Účetní dvůrOddíl 5 – Účetní dvůrOddíl 7 – Účetní dvůrČlánek 246Článek 246Článek 285Článek 247Článek 247Článek 286Článek 248Článek 248Článek 287
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieKapitola 2 – Ustanovení společná pro více orgánůKapitola 2 – Právní akty Unie, postupy jejich přijímání a jiná ustanoveníKapitola 2 – Právní akty Unie, postupy jejich přijímání a jiná ustanoveníOddíl 1 – Právní akty UnieOddíl 1 – Právní akty UnieČlánek 249Článek 249Článek 288Článek 249aČlánek 289Článek 249b1Článek 290Článek 249c1Článek 291Článek 249dČlánek 292Oddíl 2 - Postupy přijímání aktů a jiná ustanoveníOddíl 2 - Postupy přijímání aktů a jiná ustanoveníČlánek 250Článek 250Článek 293Článek 251Článek 251Článek 294Článek 252 (zrušen)Článek 252aČlánek 295Článek 253Článek 253Článek 296Článek 254Článek 254Článek 297Článek 254aČlánek 298Článek 255 (přemístěn) Článek 255 (přemístěn)Článek 16aČlánek 15Článek 256Článek 256Článek 299Kapitola 3 – Poradní instituce UnieKapitola 3 – Poradní instituce UnieČlánek 256aČlánek 300Kapitola 3 – Hospodářský a sociální výborOddíl 1 – Hospodářský a sociální výborOddíl 1 – Hospodářský a sociální výborČlánek 257 (zrušen)2Čl. 258 první, druhý a čtvrtý pododstavecČlánek 258Článek 301Čl. 258 třetí pododstavec (zrušen)3
1 Věcně nahrazuje čl. 202 třetí odrážku Smlouvy o založení Evropského společenství
2 Věcně nahrazen čl. 256a (nově 300) odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
3 Věcně nahrazen čl. 256a (nově 300) odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieČlánek 259Článek 259Článek 302Článek 260Článek 260Článek 303Článek 261 (zrušen)Článek 262Článek 262Článek 304Kapitola 4 – Výbor regionůOddíl 2 – Výbor regionůOddíl 2 – Výbor regionůČl. 263 první a pátý pododstavec (zrušen)1Čl. 263 druhý, třetí a čtvrtý pododstavecČlánek 263Článek 305Článek 264Článek 264Článek 306Článek 265Článek 265Článek 307Kapitola 5 – Evropská investiční bankaKapitola 4 – Evropská investiční bankaKapitola 4 – Evropská investiční bankaČlánek 266Článek 266Článek 308Článek 267Článek 267Článek 309Hlava II – Finanční ustanoveníHlava II – Finanční ustanoveníHlava II – Finanční ustanoveníČlánek 268Článek 268Článek 310Kapitola 1 – Vlastní zdroje UnieKapitola 1 – Vlastní zdroje UnieČlánek 269Článek 269Článek 311Článek 270 (zrušen)2Kapitola 2 – Víceletý finanční rámecKapitola 2 – Víceletý finanční rámecČlánek 270aČlánek 312Kapitola 3 – Roční rozpočet UnieKapitola 3 – Roční rozpočet UnieCl. 272 odst. 1 (přemístěn)Článek 270bČlánek 313Článek 271 (přemístěn)Článek 273aČlánek 316Čl. 272 odst. 1 (přemístěn)Článek 270bČlánek 313Čl. 272 odst. 2 až 10Článek 272Článek 314Článek 273Článek 273Článek 315Článek 271 (přemístěn)Článek 273aČlánek 316
1 Věcně nahrazen čl. 268 (nově 310) odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.
2 Věcně nahrazen čl. 268 (nově 310) odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieKapitola 4 – Plnění rozpočtu a absolutoriumKapitola 4 – Plnění rozpočtu a absolutoriumČlánek 274Článek 274Článek 317Článek 275Článek 275Článek 318Článek 276Článek 276Článek 319Kapitola 5 – Společná ustanoveníKapitola 5 – Společná ustanoveníČlánek 277Článek 277Článek 320Článek 278Článek 278Článek 321Článek 279Článek 279Článek 322Článek 279aČlánek 323Článek 279bKapitola 6 – Boj proti podvodůmKapitola 6 – Boj proti podvodůmČlánek 280Článek 280Článek 325Hlava III – Posílená spolupráceHlava III – Posílená spolupráceČlánky 11 a 11a (nahrazeny)Článek 280a1Článek 326Články 11 a 11a (nahrazeny)Článek 280b1Článek 327Články 11 a 11a (nahrazeny)Článek 280c1Článek 328Články 11 a 11a (nahrazeny)Článek 280d1Článek 329Články 11 a 11a (nahrazeny)Článek 280e1Článek 330Články 11 a 11a (nahrazeny)Článek 280f1Článek 331Články 11 a 11a (nahrazeny)Článek 280g1Články 11 a 11a (nahrazeny)Článek 280h1Článek 333Články 11 a 11a (nahrazeny)Článek 280i1Článek 334ČÁST ŠESTÁ – OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČÁST SEDMÁ – OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČÁST SEDMÁ – OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 281 (zrušen)2Článek 282Článek 282Článek 335Článek 283Článek 283Článek 336Článek 284Článek 284Článek 337Článek 285Článek 285Článek 338Článek 286 (nahrazen)Článek 16bČlánek 16Článek 287Článek 287Článek 339Článek 288Článek 288Článek 340Článek 289Článek 289Článek 341Článek 290Článek 290Článek 342
1 Nahrazuje rovněž články 27a až 27e, 40, 40a, 40b a 43 až 45 Smlouvy o Evropské unii.
2 Věcně nahrazen článkem 46a (nově 47) Smlouvy o Evropské unii.
Dosavadní číslování Smlouvy o založení Evropského společenstvíČíslování zavedené Lisabonskou smlouvouNové číslování Smlouvy o fungování Evropské unieČlánek 291Článek 291Článek 343Článek 292Článek 292Článek 344Článek 293 (zrušen)Článek 294 (přemístěn)Článek 48aČlánek 55Článek 295Článek 295Článek 345Článek 296Článek 296Článek 346Článek 297Článek 297Článek 347Článek 298Článek 298Článek 348Čl. 299 odst. 1 (zrušen)1Čl. 299 odst. 2 druhý, třetí a čtvrtý pododstavecČlánek 299Článek 349Čl. 299 odst. 2 první pododstavec a odst. 3 až 6 (přemístěn)Článek 311aČlánek 355Článek 300 (nahrazen)Článek 188nČlánek 218Článek 301 (nahrazen)Článek 188kČlánek 215Článek 302 (nahrazen)Článek 188pČlánek 220Článek 303 (nahrazen)Článek 188pČlánek 220Článek 304 (nahrazen)Článek 188pČlánek 220Článek 305 (zrušen)Článek 306Článek 306Článek 350Článek 307Článek 307Článek 351Článek 308Článek 308Článek 352Článek 308aČlánek 353Článek 309Článek 309Článek 354Článek 310 (přemístěn)Článek 188mČlánek 217Článek 311 (zrušen)2Čl. 299 odst. 2 první pododstavec a odst. 3 až 6 (přemístěn)Článek 311aČlánek 355Článek 312Článek 312Článek 356Závěrečná ustanoveníČlánek 313Článek 313Článek 357Článek 313aČlánek 358Článek 314 (zrušen)3
1 Věcně nahrazen článkem 49c (nově 52) Smlouvy o Evropské unii.
2 Věcně nahrazen článkem 49b (nově 51) Smlouvy o Evropské unii.
3 Věcně nahrazen článkem 53 (nově 55) Smlouvy o Evropské unii.
Съставено в Лисабон на тринадесети декември две хиляди и седма година.
Hecho en Lisboa, el trece de diciembre de dos mil siete.
V Lisabonu dne třináctého prosince dva tisíce sedm.
Udfærdiget i Lissabon den trettende december to tusind og syv.
Geschehen zu Lissabon am dreizehnten Dezember zweitausendsieben.
Kahe tuhande seitsmenda aasta detsembrikuu kolmeteistkiimnendal päeval Lissabonis.
’Eγινε στη Λισσαβώνα, στις δέκα τρεις Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες επτά.
Done at Lisbon on the thirteenth day of December in the year two thousand and seven.
Fait à Lisbonne, le treize décembre deux mille sept.
Arna dhéanamh i Liospóin, an triu lá déag de Nollaig sa bhliain dhá mhíle a seacht.
Fatto a Lisbona, addì tredici dicembre duemilasette.
Lisabonā, divtūkstoš septītā gada trīspadsmitajā decembrī.
Priimta Lisabonoje du tūkstančiai septintųjų merų gruodžio tryliktą dieną.
Kelt Lisszabonban, a kétezer-hetedik év december tizenharmadik napján.
Magħmul f’Lisbona, fit-tlettax-il jum ta’ Diċembru tas-sena elfejn u sebgħa.
Gedaan te Lissabon, de dertiende december tweeduizend zeven.
Sporządzono w Lizbonie dnia trzynastego grudnia roku dwa tysiące siódmego.
Feito em Lisboa, em treze de Dezembro de dois mil e sete.
Întocmit la Lisabona la treisprezece decembrie două mii □apte.
V Lisabone dňa trinásteho decembra dvetisícsedem.
V Lizboni, dne trinaj stega decembra leta dva tisoč sedem.
Tehty Lissabonissa kolmantenatoista päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaseitsemän.
Som skedde i Lissabon den trettonde december tjugohundrasju.
       
Výše uvedený text je ověřeným opisem prvopisu Lisabonské smlouvy pozměňující Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o založení Evropského společenství, podepsané v Lisabonu dne třináctého prosince dva tisíce sedm a uložené v archivu vlády Italské republiky.

ZÁVĚREČNÝ AKT
KONFERENCE ZÁSTUPCŮ VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ, svolaná do Bruselu dne 23. července 2007, aby vzájemnou dohodou schválila změny Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o založení Evropského společenství a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, přijala tyto dokumenty:
I. Lisabonská smlouva pozměňující Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o založení Evropského společenství
II. Protokoly
A. Protokoly připojené ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o fungování Evropské unie a případně ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:
— Protokol o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii
— Protokol o používání zásad subsidiarity a proporcionality
— Protokol o Euroskupině
— Protokol o stálé strukturované spolupráci stanovené článkem 28a Smlouvy o Evropské unii
— Protokol k čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii o přistoupení Unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práva a základních svobod
— Protokol o vnitřním trhu a hospodářské soutěži
— Protokol o uplatňování Listiny základních práv a svobod Evropské unie v Polsku a ve Spojeném království
— Protokol o výkonu sdílených pravomocí
— Protokol o službách obecného zájmu
— Protokol o rozhodnutí Rady, kterým se provádí čl. 9c odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 205 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie jednak mezi 1. listopadem 2014 a 31. březnem 2017 a jednak od 1. dubna 2017
— Protokol o přechodných ustanoveních
B. Protokoly připojené k Lisabonské smlouvě:
— Protokol č. 1 pozměňující protokoly připojené ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o založení Evropského společenství nebo ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii
— Srovnávací tabulky uvedené v článku 2 Protokolu pozměňujícího protokoly připojené ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o založení Evropského společenství nebo ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii
— Protokol č. 2 pozměňující Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii
III. Příloha Lisabonské smlouvy:
— Srovnávací tabulky uvedené v článku 5 Lisabonské smlouvy
Konference přijala následující prohlášení, která se připojují k tomuto závěrečnému aktu:
A. Prohlášení k ustanovením Smluv
1. Prohlášení o Listině základních práv Evropské unie
2. Prohlášení k čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii
3. Prohlášení k článku 7a Smlouvy o Evropské unii
4. Prohlášení o složení Evropského parlamentu
5. Prohlášení o politické dohodě Evropské rady týkající se návrhu rozhodnutí o složení Evropského parlamentu
6. Prohlášení k čl. 9b odst. 5 a 6, čl. 9d odst. 6 a 7 a článku 9e Smlouvy o Evropské unii
7. Prohlášení k čl. 9c odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a k čl. 205 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie
8. Prohlášení o praktických opatřeních, která mají být přijata ke dni vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, pokud jde o předsednictví Evropské rady a Rady pro zahraniční věci
9. Prohlášení k čl. 9c odst. 9 Smlouvy o Evropské unii o rozhodnutí Evropské rady týkajícím se výkonu předsednictví Rady
10. Prohlášení k článku 9d Smlouvy o Evropské unii
11. Prohlášení k čl. 9d odst. 6 a 7 Smlouvy o Evropské unii
12. Prohlášení k článku 9e Smlouvy o Evropské unii
13. Prohlášení o společné zahraniční a bezpečnostní politice
14. Prohlášení o společné zahraniční a bezpečnostní politice
15. Prohlášení k článku 13a Smlouvy o Evropské unii
16. Prohlášení k čl. 53 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii
17. Prohlášení o přednosti práva
18. Prohlášení o vymezení pravomocí
19. Prohlášení k článku 3 Smlouvy o fungování Evropské unie
20. Prohlášení k článku 16b Smlouvy o fungování Evropské unie
21. Prohlášení o ochraně osobních údajů v oblasti justiční spolupráce v trestních věcech a policejní spolupráce
22. Prohlášení k čl. 42 druhému pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie
23. Prohlášení k článkům 42 a 63a Smlouvy o fungování Evropské unie
24. Prohlášení o právní subjektivitě Evropské unie
25. Prohlášení k článkům 61h a 188k Smlouvy o fungování Evropské unie
26. Prohlášení o neúčasti členského státu na opatření založeném na části třetí hlavě IV Smlouvy o fungování Evropské unie
27. Prohlášení k čl. 69d odst. 1 druhému pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie
28. Prohlášení k článku 78 Smlouvy o fungování Evropské unie
29. Prohlášení k čl. 87 odst. 2 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie
30. Prohlášení k článku 104 Smlouvy o fungování Evropské unie
31. Prohlášení k článku 140 Smlouvy o fungování Evropské unie
32. Prohlášení k čl. 152 odst. 4 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie
33. Prohlášení k článku 158 Smlouvy o fungování Evropské unie
34. Prohlášení k článku 163 Smlouvy o fungování Evropské unie
35. Prohlášení k článku 176a Smlouvy o fungování Evropské unie
36. Prohlášení k článku 188n Smlouvy o fungování Evropské unie o sjednávání a uzavírání mezinárodních dohod členskými státy týkajících se prostoru svobody, bezpečnosti a práva
37. Prohlášení k článku 188r Smlouvy o fungování Evropské unie
38. Prohlášení k článku 222 Smlouvy o fungování Evropské unie o počtu generálních advokátů Soudního dvora
39. Prohlášení k článku 249b Smlouvy o fungování Evropské unie
40. Prohlášení k článku 280d Smlouvy o fungování Evropské unie
41. Prohlášení k článku 308 Smlouvy o fungování Evropské unie
42. Prohlášení k článku 308 Smlouvy o fungování Evropské unie
43. Prohlášení k čl. 311a odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie
B. Prohlášení k protokolům připojeným ke Smlouvám
44. Prohlášení k článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie
45. Prohlášení k čl. 5 odst. 2 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie
46. Prohlášení k čl. 5 odst. 3 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie
47. Prohlášení k čl. 5 odst. 3, 4 a 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie
48. Prohlášení k Protokolu o postavení Dánska
49. Prohlášení o Itálii
50. Prohlášení k článku 10 Protokolu o přechodných ustanoveních
Konference dále vzala na vědomí následující prohlášení, která se připojují k tomuto závěrečnému aktu:
51. Prohlášení Belgického království o vnitrostátních parlamentech
52. Prohlášení Belgického království, Bulharské republiky, Spolkové republiky Německo, Řecké republiky, Španělského království, Italské republiky, Kyperské republiky, Litevské republiky, Lucemburského velkovévodství, Maďarské republiky, Republiky Malta, Rakouské republiky, Portugalské republiky, Rumunska, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky o symbolech Evropské unie
53. Prohlášení České republiky k Listině základních práv Evropské unie
54. Prohlášení Spolkové republiky Německo, Irska, Maďarské republiky, Rakouské republiky a Švédského království
55. Prohlášení Španělského království a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska
56. Prohlášení Irska k článku 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva
57. Prohlášení Italské republiky o složení Evropského parlamentu
58. Prohlášení Lotyšské republiky, Maďarské republiky a Republiky Malta o způsobu psaní názvu jednotné měny ve Smlouvách
59. Prohlášení Nizozemského království k článku 270a Smlouvy o fungování Evropské unie
60. Prohlášení Nizozemského království k článku 311a Smlouvy o fungování Evropské unie
61. Prohlášení Polské republiky k Listině základních práv Evropské unie
62. Prohlášení Polské republiky k Protokolu o uplatňování Listiny základních práv Evropské unie v Polsku a Spojeném království
63. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska o definici pojmu „státní příslušníci“
64. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska o volebním právu pro volby do Evropského parlamentu
65. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska k článku 61h Smlouvy o fungování Evropské unie

A. PROHLÁŠENÍ K USTANOVENÍM SMLUV
1. Prohlášení o Listině základních práv Evropské unie
Listina základních práv Evropské unie, jež je právně závazná, potvrzuje základní práva zaručená Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod a práva vyplývající z ústavních tradic společných členským státům.
Listina nerozšiřuje oblast působnosti práva Unie nad rámec pravomocí Unie, ani nevytváří žádnou novou pravomoc či úkol pro Unii, ani nemění pravomoci a úkoly vymezené Smlouvami.
2. Prohlášení k čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii
Konference se dohodla, že přistoupení Unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod se uskuteční tak, aby byly zachovány zvláštnosti právního řádu Unie. Konference bere v této souvislosti na vědomí existenci pravidelného dialogu mezi Soudním dvorem Evropské unie a Evropským soudem pro lidská práva; tento dialog může být posílen po přistoupení Evropské unie k této úmluvě.
3. Prohlášení k článku 7a Smlouvy o Evropské unii
Unie bere v úvahu zvláštní situaci malých států, které s ní udržují specifické blízké vztahy.
4. Prohlášení o složení Evropského parlamentu
Dodatečné křeslo v Evropském parlamentu bude přiděleno Itálii.
5. Prohlášení o politické dohodě Evropské rady týkající se návrhu rozhodnutí o složení Evropského parlamentu
Evropská rada vyjádří politický souhlas s revidovaným návrhem rozhodnutí o složení Evropského parlamentu ve volebním období 2009-2014, založeným na návrhu Evropského parlamentu.
6. Prohlášení k čl. 9b odst. 5 a 6, čl. 9d odst. 6 a 7 a článku 9e Smlouvy o Evropské unii
Při výběru osob vyzvaných k vykonávání funkcí předsedy Evropské rady, předsedy Komise a vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku se vezme náležitě v úvahu nezbytnost respektování zeměpisné a demografické rozmanitosti Unie a jejích členských států.
7. Prohlášení k čl. 9c odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a k čl. 205 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference prohlašuje, že rozhodnutí provádějící čl. 9c odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 205 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie bude přijato Radou v den podpisu Lisabonské smlouvy a vstoupí v platnost dnem vstupu této smlouvy v platnost. Návrh rozhodnutí je uveden dále:

Návrh rozhodnutí Rady,
kterým se provádí čl. 9c odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 205 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie jednak mezi 1. listopadem 2014 a 31. březnem 2017 a jednak od 1. dubna 2017
RADA EVROPSKÉ UNIE,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Je třeba přijmout ustanovení, která umožní hladký přechod ze systému rozhodování v Radě kvalifikovanou většinou, jak je vymezen v čl. 3 odst. 3 Protokolu o přechodných ustanoveních, který bude nadále použitelný až do 31. října 2014, na systém hlasování podle čl. 9c odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 205 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, který bude použitelný od 1. listopadu 2014, včetně zvláštních ustanovení stanovených v čl. 3 odst. 2 uvedeného protokolu na přechodné období až do 31. března 2017.
(2) Připomíná se, že je zvyklostí Rady vynakládat veškeré možné úsilí k posílení demokratické legitimity aktů přijímaných kvalifikovanou většinou,
ROZHODLA TAKTO:
Oddíl 1
Ustanovení použitelná mezi 1. listopadem 2014 a 31. březnem 2017
Článek 1
Pokud mezi 1. listopadem 2014 a 31. březnem 2017 členové Rady, kteří zastupují
a) alespoň tři čtvrtiny počtu obyvatel nebo
b) alespoň tři čtvrtiny počtu členských států
nutných k vytvoření blokační menšiny vyplývající z použití čl. 9c odst. 4 prvního pododstavce Smlouvy o Evropské unii nebo čl. 205 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, oznámí Radě svůj nesouhlas s přijetím aktu kvalifikovanou většinou, Rada tuto záležitost projedná.
Článek 2
V průběhu tohoto jednání vynaloží Rada nejvyšší možné úsilí, aby v přiměřené době, a aniž jsou dotčeny povinné lhůty stanovené právem Unie, dosáhla uspokojivého řešení obav vyjádřených členy Rady uvedenými v článku 1.
Článek 3
Za tímto účelem předseda Rady s pomocí Komise a při dodržení jednacího řádu Rady vynaloží veškerou iniciativu nezbytnou k usnadnění širšího základu shody v Radě. Členové Rady jsou mu nápomocni.
Oddíl 2
Ustanovení použitelná od 1. dubna 2017
Článek 4
Pokud od 1. dubna 2017 členové Rady, kteří zastupují
a) alespoň 55 % obyvatel nebo
b) alespoň 55 % počtu členských států
nutných k vytvoření blokační menšiny vyplývající z použití čl. 9c odst. 4 prvního pododstavce Smlouvy o Evropské unii nebo čl. 205 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, oznámí Radě svůj nesouhlas s přijetím aktu kvalifikovanou většinou, Rada tuto záležitost projedná.
Článek 5
V průběhu tohoto jednání vynaloží Rada nejvyšší možné úsilí, aby v přiměřené době, a aniž jsou dotčeny povinné lhůty stanovené právem Unie, dosáhla uspokojivého řešení obav vyjádřených členy Rady uvedenými v článku 4.
Článek 6
Za tímto účelem předseda Rady s pomocí Komise a při dodržení jednacího řádu Rady vynaloží veškerou iniciativu nezbytnou k usnadnění širšího základu shody v Radě. Členové Rady jsou mu nápomocni.
Oddíl 3
Vstup v platnost rozhodnutí
Článek 7
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vstupu v platnost Lisabonské smlouvy.
8. Prohlášení o praktických opatřeních, která mají být přijata ke dni vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, pokud jde o předsednictví Evropské rady a Rady pro zahraniční věci
Vstoupí-li Lisabonská smlouva v platnost po 1. lednu 2009, vyzve konference příslušné orgány členského státu, který bude právě vykonávat šestiměsíční předsednictví Rady, na jedné straně a osobu, která bude zvolena předsedou Evropské rady, jakož i osobu, která bude jmenována vysokým představitelem Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, na straně druhé, aby po konzultaci s následujícím šestiměsíčním předsednictvím přijaly nezbytná konkrétní opatření, která umožní účinný přechod hmotných a organizačních prvků výkonu předsednictví Evropské rady a Rady pro zahraniční věci.
9. Prohlášení k čl. 9c odst. 9 Smlouvy o Evropské unii o rozhodnutí Evropské rady týkajícím se výkonu předsednictví Rady
Konference prohlašuje, že by Rada měla začít připravovat rozhodnutí provádějící rozhodnutí o výkonu předsednictví Rady ihned po podpisu Lisabonské smlouvy a politicky je schválit do šesti měsíců. Návrh rozhodnutí Evropské rady, které bude přijato ke dni vstupu uvedené smlouvy v platnost, je uveden dále:

Návrh rozhodnutí Evropské rady o výkonu předsednictví Rady
Článek 1
1. Předsednictví Rady, s výjimkou složení pro zahraniční záležitosti, vykonávají předem určené skupiny tří členských států po dobu osmnácti měsíců. Tyto skupiny jsou vytvořeny rovnou rotací členských států, přičemž se vezme v úvahu jejich rozmanitost a zeměpisná rovnováha v Unii.
2. Každý člen skupiny postupně předsedá po dobu šesti měsíců všem složením Rady, s výjimkou složení pro zahraniční záležitosti. Ostatní členové skupiny jsou předsedajícímu členovi nápomocni ve všech jeho funkcích na základě společného programu. Členové skupiny mohou mezi sebou dohodnout jinou úpravu.
Článek 2
Výboru stálých zástupců vlád členských států předsedá zástupce členského státu, který předsedá Radě pro obecné záležitosti.
Politickému a bezpečnostnímu výboru předsedá zástupce vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku.
Přípravným orgánům různých složení Rady, s výjimkou složení pro zahraniční záležitosti, předsedá člen skupiny vykonávající předsednictví dotyčného složení, není-li podle článku 4 rozhodnuto jinak.
Článek 3
Rada pro obecné záležitosti zajišťuje ve spolupráci s Komisí soudržnost a pokračování prací jednotlivých složení Rady v rámci víceletých programů. Členské státy vykonávající předsednictví přijmou s pomocí generálního sekretariátu Rady veškerá účelná opatření pro organizaci a hladký chod prací Rady.
Článek 4
Rada přijme rozhodnutí provádějící toto rozhodnutí.
10. Prohlášení k článku 9d Smlouvy o Evropské unii
Konference se domnívá, že pokud již v Komisi nebudou zastoupeni státní příslušníci všech členských států, měla by Komise věnovat zvláštní pozornost potřebě zajistit plnou transparentnost ve vztazích se všemi členskými státy. V souladu s tím by Komise měla udržovat úzké styky se všemi členskými státy bez ohledu na to, zda jejich státní příslušník vykonává funkci člena Komise či nikoliv, a měla by v této souvislosti věnovat zvláštní pozornost potřebě předávat si vzájemně informace se všemi členskými státy a tyto státy konzultovat.
Konference má rovněž za to, že by Komise měla přijmout veškerá nezbytná opatření k zajištění plného zohlednění skutečné politické, sociální a hospodářské situace ve všech členských státech, včetně těch členských států, jejichž státní příslušník nevykonává funkci člena Komise. Tato opatření by měla zahrnovat záruku toho, že postavení těchto členských států bude upraveno vhodnou organizační úpravou.
11. Prohlášení k čl. 9d odst. 6 a 7 Smlouvy o Evropské unii
Konference má za to, že v souladu s ustanoveními Smluv mají Evropský parlament a Evropská rada společnou odpovědnost za hladký průběh postupu vedoucího k volbě předsedy Evropské komise. Před rozhodnutím Evropské rady povedou tedy zástupci Evropského parlamentu a Evropské rady nezbytné konzultace v rámci, který považují za nejvhodnější. Tyto konzultace se zaměří na profil kandidátů na funkci předsedy Komise, přičemž se přihlédne k volbám do Evropského parlamentu v souladu s čl. 9d odst. 7 prvním pododstavcem. Podrobnosti těchto konzultací mohou být ve vhodnou dobu blíže určeny vzájemnou dohodou Evropského parlamentu a Evropské rady.
12. Prohlášení k článku 9e Smlouvy o Evropské unii
1. Konference prohlašuje, že během přípravných prací předcházejících jmenování vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, k němuž má dojít dnem vstupu Lisabonské smlouvy v platnost v souladu s článkem 9e Smlouvy o Evropské unii a článkem 5 Protokolu o přechodných ustanoveních, a jehož funkční období bude od uvedeného dne až do skončení funkčního období Komise, která bude ve funkci k uvedenému dni, se uskuteční příslušné kontakty s Evropským parlamentem.
2. Dále konference připomíná, že pokud jde o vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, jehož funkční období začne v listopadu roku 2009 ve stejné době a na stejné období jako funkční období příští Komise, bude jmenován v souladu s články 9d a 9e Smlouvy o Evropské unii.
13. Prohlášení o společné zahraniční a bezpečnostní politice
Konference zdůrazňuje, že ustanovení Smlouvy o Evropské unii týkající se společné zahraniční a bezpečnostní politiky, včetně vytvoření úřadu vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a vytvoření Evropské služby pro vnější činnost, nemají vliv na odpovědnost členských států ve stávající podobě, pokud jde o formulaci a provádění jejich zahraniční politiky, ani na jejich zastoupení ve třetích zemích a mezinárodních organizacích.
Konference rovněž připomíná, že ustanoveními upravujícími společnou bezpečnostní a obrannou politiku není dotčena zvláštní povaha bezpečnostní a obranné politiky členských států.
Zdůrazňuje, že Evropská unie a její členské státy budou i nadále vázány ustanoveními Charty Organizace spojených národů, a zejména hlavní zodpovědností Rady bezpečnosti a jejích členů za zachování mezinárodního míru a bezpečnosti.
14. Prohlášení o společné zahraniční a bezpečnostní politice
Kromě zvláštních pravidel a postupů uvedených v čl. 11 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii konference zdůrazňuje, že ustanovení týkající se společné zahraniční a bezpečnostní politiky, včetně vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské služby pro vnější činnost, neovlivní stávající právní základ, odpovědnost ani pravomoci jednotlivých členských států, pokud jde o formulaci a provádění jejich zahraniční politiky, jejich diplomatické služby, vztahy se třetími zeměmi a účast v mezinárodních organizacích, včetně členství členského státu v Radě bezpečnosti OSN.
Konference rovněž konstatuje, že ustanovení týkající se společné zahraniční a bezpečnostní politiky neposkytují Komisi nové pravomoci v oblasti iniciace rozhodnutí ani neposilují úlohu Evropského parlamentu.
Konference rovněž připomíná, že ustanoveními upravujícími společnou evropskou bezpečnostní a obrannou politiku není dotčena zvláštní povaha bezpečnostní a obranné politiky členských států.
15. Prohlášení k článku 13a Smlouvy o Evropské unii
Konference prohlašuje, že jakmile bude podepsána Lisabonská smlouva, měli by generální tajemník Rady, vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, Komise a členské státy zahájit přípravné práce týkající se Evropské služby pro vnější činnost.
16. Prohlášení k čl. 53 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii
Konference má za to, že možnost překladů Smluv do jazyků uvedených v čl. 53 odst. 2 přispívá k naplnění cíle Unie respektovat svou bohatou kulturní a jazykovou rozmanitost podle čl. 2 odst. 3 čtvrtého pododstavce. V této souvislosti konference potvrzuje oddanost Unie evropské kulturní rozmanitosti a zvláštní pozornost, kterou bude nadále věnovat uvedeným a jiným jazykům.
Konference doporučuje, aby členské státy, které si přejí využít možnosti uvedené v čl. 53 odst. 2, oznámily Radě do šesti měsíců ode dne podpisu Lisabonské smlouvy jazyk nebo jazyky, do nichž budou tyto Smlouvy přeloženy.
17. Prohlášení o přednosti práva
Konference připomíná, že v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie mají Smlouvy a právo přijímané Unií na základě Smluv přednost před právem členských států, za podmínek stanovených touto judikaturou.
Konference dále rozhodla, že se k tomuto závěrečnému aktu připojí stanovisko právní služby Rady o přednosti práva ES ve znění uvedeném v dokumentu 11197/07 (JUR 260):

„Stanovisko právní služby Rady  ze dne 22. června 2007
Z judikatury Soudního dvora vyplývá, že přednost práva ES je základní zásadou práva Společenství. Podle Soudního dvora je tato zásada neodmyslitelným prvkem zvláštní povahy Evropského společenství. V době prvního rozsudku této ustálené judikatury (rozsudek ze dne 15. července 1964 ve věci 6/64, Costa/ENEL1) nebyla ve Smlouvě žádná zmínka o přednosti. Je tomu tak i dnes. Skutečnost, že zásada přednosti nebude v budoucí smlouvě uvedena, nezmění žádným způsobem existenci této zásady ani stávající judikaturu Soudního dvora.“
18. Prohlášení o vymezení pravomocí
Konference zdůrazňuje, že v souladu se systémem rozdělení pravomocí mezi Unii a členské státy podle Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie náležejí pravomoci, které nejsou Smlouvami svěřeny Unii, členským státům.
Svěřují-li v určité oblasti Smlouvy Unii pravomoc sdílenou s členskými státy, vykonávají členské státy svou pravomoc v rozsahu, v jakém ji Unie nevykonala nebo se ji rozhodla přestat vykonávat. Posledně uvedená situace nastává, když příslušné orgány Unie rozhodnou o zrušení legislativního aktu, zejména aby lépe zajistily, že zásady subsidiarity a proporcionality budou trvale respektovány. Rada může na podnět jednoho nebo více svých členů (zástupců členských států) a v souladu s článkem 208 Smlouvy o fungování Evropské unie požádat Komisi, aby předložila návrhy na zrušení legislativního aktu. Konference vítá prohlášení Komise, že bude těmto žádostem věnovat zvláštní pozornost.
Zástupci vlád členských států zasedající na mezivládní konferenci mohou řádným postupem pro přijímání změn stanoveným v čl. 48 odst. 2 až 5 Smlouvy o Evropské unii také rozhodnout o změně smluv, na kterých je Unie založena, mimo jiné za účelem rozšíření nebo omezení pravomocí svěřených Unii uvedenými smlouvami.
19. Prohlášení k článku 3 Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference se dohodla, že v rámci celkového úsilí Unie odstranit nerovnosti mezi ženami a muži bude Unie usilovat ve svých různých politikách o boj proti veškerým formám domácího násilí. Členské státy by měly přijmout veškerá nezbytná opatření pro předcházení těmto trestným činům a jejich trestání, jakož i pro podporu a ochranu obětí.
20. Prohlášení k článku 16b Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference prohlašuje, že při přijímání pravidel o ochraně osobních údajů na základě článku 16b, která mohou mít přímé důsledky pro národní bezpečnost, bude zvláštní povaha této otázky náležitě zohledněna. Připomíná, že platné právní předpisy (viz zejména směrnici 95/46/ES) obsahují v tomto ohledu zvláštní odchylky.
21. Prohlášení o ochraně osobních údajů v oblasti justiční spolupráce v trestních věcech a policejní spolupráce
Konference uznává, že zvláštní pravidla pro ochranu osobních údajů a volný pohyb těchto údajů v oblastech justiční spolupráce v trestních věcech a policejní spolupráce, založená na článku 16b Smlouvy o fungování Evropské unie, by se mohla vzhledem ke specifické povaze těchto oblastí ukázat jako nezbytná.
22. Prohlášení k článkům 42 a 63a Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference má za to, že pokud by se návrh legislativního aktu založený na čl. 63a odst. 2 dotkl důležitých aspektů systému sociálního zabezpečení členského státu, včetně oblasti působnosti, nákladů nebo finanční struktury, nebo by se dotkl finanční rovnováhy tohoto systému, jak je stanoveno v čl. 42 druhém pododstavci, budou zájmy daného členského státu plně zohledněny.
23. Prohlášení k čl. 42 druhému pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference připomíná, že v takovém případě Evropská rada v souladu s čl. 9b odst. 4 Smlouvy o Evropské unii rozhoduje konsensem.
24. Prohlášení o právní subjektivitě Evropské unie
Konference potvrzuje, že skutečnost, že Evropská unie má právní subjektivitu, Unii v žádném případě neopravňuje k přijímání právních předpisů nebo k jednání v oblastech mimo pravomoci, které byly Unii svěřeny členskými státy ve Smlouvách.
25. Prohlášení k článkům 61h a 188k Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference připomíná, že dodržování základních práv a svobod vyžaduje zejména věnování dostatečné pozornosti ochraně a dodržování práva dotčených fyzických osob nebo subjektů na zákonné záruky. Za tímto účelem a s cílem zajistit přísnou soudní kontrolu rozhodnutí, jež podřizují fyzické osoby nebo subjekty omezujícím opatřením, musí být tato rozhodnutí založena na jasných a jednoznačných kritériích. Tato kritéria by měla být přizpůsobena charakteristickým rysům každého omezujícího opatření.
26. Prohlášení o neúčasti členského státu na opatření založeném na části třetí hlavě IV Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference prohlašuje, že pokud se členský stát rozhodne neúčastnit se opatření založeného na části třetí hlavě IV Smlouvy o fungování Evropské unie, Rada důkladně projedná možné důsledky a dopad neúčasti tohoto členského státu na uvedeném opatření.
Každý členský stát může dále vyzvat Komisi, aby situaci přezkoumala na základě článku 96 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Předcházejícími pododstavci není dotčena možnost členského státu obrátit se v této otázce na Evropskou radu.
27. Prohlášení k čl. 69d odst. 1 druhému pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference má za to, že by nařízení podle čl. 69d odst. 1 druhého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie měla zohlednit vnitrostátní předpisy a postupy týkající se zahájení trestního stíhání.
28. Prohlášení k článku 78 Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference bere na vědomí, že se článek 78 použije v souladu se současnou praxí. Slova „opatření (...) nutná k vyrovnání hospodářských nevýhod, jež byly hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky způsobeny rozdělením Německa,“ se vykládají v souladu se stávající judikaturou Soudního dvora Evropské unie.
29. Prohlášení k čl. 87 odst. 2 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference bere na vědomí, že se čl. 87 odst. 2 písm. c) vykládá v souladu se stávající judikaturou Soudního dvora Evropské unie o použitelnosti ustanovení na podporu poskytovanou určitým oblastem Spolkové republiky Německo postiženým bývalým rozdělením Německa.
30. Prohlášení k článku 104 Smlouvy o fungování Evropské unie
Pokud jde o článek 104, konference potvrzuje, že zvyšování růstového potenciálu a zajištění zdravého rozpočtového stavu jsou dva pilíře hospodářské a rozpočtové politiky Unie a členských států. Pakt o stabilitě a růstu je významným nástrojem pro dosažení těchto cílů.
Konference znovu potvrzuje svou oddanost ustanovením týkajícím se Paktu o stabilitě a růstu, která tvoří rámec pro koordinaci rozpočtových politik členských států.
Konference potvrzuje, že systém založený na pravidlech je nejlepší zárukou dodržování závazků a rovného zacházení se všemi členskými státy.
V tomto rámci konference rovněž znovu potvrzuje svou oddanost cílům Lisabonské strategie: vytváření pracovních míst, strukturálním reformám a sociální soudržnosti.
Cílem Unie je dosažení vyrovnaného hospodářského růstu a cenové stability. Proto je třeba, aby hospodářské a rozpočtové politiky stanovily správné priority v oblasti hospodářských reforem, inovace, konkurenceschopnosti a posílení soukromých investic a spotřeby v obdobích slabého hospodářského růstu. To by se mělo odrážet ve směřování rozpočtových rozhodnutí na vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie, zejména prostřednictvím restrukturalizace příjmů a výdajů veřejných rozpočtů, za současného dodržování rozpočtové kázně v souladu se Smlouvami a s Paktem o stabilitě a růstu.
Rozpočtové a hospodářské výzvy, kterým členské státy čelí, podtrhují význam zdravé rozpočtové politiky v celém hospodářském cyklu.
Konference se dohodla, že by členské státy měly aktivně využívat období hospodářského oživení za účelem konsolidace veřejných financí a zlepšení rozpočtového stavu. Cílem je postupně docílit rozpočtového přebytku v časech konjunktury, který vytvoří nezbytnou rezervu pro období hospodářského poklesu, a přispět tak k dlouhodobé udržitelnosti veřejných financí.
Členské státy se zájmem očekávají případné návrhy Komise a další příspěvky členských států určené k posílení a vyjasnění provádění Paktu o stabilitě a růstu. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření k posílení růstového potenciálu svých ekonomik. Tento cíl by mohla podpořit lepší koordinace hospodářských politik. Toto prohlášení nepředjímá budoucí rozhovory o Paktu o stabilitě a růstu.
31. Prohlášení k článku 140 Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference potvrzuje, že politiky popsané v článku 140 spadají v zásadě do pravomoci členských států. Podpůrná a koordinační opatření uskutečňovaná na úrovni Unie v souladu s uvedeným článkem jsou doplňkové povahy. Slouží k posílení spolupráce mezi členskými státy, a nikoliv k harmonizaci vnitrostátních systémů. Záruky a zvyklosti existující v každém členském státě týkající se odpovědnosti sociálních partnerů nejsou dotčeny.
Tímto prohlášením nejsou dotčena ustanovení Smluv, která svěřují pravomoc Unii, včetně oblasti sociálních věcí.
32. Prohlášení k čl. 152 odst. 4 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference prohlašuje, že opatření, která budou přijata podle čl. 152 odst. 4 písm. c), musí zohledňovat společné otázky bezpečnosti a jejich cílem musí být stanovení vysokých norem jakosti a bezpečnosti, pokud by vnitrostátní normy mající vliv na vnitřní trh jinak bránily dosažení vysoké úrovně ochrany lidského zdraví.
33. Prohlášení k článku 158 Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference má za to, že odkaz na ostrovní regiony uvedený v článku 158 může zahrnovat ostrovní státy jako celek, s výhradou splnění nezbytných kritérií.
34. Prohlášení k článku 163 Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference se dohodla že činnost Unie v oblasti výzkumu a technologického rozvoje bude věnovat řádnou pozornost základním směrům a volbám obsaženým v politikách výzkumu členských států.
35. Prohlášení k článku 176a Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference se domnívá, že se článek 176a nedotýká práva členských států přijímat nezbytná ustanovení k zajištění svého zásobování energií za podmínek uvedených v článku 297.
36. Prohlášení k článku 188n Smlouvy o fungování Evropské unie o sjednávání a uzavírání mezinárodních smluv členskými státy týkajících se prostoru svobody, bezpečnosti a práva
Konference potvrzuje, že členské státy mohou sjednávat a uzavírat smlouvy se třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi v oblastech zahrnutých částí třetí hlavou IV kapitolami 3, 4 a 5, pokud jsou tyto smlouvy v souladu s právem Unie.
37. Prohlášení k článku 188r Smlouvy o fungování Evropské unie
Aniž jsou dotčena opatření Unie přijatá ke splnění jejího závazku solidarity vůči členskému státu, který je cílem teroristického útoku nebo obětí přírodní nebo člověkem způsobené pohromy, není žádné z ustanovení článku 188r určeno k tomu, aby ovlivňovalo právo jiného členského státu na volbu nejvhodnějšího prostředku ke splnění svého závazku solidarity vůči uvedenému členskému státu.
38. Prohlášení k článku 222 Smlouvy o fungování Evropské unie o počtu generálních advokátů Soudního dvora
Konference prohlašuje, že pokud Soudní dvůr požádá v souladu s čl. 222 prvním pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie o zvýšení počtu generálních advokátů o tři (jedenáct namísto osmi), bude Rada jednomyslně s tímto zvýšením souhlasit.
Konference se dohodla, že v takovém případě bude mít Polsko stálého generálního advokáta, stejně jako jej již má Německo, Francie, Itálie, Španělsko a Spojené království, a nebude se již účastnit systému částečné obměny, přičemž stávající systém částečné obměny se bude týkat pěti generálních advokátů namísto tří.
39. Prohlášení k článku 249b Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference bere na vědomí záměr Komise pokračovat v souladu se svými zavedenými postupy v konzultacích odborníků jmenovaných členskými státy při vypracovávání svých návrhů aktů v přenesené pravomoci v oblasti finančních služeb.
40. Prohlášení k článku 280d Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference prohlašuje, že členské státy mohou ve své žádosti o navázání posílené spolupráce uvést, zda již v této fázi zamýšlejí uplatnit článek 280h o rozšíření hlasování kvalifikovanou většinou nebo použití řádného legislativního postupu.
41. Prohlášení k článku 308 Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference prohlašuje, že odkaz na cíle Unie v čl. 308 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie se týká cílů stanovených v čl. 2 odst. 2 a 3 Smlouvy o Evropské unii a cílů čl. 2 odst. 5 uvedené smlouvy souvisejících s vnější činností na základě části páté Smlouvy o fungování Evropské unie. Je proto vyloučeno, že by činnost založená na článku 308 Smlouvy o fungování Evropské unie sledovala pouze cíle stanovené v čl. 2 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii. V této souvislosti konference konstatuje, že v souladu s čl. 15b odst. 1 Smlouvy o Evropské unii nemohou být v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky přijímány legislativní akty.
42. Prohlášení k článku 308 Smlouvy o fungování Evropské unie
Konference zdůrazňuje, že v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie nemůže článek 308 Smlouvy o fungování Evropské unie jakožto nedílná součást institucionálního systému založeného na zásadě svěřených pravomocí sloužit jako základ pro rozšíření rozsahu pravomocí Unie nad obecný rámec vymezený ustanoveními Smluv jako celku, a zejména ustanoveními, která vymezují úkoly a činnosti Unie. Článek 308 nemůže být v žádném případě použit jako základ pro přijetí ustanovení, jejichž účinek by v podstatě znamenal změnu Smluv, aniž by se použil postup, který pro tento účel Smlouvy stanoví.
43. Prohlášení k čl. 311a odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie
Vysoké smluvní strany se dohodly, že Evropská rada na základě čl. 311a odst. 6 přijme rozhodnutí, jež povede ke změně postavení Mayotte ve vztahu k Unii tak, že se toto území stane nejvzdálenějším regionem ve smyslu čl. 311a odst. 1 a článku 299, jakmile francouzské orgány Evropské radě a Komisi oznámí, že to probíhající vývoj vnitřního statutu ostrova umožňuje.
B. PROHLÁŠENÍ K PROTOKOLŮM PŘIPOJENÝM KE SMLOUVÁM
44. Prohlášení k článku 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie
Konference bere na vědomí, že pokud členský stát učinil oznámení podle čl. 5 odst. 2 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, že se nechce účastnit návrhu či podnětu, může být toto oznámení staženo kdykoli před přijetím opatření navazujícího na schengenské acquis.
45. Prohlášení k čl. 5 odst. 2 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie
Konference prohlašuje, že kdykoli Spojené království nebo Irsko oznámí Radě svůj úmysl neúčastnit se opatření navazujícího na část schengenského acquis, které se účastní, Rada důkladně projedná možné dopady neúčasti daného členského státu v uvedeném opatření. Při projednání v rámci Rady by měly být zohledněny informace poskytnuté Komisí týkající se vztahu mezi návrhem a schengenským acquis.
46. Prohlášení k čl. 5 odst. 3 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie
Konference připomíná, že pokud Rada nepřijme rozhodnutí po prvním věcném projednání záležitosti, může jí Komise předložit pozměněný návrh k dalšímu věcnému projednání ve lhůtě čtyř měsíců.
47. Prohlášení k čl. 5 odst. 3, 4 a 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie
Konference bere na vědomí, že podmínky, jež stanoví rozhodnutí uvedené v čl. 5 odst. 3, 4 nebo 5 Protokolu o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, mohou stanovit, že dotyčný členský stát ponese případné přímé finanční důsledky, které nezbytně a nevyhnutelně nastanou v důsledku ukončení jeho účasti v části nebo celém acquis uvedeném v jakémkoli rozhodnutí Rady přijatém podle článku 4 uvedeného protokolu.
48. Prohlášení k Protokolu o postavení Dánska
Konference bere na vědomí, že Dánsko s ohledem na právní akty, které přijme Rada buď sama, nebo společně s Evropským parlamentem, a které obsahují jak ustanovení použitelná na Dánsko, tak i ustanovení, jež na Dánsko použitelná nejsou, protože se na jejich právní základ vztahuje část I Protokolu o postavení Dánska, prohlašuje, že nevyužije svého hlasovacího práva k tomu, aby zabránilo přijetí ustanovení, která na Dánsko nejsou použitelná.
Dále konference bere na vědomí, že na základě prohlášení konference k článku 188r Dánsko prohlašuje, že dánská účast na činnostech nebo právních aktech podle článku 188r se uskuteční v souladu s částí I a částí II Protokolu o postavení Dánska.
49. Prohlášení o Itálii
Konference bere na vědomí, že Protokol o Itálii připojený v roce 1957 ke Smlouvě o založení Evropského hospodářského společenství, pozměněný při přijetí Smlouvy o Evropské unii, uváděl toto:

„VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
PŘEJÍCE SI vyřešit některé zvláštní otázky týkající se Itálie,
SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují k této smlouvě:
ČLENSKÉ STÁTY SPOLEČENSTVÍ
BEROU NA VĚDOMÍ skutečnost, že italská vláda zahájila desetiletý program hospodářského rozvoje zaměřený na vyrovnání strukturální nerovnováhy italského hospodářství, zejména vybavením méně rozvinutých oblastí na jihu a na italských ostrovech a vytvořením nových pracovních míst s cílem odstranit nezaměstnanost;
PŘIPOMÍNAJÍ, že zásady a cíle tohoto programu italské vlády byly vzaty na vědomí a schváleny organizacemi pro mezinárodní spolupráci, jichž jsou členské státy členy;
UZNÁVAJÍ, že dosažení cílů italského programu je v jejich společném zájmu;
SHODUJÍ SE na tom, aby orgánům Společenství bylo doporučeno s cílem usnadnit italské vládě splnění tohoto úkolu přijmout všechny prostředky a postupy umožněné Smlouvou, zejména přiměřené využití zdrojů Evropské investiční banky a Evropského sociálního fondu;
DOMNÍVAJÍ SE, že orgány Společenství musí při uplatňování Smlouvy brát v úvahu úsilí, které musí italské hospodářství vyvinout během nadcházejících let, a vhodnou příležitost k odvrácení nebezpečného napětí, zejména v platební bilanci a úrovni zaměstnanosti, které by mohlo ohrozit uplatňování Smlouvy v Itálii;
UZNÁVAJÍ zejména, že v případě použití článků 109h a 109i je třeba dbát, aby opatření požadovaná od italské vlády zajišťovala naplnění jejího programu hospodářského rozvoje a zvýšení životní úrovně obyvatelstva.“
50. Prohlášení k článku 10 Protokolu o přechodných ustanoveních
Konference vyzývá Evropský parlament, Radu a Komisi, aby ve vhodných případech a podle možností ve lhůtě pěti let uvedené v čl. 10 odst. 3 Protokolu o přechodných ustanoveních usilovaly v rámci svých pravomocí o přijetí právních aktů, kterými se mění nebo nahrazují akty uvedené v čl. 10 odst. 1 uvedeného protokolu.
C. PROHLÁŠENÍ ČLENSKÝCH STÁTŮ
Konference dále vzala na vědomí následující prohlášení, která se připojují k tomuto závěrečnému aktu:
51. Prohlášení Belgického království o vnitrostátních parlamentech
Belgie upřesňuje, že podle jejího ústavního práva jak Sněmovna zastupitelů a Senát Federálního parlamentu, tak i parlamentní shromáždění společenství a regionů jednají, z hlediska pravomocí vykonávaných Unií, jako složky vnitrostátního parlamentního systému nebo jako komory vnitrostátního parlamentu.
52. Prohlášení Belgického království, Bulharské republiky, Spolkové republiky Německo, Řecké republiky, Španělského království, Italské republiky, Kyperské republiky, Litevské republiky, Lucemburského velkovévodství, Maďarské republiky, Republiky Malta, Rakouské republiky, Portugalské republiky, Rumunska, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky o symbolech Evropské unie
Belgie, Bulharsko, Německo, Řecko, Španělsko, Itálie, Kypr, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Rakousko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko a Slovensko prohlašují, že vlajka znázorňující kruh dvanácti zlatých hvězd na modrém pozadí, hymna vycházející z „Ódy na radost“ z Deváté symfonie Ludwiga van Beethovena, heslo „Jednotná v rozmanitosti“, euro jako měna Evropské unie a 9. květen jako den Evropy pro ně zůstávají i nadále symboly sounáležitosti občanů Evropské unie a jejich svazku s ní.
53. Prohlášení České republiky k Listině základních práv Evropské unie
1. Česká republika připomíná, že ustanovení Listiny základních práv Evropské unie jsou určena orgánům a institucím Evropské unie v souladu se zásadou subsidiarity a rozdělením pravomocí mezi Evropskou unií a jejími členskými státy, jak bylo znovu potvrzeno v prohlášení (č. 18) o vymezení pravomocí. Česká republika zdůrazňuje, že její ustanovení jsou určena členským státům pouze tehdy, pokud provádějí právo Unie, a nikoli tehdy, když přijímají nebo provádějí vnitrostátní právo nezávisle na právu Unie.
2. Česká republika rovněž zdůrazňuje, že Listina nerozšiřuje oblast uplatňování práva Unie a nezakládá žádnou novou pravomoc Unie. Listina nezužuje oblast uplatňování vnitrostátního práva a neomezuje žádné současné pravomoci vnitrostátních orgánů v této oblasti.
3. Česká republika podtrhuje, že pokud Listina uznává základní práva a zásady, které vyplývají z ústavních zvyklostí společných členským státům, tato práva a zásady musí být vykládány v souladu s těmito zvyklostmi.
4. Česká republika dále zdůrazňuje, že žádné ustanovení této Listiny nesmí být vykládáno jako omezení nebo narušení lidských práv a základních svobod, které jsou v oblasti své působnosti uznávány právem Unie a mezinárodními smlouvami, jejichž smluvní stranou je Unie nebo všechny její členské státy, včetně Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, a ústavami členských států.
54. Prohlášení Spolkové republiky Německo, Irska, Maďarské republiky, Rakouské republiky a Švédského království
Německo, Irsko, Maďarsko, Rakousko a Švédsko konstatují, že zásadní ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii nebyla podstatně změněna od vstupu uvedené smlouvy v platnost a musí být aktualizována. Podporují myšlenku konference zástupců vlád členských států, jež by měla být svolána co nejdříve.
55. Prohlášení Španělského království a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska
Smlouvy se použijí na Gibraltar jako na evropské území, za jehož vnější vztahy převzal odpovědnost členský stát. To nemá za následek změnu příslušných postojů dotyčných členských států.
56. Prohlášení Irska k článku 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva
Irsko potvrzuje svou oddanost Unii jako prostoru svobody, bezpečnosti a práva, v němž jsou respektována základní práva a různé právní systémy a tradice členských států a jenž poskytuje občanům vysokou úroveň bezpečnosti.
Irsko proto prohlašuje, že je pevně odhodláno uplatnit v co největší míře své právo podle článku 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva účastnit se přijímání opatření na základě části třetí hlavy IV Smlouvy o fungování Evropské unie.
Irsko se bude v co největší míře účastnit zejména opatření v oblasti policejní spolupráce.
Irsko dále připomíná, že v souladu s článkem 8 protokolu může Radě písemně oznámit, že si již nepřeje, aby se na ně protokol vztahoval. Irsko má v úmyslu přezkoumat uplatňování těchto ujednání do tří let od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.
57. Prohlášení Italské republiky o složení Evropského parlamentu
Itálie připomíná, že v souladu s články 8a (nově označeným jako článek 10) a 9a (nově označeným jako článek 14) Smlouvy o Evropské unii se Evropský parlament skládá ze zástupců občanů Unie, jejichž zastoupení je zajištěno poměrným sestupným způsobem.
Itálie rovněž připomíná, že na základě článku 8 (nově označeného jako článek 9) Smlouvy o Evropské unii a článku 17 (nově označeného jako článek 20) Smlouvy o fungování Evropské unie je občanem Unie každá osoba, která má státní příslušnost členského státu.
Proto se Itálie domnívá, že, aniž je dotčeno rozhodnutí týkající se volebního období 2009-2014, musí každé rozhodnutí přijaté Evropskou radou z podnětu Evropského parlamentu a s jeho souhlasem stanovící složení Evropského parlamentu dodržovat zásady stanovené v článku 9a (nově označeném jako článek 14) Smlouvy o Evropské unii.
58. Prohlášení Lotyšské republiky, Maďarské republiky a Republiky Malta o způsobu psaní názvu jednotné měny ve Smlouvách
Aniž je dotčen jednotný způsob psaní názvu jednotné měny Evropské unie podle Smluv, jak je uveden na bankovkách a mincích, Lotyšsko, Maďarsko a Malta prohlašují, že způsob psaní názvu jednotné měny, včetně odvozených tvarů, použitý v lotyšském, maďarském a maltském znění Smluv nemá vliv na stávající pravidla lotyšského, maďarského a maltského jazyka.
59. Prohlášení Nizozemského království k článku 270a Smlouvy o fungování Evropské unie
Nizozemské království bude souhlasit s rozhodnutím uvedeným v čl. 270a odst. 2 druhém pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud revize rozhodnutí uvedeného v čl. 269 třetím pododstavci uvedené smlouvy přinese Nizozemsku uspokojivé řešení jeho nadměrného záporného čistého příspěvku do rozpočtu Unie.
60. Prohlášení Nizozemského království k čl. 311a Smlouvy o fungování Evropské unie
Nizozemské království prohlašuje, že podnět k rozhodnutí uvedenému v čl. 311a odst. 6, určenému ke změně postavení Nizozemských Antil nebo Aruby vzhledem k Unii, bude předložen pouze na základě rozhodnutí přijatého v souladu s ústavou Nizozemského království.
61. Prohlášení Polské republiky k Listině základních práv Evropské unie
Listina se nijak nedotýká práva členských států přijímat právní předpisy v oblasti veřejné mravnosti, rodinného práva, jakož i ochrany lidské důstojnosti a dodržování fyzické a mravní integrity člověka.
62. Prohlášení Polské republiky k Protokolu o uplatňování Listiny základních práv Evropské unie v Polsku a Spojeném království
Polská republika prohlašuje, že vzhledem k tradici společenského hnutí „Solidarita“ a jeho významnému přínosu k boji za sociální a pracovní práva plně respektuje sociální a pracovní práva, jak jsou stanovena právem Evropské unie, a zejména ta, jež jsou potvrzena v hlavě IV Listiny základních práv Evropské unie.
63. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska o definici pojmu „státní příslušníci“
S ohledem na Smlouvy a na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii a jiné akty z těchto smluv odvozených nebo jejichž platnost tyto smlouvy zachovávají, trvá Spojené království na svém prohlášení ze dne 31. prosince 1982 o definici pojmu „státní příslušníci“ s tou výjimkou, že odkazem na „občany britských závislých území“ se rozumějí „občané britských zámořských území“.
64. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska o volebním právu pro volby do Evropského parlamentu
Spojené království bere na vědomí, že účelem článku 9a Smlouvy o Evropské unii a jiných ustanovení Smluv není měnit základ volebního práva pro volby do Evropského parlamentu.
65. Prohlášení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska k článku 61h Smlouvy o fungování Evropské unie
Spojené království plně podporuje energické opatření za účelem přijetí finančních sankcí určených na předcházení a boj proti terorismu a souvisejícím činnostem. Proto Spojené království prohlašuje, že zamýšlí uplatnit své právo podle článku 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva účastnit se přijímání všech návrhů podle článku 61h Smlouvy o fungování Evropské unie.
Съставено в Лисабон на тринадесети декември две хиляди и седма година.
Hecho en Lisboa, el trece de diciembre de dos mil siete.
V Lisabonu dne třináctého prosince dva tisíce sedm.
Udfærdiget i Lissabon den trettende december to tusind og syv.
Geschehen zu Lissabon am dreizehnten Dezember zweitausendsieben.
Kahe tuhande seitsmenda aasta detsembrikuu kolmeteistkiimnendal päeval Lissabonis.
’Eγινε στη Λισσαβώνα, στις δέκα τρεις Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες επτά.
Done at Lisbon on the thirteenth day of December in the year two thousand and seven.
Fait à Lisbonne, le treize décembre deux mille sept.
Arna dhéanamh i Liospóin, an triu lá déag de Nollaig sa bhliain dhá mhíle a seacht.
Fatto a Lisbona, addì tredici dicembre duemilasette.
Lisabonā, divtūkstoš septītā gada trīspadsmitajā decembrī.
Priimta Lisabonoje du tūkstančiai septintųjų merų gruodžio tryliktą dieną.
Kelt Lisszabonban, a kétezer-hetedik év december tizenharmadik napján.
Magħmul f’Lisbona, fit-tlettax-il jum ta’ Diċembru tas-sena elfejn u sebgħa.
Gedaan te Lissabon, de dertiende december tweeduizend zeven.
Sporządzono w Lizbonie dnia trzynastego grudnia roku dwa tysiące siódmego.
Feito em Lisboa, em treze de Dezembro de dois mil e sete.
Întocmit la Lisabona la treisprezece decembrie două mii □apte.
V Lisabone dňa trinásteho decembra dvetisícsedem.
V Lizboni, dne trinaj stega decembra leta dva tisoč sedem.
Tehty Lissabonissa kolmantenatoista päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaseitsemän.
Som skedde i Lissabon den trettonde december tjugohundrasju.
      

DRUHÝ PROTOKOL O OPRAVÁCH LISABONSKÉ SMLOUVY POZMĚŇUJÍCÍ SMLOUVU O EVROPSKÉ UNII A SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ, KTERÁ BYLA PODEPSÁNA V LISABONU DNE 13. PROSINCE 2007
DRUHÝ PROTOKOL O OPRAVÁCH LISABONSKÉ SMLOUVY POZMĚŇUJÍCÍ SMLOUVU O EVROPSKÉ UNII A SMLOUVU O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ, KTERÁ BYLA PODEPSÁNA V LISABONU DNE 13. PROSINCE 2007
Vzhledem k tomu, že vyšlo najevo, že původní znění 23 jazykových verzí Lisabonské smlouvy pozměňující Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o založení Evropského společenství podepsané v Lisabonu dne 13. prosince 2007, jejímž depozitářem je vláda Italské republiky, obsahuje chyby,
vzhledem k tomu, že signatářské státy uvedené smlouvy byly na tyto chyby upozorněny dopisem ze dne 9. dubna 2008, který zaslal právní poradce Rady Evropské unie stálým zástupcům členských států,
vzhledem k tomu, že signatářské státy nevznesly k opravám navrženým v uvedeném dopise před uplynutím lhůty v něm stanovené žádné námitky,
byly uvedené chyby dnes opraveny Ministerstvem zahraničních věcí Italské republiky tak, jak je uvedeno v příloze.
Na důkaz toho byl vypracován tento druhý protokol s tím, že vláda každého signatářského státu uvedené smlouvy obdrží jeho kopii.
V Římě dne třicátého dubna roku dva tisíce osm.
Vedoucí oddělení pro diplomatické spory a mezinárodní smlouvy.

PŘÍLOHA
ZÁPIS O OPRAVĚ
Lisabonská smlouva pozměňující Smlouvu o Evropské unii a Smlouvu o založení Evropského společenství,
podepsaná v Lisabonu dne 13. prosince 2007
(CIG 14/07, 3.12.2007)
(Úř. věst. C 306, 17.12.2007)
Strana 1. Změny Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o založení Evropského společenství
a) čl. 1 bod 12 - novy čl. 8b odst. 4 druhý pododstavec
(strana TL/cs 19) (Úř. věst. C 306/2007, s. 15)
Místo:

„Postup a podmínky požadované pro tuto iniciativu jsou stanoveny v souladu s čl. 21 prvním pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie.“
má být:

„Postup a podmínky požadované pro tuto iniciativu se stanoví v souladu s čl. 21 prvním pododstavcem Smlouvy o fungování Evropské unie.“
b) čl. 1 bod 18 - nový čl. 9d odst. 4
(strana TL/cs 26) (Úř. věst. C 306/2007, s. 20)
Místo:

„4. Komise jmenovaná v době mezi dnem vstupu v platnost Lisabonské smlouvy a dnem 31. října 2014 se skládá z jednoho státního příslušníka z každého členského státu, ...“
má být:

„4. Komise jmenovaná v době mezi dnem vstupu v platnost Lisabonské smlouvy a dnem 31. října 2014 se skládá z jednoho státního příslušníka každého členského státu, ...“
c) čl. 1 bod 31 písm. b)
(strana TL/cs 36) (Úř. věst. C 306/2007, s. 27)
Místo:

„b) dosavadní odstavec 2 se stává druhým pododstavcem odstavce 1, v jeho první větě se slova „společné akce“ nahrazují slovy „rozhodnutí podle odstavce 1“ a slova „této akce“ se nahrazují slovy „tohoto rozhodnuti a poslední věta se zrušuje;“
má být:

„b) dosavadní odstavec 2 se stává druhým pododstavcem odstavce 1, v jeho první větě se slova „společné akce“ nahrazují slovy „rozhodnutí podle prvního pododstavec“ a slova „této akce“ se nahrazují slovy „tohoto rozhodnutí“ a poslední věta se zrušuje;“.
d) čl. 1 bod 31 písm. e)
(strana TL/cs 37) (Úř. věst. C 306/2007, s. 28)
Místo:

„e) v dosavadním odstavci 5, nově označeném jako odstavec 3, první větě se slova „v rámci společné akce, se oznámí s dostatečným předstihem nahrazují slovy „na základě rozhodnutí podle odstavce 1, oznámí dotčený členský stát s dostatečným předstihem“;“
má být:

„e) v dosavadním odstavci 5, nově označeném jako odstavec 3, první větě se slova „ Každý národní postoj nebo opatření, které jsou plánovány v rámci společné akce, se oznámí s dostatečným předstihem“ nahrazují slovy „Dotčení členský stát oznámí každý svůj postoj nebo opatření, které plánuje na základě rozhodnutí podle odstavce 1, s dostatečným předstihem“;“.
e) čl. 1 bod 50 - nový čl. 28d odst. 2 první věta
(strana TL/cs 47) (Úř. věst. C 306/2007, s. 37)
Místo:

„Evropská obranná agentura je otevřena všem členským státům, které si přejí podílet se na její činnosti.“
má být:

„Evropská obranná agentura je otevřena všem členským státům, které si přejí podílet se na její činnosti.“
f) čl. 2 bod 2 písm. a)
(strana TL/cs 54) (Úř. věst. C 306/2007, s. 42)
Místo:

„a) slova „Společenství“ nebo „Evropské společenství“ nahrazují slovem „Unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru, slova „Evropská společenství nahrazují slovy „Evropská unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a příslušná věta se případně odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje; tento bod se netýká čl. 136 prvního pododstavec (druhý výskyt) a čl. 299 odst. 6 písm. c), nově čl. 311a odst. 5 písm. c);“
má být:

„a) slova „Společenství nebo „Evropské společenství nahrazují slovem „Unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru, slova „Evropská společenství nebo „Evropské hospodářské společenství“ nahrazují slovy „Evropská unie“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a příslušná věta se případně odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje; tento bod se netýká čl. 136 prvního pododstavec (druhý výskyt) a čl. 299 odst. 6 písm. c), nově čl. 311a odst. 5 písm. c), ani odkazů na Evropské společenství pro atomovou energii;“.
g) čl. 2 bod 2 písm. g)
(strana TL/cs 55) (Úř. věst. C 306/2007, s. 42)
Místo:

„g) slova „společný trh“ nahrazují slovy „vnitřní trh“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a případná předložka „s“ se nahrazuje předložkou „se“;“
má být:

„g) slova „společný trh“ nahrazují slovy „vnitřní trh“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru a případná předložka „se“ se nahrazuje předložkou „s“;“.
h) čl. 2 bod 2 písm. i)
(strana TL/cs 56) (Úř. věst. C 306/2007, s. 42)
Místo:

„i) slova „členské státy, na které se nevztahuje výjimka,“ nahrazují slovy „členské státy, jejichž měnou je euro,“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;“
má být:

„i) slova „členské státy, na které se nevztahuje výjimka,“ nebo „členské státy, na které se výjimka nevztahovala,“ nahrazují slovy „členské státy, jejichž měnou je euro,“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;“.
i) čl. 2 bod 2 písm. l)
(strana TL/cs 56) (Úř. věst. C 306/2007, s. 43)
Místo:

„l) slova „výbor zřízený článkem 114“ a „výbor uvedený v článku 114“ nahrazují slovy „Hospodářský a finanční výbor“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;“
má být:

„l) slova „výbor zřízený článkem 114“, „výbor uvedený v článku 114“ a „výbor uvedený v článku 114 této smlouvy“ nahrazují slovy „Hospodářský a finanční výbor“ v odpovídajícím mluvnickém tvaru;“.
j) čl. 2 bod 8 druhá odrážka
(strana TL/cs 59) (Úř. věst. C 306/2007, s. 45)
Místo:

„– čl. 97b odst. 1:“
má být:

„– čl. 4. nově čl. 97b, odst. 1:“.
k) čl. 2 bod 36
(strana TL/cs 70) (Úř. věst. C 306/2007, s. 53)
Místo:

„„Rada může zvláštním legislativním postupem a po konzultaci Evropského parlamentu přijímat směrnice o opatřeních v oblasti koordinace a spolupráce nezbytných pro usnadnění této ochrany. ““
má být:

„„Rada může zvláštním legislativním postupem a po konzultaci s Evropským parlamentem přijímat směrnice o opatřeních v oblasti koordinace a spolupráce nezbytných pro usnadnění této ochrany.““
l) čl. 2 bod 67 - nový čl. 69a odst. 1 první pododstavec
(strana TL/cs 84) (Úř. věst. C 306/2007, s. 63)
Místo:

„1. Justiční spolupráce v trestních věcech je v Unii založena na zásadě vzájemného uznávání rozsudků a soudních rozhodnutí a zahrnuje sbližování právních a správních předpisů členských států v oblastech uvedených v odstavci 2 a v článku 69b.“
má být:

„1. Justiční spolupráce v trestních věcech je v Unii založena na zásadě vzájemného uznávání rozsudků a soudních rozhodnutí a zahrnuje sbližování právních předpisů členských států v oblastech uvedených v odstavci 2 a v článku 69b.“
m) čl. 2 bod 68
(strana TL/cs 89) (Úř. věst. C 306/2007, s. 67)
Místo:

„68) Vkládají se následující nový nadpis hlavy a nové články. Články 69f a 69g nahrazují článek 30 dosavadní Smlouvy o Evropské unii a článek 69 nahrazuje článek 32 uvedené smlouvy, jak je uvedeno v čl. 1 bodě 51 této smlouvy:“
má být:

„68) Vkládají se následující nový nadpis hlavy a nové články. Články 69f a 69g nahrazují článek 30 dosavadní Smlouvy o Evropské unii a článek 69h nahrazuje článek 32 uvedené smlouvy, jak je uvedeno v čl. 1 bodě 51 této smlouvy:“.
n) čl. 2 bod 77 písm. b)
(strana TL/cs 92) (Úř. věst. C 306/2007, s. 70)
Místo:

„b) v odst. 3 písm. a) se doplňují slova „jakož i rozvoji regionů uvedených v článku 299 s ohledem na jejich strukturální, hospodářskou a sociální situaci,“.“
má být:

„b) v odst. 3 písm. a) se doplňují slova jakož i rozvoji regionů uvedených v článku 299 s ohledem na jejich strukturální, hospodářskou a sociální situaci“ a v písm. e) se slova „rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou“ nahrazují slovem „rozhodnutím“.“
o) čl. 2 bod 81 písm. c)
(strana TL/cs 93) (Úř. věst. C 306/2007, s. 70)
Místo:

„c) v odstavci 5 se slova „poté, co Rada nebo Komise přijaly harmonizační opatření,“ nahrazují slovy „po přijetí harmonizačního opatření Evropským parlamentem a Radou, Radou nebo Komisí“;“
má být:

„c) v odstavci 5 se před slova „Rada nebo Komise“ vkládají slova „Evropský parlament a Rada,“;“
p) čl. 2 bod 90 písm. c)
(strana TL/cs 96) (Úř. věst. C 306/2007, s. 73)
Místo:

„c) v odstavci 7 se první věta nahrazuje tímto: „Rozhodne-li Rada podle odstavce 6, že nadměrný schodek existuje, přijme bez zbytečného odkladu na doporučení Komise doporučení, která podá dotyčnému členskému státu, aby tento členský stát mohl do dané lhůty tuto situaci ukončit.“;“
má být:

„c) v odstavci 7 se první věta nahrazuje tímto: „Rozhodne-li Rada podle odstavce 6, že nadměrný schodek existuje, přijme bez zbytečného odkladu na doporučení Komise doporučení, která podá dotyčnému členskému státu, aby tento členský stát mohl ve stanovené lhůtě tuto situaci ukončit.“;“
q) čl. 2 bod 99 písm. d)
(strana TL/cs 99) (Úř. věst. C 306/2007, s. 75)
Místo:

„d) v odstavci 4 se slova „v článcích 122 a 123“ nahrazují slovy „v článku 116a“.“
má být:

„d) v odstavci 4 se slova „článků 122 a 123“ nahrazují slovy „článku 116a“.“
r) čl. 2 bod 106 písm. a)
(strana TL/cs 106) (Úř. věst. C 306/2007, s. 80)
Místo:

„a) v odstavci 1 se slova „dotyčný členský stát“ nahrazují slovy „členský stát, na který se vztahuje výjimka,“;“
má být:

„a) v odstavci 1 se slova „členského státu“ nahrazují slovy „členského státu, na který se vztahuje výjimka,“;“.
s) čl. 2 bod 124 písm, d)
(strana TL/cs 110) (Úř. věst. C 306/2007, s. 82)
Místo:

„d) v odstavci 4 návětí se slova „Rada, aby přispěla“ nahrazují slovy „Ve snaze přispět“, na začátek první odrážky se vkládají slova „Evropský parlament a Rada“ a slovo „přijímá“ se nahrazuje slovem „přijímají“ a ve druhé odrážce se slova „vydává na návrh Komise“ nahrazují slovy „Rada na návrh Komise přijme“.“
má být:

„d) v odstavci 4 návětí se slova „Rada, aby přispěla“ nahrazují slovy „Ve snaze přispět“, na začátek první odrážky se vkládají slova „Evropský parlament a Rada“ a slovo „přijímá“ se nahrazuje slovem „přijímají“ a ve druhé odrážce se slova „vydává na návrh Komise“ nahrazují slovy „Rada na návrh Komise přijímá“.“
t) čl. 2 bod 125
(strana TL/cs 110) (Úř. věst. C 306/2007, s. 82)
Místo:

„125) V čl. 150 odst. 4 se doplňují slova „a Rada na návrh Komise přijme doporučení“.“
má být:

„125) V čl. 150 odst. 4 se doplňují slova „.... a Rada na návrh Komise přijímá doporučení“.“
u) čl. 2 bod 126 písm. b) a c)
(strana TL/cs 110) (Úř. věst. C 306/2007, s. 83)
Místo:

„b) v první odrážce se na začátek první věty vkládají slova „Rada a Evropský parlament“, slovo „přijímá“ se nahrazuje slovem „přijímají“ a druhá věta se zrušuje;
c) v druhé odrážce se slova „vydává na návrh Komise jednomyslně“ nahrazují slovy „Rada na návrh Komise přijme“.“
má být:

„b) v první odrážce se na začátek první věty vkládají slova „Evropský parlament a Rada“, slovo „přijímá“ se nahrazuje slovem „přijímají“ a druhá věta se zrušuje;
c) v druhé odrážce se slova „vydává na návrh Komise jednomyslně“ nahrazují slovy „Rada na návrh Komise přijímá“.“
v) čl. 2 bod 127 písm. ď) podbod i)
(strana TL/cs 111) (Úř. věst. C 306/2007, s. 83)
Místo:

„i) v návětí se slova „Rada přispívá“ nahrazují slovy „Odchylně od čl. 2a odst. 5 a čl. 2e písm. a) a v souladu s čl. 2c odst. 2 písm. k) přispívá Rada“ a doplňují se slova „..., aby bylo možné zohlednit společné otázky bezpečnosti“;“
má být:

„i) v návětí se slova „Rada přispívá“ nahrazují slovy „Odchylně od čl. 2a odst. 5 a čl. 2e písm. a) a v souladu s čl. 2c odst. 2 písm. k) přispívají Evropský parlament a Rada“ a doplňují se slova „..., aby bylo možné zohlednit společné otázky bezpečnosti“;“.
w) čl. 2 bod 158 - nový čl. 188c odst. 4 druhý pododstavec
(strana TL/cs 122) (Úř. věst. C 306/2007, s. 92)
Místo:

„Při sjednávání a uzavírání dohod v oblasti obchodu službami a v oblastech obchodních aspektů duševního vlastnictví jakož i přímých zahraničních investic rozhoduje Rada jednomyslně, pokud dané dohody obsahují ustanovení, pro která je při přijímání vnitřních předpisů vyžadována jednomyslnost.“
má být:

„Při sjednávání a uzavírání dohod týkajících se obchodu službami, obchodních aspektů duševního vlastnictví a přímých zahraničních investic rozhoduje Rada jednomyslně, pokud dané dohody obsahují ustanovení, pro která je při přijímání vnitřních předpisů vyžadována jednomyslnost.“
x) čl. 2 bod 168 - nový čl. 188j odst. 4 druhý pododstavec
(strana TL/cs 125) (Úř. věst. C 306/2007, s. 95)
Místo:

„Prvním pododstavcem nejsou dotčeny pravomoci členských států vést jednání na mezinárodní úrovni a uzavírat mezinárodní smlouvy.“
má být:

„První pododstavec se nedotýká pravomoci členských států vést jednání na mezinárodní úrovni a uzavírat mezinárodní smlouvy.“
y) čl. 2 bod 168 - nový čl. 188j odst. 7
(strana TL/cs 126) (Úř. věst. C 306/2007, s. 96)
Místo:

„7. Unie zajišťuje, aby její akce humanitární pomoci s činnostmi mezinárodních organizací a institucí, především těch, které jsou součástí systému Organizace spojených národů, a aby s těmito činnostmi byly slučitelné.“
má být:

„7. Unie zajišťuje, aby její akce humanitární pomoci byly koordinovány s činnostmi mezinárodních organizací a institucí, především těch, které jsou součástí systému Organizace spojených národů, a aby s těmito činnostmi byly slučitelné.“
z) čl. 2 bod 211 písm. c)
(strana TL/cs 141) (Úř. věst. C 306/2007, s. 108)
Místo:

„c) ve třetím pododstavci se slovo „rozhodnutí“ nahrazuje slovem „nařízení“;“
má být:

„c) ve třetím pododstavci se slova „rozhodnutí o zřízení“ nahrazují slovy „nařízení o zřízení“;“.
aa) čl. 2 bod 224
(strana TL/cs 144) (Úř. věst. C 306/2007, s. 111)
Místo:

„Dotýká-li se spor aktu s obecnou působností přijatého orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, může se každá strana, i když lhůta stanovená v čl. 230 pátém pododstavci uplynula, domáhat z důvodů stanovených v čl. 230 druhém pododstavci před Soudním dvorem Evropské unie nepoužitelnosti tohoto aktu.““
má být:

„Dotýká-li se spor aktu s obecnou působností přijatého orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, může se každá strana, i když lhůta stanovená v čl. 230 šestém pododstavci uplynula, domáhat z důvodů stanovených v čl. 230 druhém pododstavci před Soudním dvorem Evropské unie nepoužitelnosti tohoto aktu.““
ab) čl. 2 bod 231
(strana TL/cs 146) (Úř. věst. C 306/2007, s. 112)
Doplňuje se toto nové písmeno:

„d) v dosavadním odstavci 8, nově označeném jako odstavec 7, se slova „Stejnou většinou rovněž stanoví“ nahrazují slovy „Stanoví rovněž“.“
ac) čl. 2 bod 251 písm, c)
(strana TL/cs 155) (Úř. věst. C 306/2007, s. 119)
Místo:

„c) ve třetím pododstavci se zrušují slova „a příslušné odborné skupiny“;“
má být:

„c) ve třetím pododstavci se zrušují slova „a příslušné odborné skupiny“ a slova „z jejich jednání“ se nahrazují slovy „z jeho iednání“;“.
ad) čl. 2 bod 265 (nový čl. 272 odst. 7 písm. c))
(strana TL/cs 161) (Úř. věst. C 306/2007, s. 124)
Místo:

„c) Evropský parlament, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů, zamítne společný návrh, zatímco Rada ji schválí, předloží Komise nový návrh rozpočtu; nebo“
má být:

„c) Evropský parlament, který se usnáší většinou hlasů všech svých členů, zamítne společný návrh, zatímco Rada jej schválí, předloží Komise nový návrh rozpočtu; nebo“.
ae) čl. 2 bod 274 (nový článek 279b první věta)
(strana TL/cs 164) (Úř. věst. C 306/2007, s. 127)
Místo:

„V rámci rozpočtového procesu podle této kapitoly jsou z podnětu Komise svolávána pravidelná setkání předsedů Evropského parlamentu, Rady a Komise.“
má být:

„V rámci rozpočtového procesu podle této hlavy jsou z podnětu Komise svolávána pravidelná setkání předsedů Evropského parlamentu, Rady a Komise.“
2. Protokoly připojené k Lisabonské smlouvě
Protokol č. 1 pozměňující protokoly připojené ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o založení Evropského společenství nebo ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii
a) čl. 1 bod 3 písm. a) první pododstavec první věta
(strana TL/P/cs 30) (Úř. věst. C 306/2007, s. 165)
Místo:

„a) v preambuli se poslední pododstavec, který zmiňuje smlouvu nebo smlouvy, k nimž je příslušný protokol připojen, nahrazuje slovy „SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:“.“
má být:

„a) v preambuli se poslední pododstavec, který zmiňuje smlouvu nebo smlouvy, k nimž je příslušný protokol připojen, nahrazuje slovy „SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:“; v případě protokolu o umístění sídel znějí první dvě slova „SE DOHODLI“.“
b) čl. 1 bod 4 uvozující věta
(strana TL/P/cs 30) (Úř. věst. C 306/2007, s. 166)
Místo:

„4) V následujících protokolech se slovo „Smlouva“ nahrazuje slovem „Smlouvy“ (množné číslo) v odpovídajícím mluvnickém tvaru a odkazy na Smlouvu o Evropské unii nebo na Smlouvu o založení Evropského společenství nebo obojí se nahrazují odkazem na „Smlouvy“:“
má být:

„4) V následujících protokolech se slovo „Smlouva“ nahrazuje slovem „Smlouvy“ (množné číslo) v odpovídajícím mluvnickém tvaru, odkazy na Smlouvu o Evropské unii nebo na Smlouvu o založení Evropského společenství nebo obojí se nahrazují odkazem na „Smlouvy“ a příslušná věta se v případě potřeby odpovídajícím způsobem mluvnicky upravuje:“.
c) čl. 1 bod 4 písm. b)
(strana TL/P/cs 31) (Úř. věst. C 306/2007, s. 166)
Místo:

„b) (netýká se českého znění);“
má být:

„b) Protokol o statutu Evropské investiční banky:
– článek 9, nově označený jako článek 7, odstavec 4;“.
d) čl. 1 bod 11 písm. e)
(strana TL/P/cs 42) (Úř. věst. C 306/2007, s. 172)
Místo:

„e) v článku 2 první větě se slova „Podle čl. 105 odst. 1 této smlouvy“ nahrazují slovy „Podle čl. 105 odst. 1 a čl. 245a odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie“; v druhé větě se slova „této smlouvy“ nahrazují slovy „Smlouvy o Evropské unii“; a ve větě se slova „této smlouvy“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“;“
má být:

„e) v článku 2 první větě se slova „Podle čl. 105 odst. 1 této smlouvy“ nahrazují slovy „Podle čl. 105 odst. 1 a čl. 245a odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie“; v druhé větě se slova „této smlouvy“ nahrazují slovy „Smlouvy o Evropské unii“; a ve třetí větě se slova „této smlouvy“ nahrazují slovy „Smlouvy o fungování Evropské unie“;“.
e) čl. 1 bod 11 písm. u) podbod ii) - nový článek 40.2 první věta Protokolu o statutu ESCB a ECB
(strana TL/P/cs 44) (Úř. věst. C 306/2007, s. 173)
Místo:

„Evropská rada může změnit čl. 10 odst. 2 jednomyslně rozhodnutím na doporučení Evropské centrální banky a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí, anebo na doporučení Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou. “
má být:

„Evropská rada může změnit článek 10,2 jednomyslně rozhodnutím na doporučení Evropské centrální banky a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí, anebo na doporučení Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou. “
f) čl. 1 bod 11 písm. w)
(strana TL/P/cs 44) (Úř. věst. C 306/2007, s. 174)
Místo:

„w) v dosavadních článcích 43.1, 43.2 a 43.3, nově označených jako články 42.1, 42.2 a 42.3, se odkaz na článek 122 nahrazuje odkazem na článek 166a; v dosavadním článku 43.3, nově označeném jako článek 42.3, se zrušují odkazy na články 34.2 a 50; a v dosavadním článku 43.4, nově označeném jako článek 42.4, se odkaz na článek 10.1 nahrazuje odkazem na článek 10.2;“
má být:

„w) v dosavadních článcích 43.1, 43.2 a 43.3, nově označených jako články 42.1, 42.2 a 42.3, se odkaz na článek 122 nahrazuje odkazem na článek 116a; v dosavadním článku 43.3, nově označeném jako článek 42.3, se zrušují odkazy na články 34.2 a 50; a v dosavadním článku 43.4, nově označeném jako článek 42.4, se odkaz na článek 10.1 nahrazuje odkazem na článek 10.2;“.
g) čl. 1 bod 11 písm. y)
(strana TL/P/cs 44) (Úř. věst. C 306/2007, s. 174)
Místo:

„y) v dosavadním článku 47.3, nově označeném jako článek 46.3, se slova „vůči měnám nebo jednotné měně členských států, na které se výjimka v čl. 123 odst. 5 této smlouvy nevztahuje“ nahrazují slovy „vůči euru, jak je uvedeno v čl. 123 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie“;“
má být:

„y) v dosavadním článku 47.3, nově označeném jako článek 46.3, se slova „vůči měnám nebo jednotné měně členských států, na které se výjimka v čl. 123 odst. 5 této smlouvy nevztahuje“ nahrazují slovy „vůči euru, jak je uvedeno v čl. 117a odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie“;“.
h) čl. 1 bod 11 písm. aa)
(strana TL/P/cs 44) (Úř. věst. C 306/2007, s. 174)
Místo:

„aa) v dosavadním článku 52, nově označeném jako článek 49, se za slova „Po neodvolatelném stanovení směnných kurzů“ vkládají slova „v souladu s čl. 116a odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie“;“
má být:

„aa) v dosavadním článku 52, nově označeném jako článek 49, se v nadpise slova „v měnách Společenství“ nahrazují slovy „v měnách členských států“ a před slova „přijme Rada guvernérů“ se vkládají slova „v souladu s čl. 117a odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie“;“.
i) čl. 1 bod 12 písm. j) bod ii) - nový čl. 9 odst. 1 druhý pododstavec
(strana TL/P/cs 47) (Úř. věst. C 306/2007, s. 175)
Místo:

„Správní rada dozírá na řádnou správu banky; zajišťuje, že banka je řízena v souladu s ustanoveními Smluv a statutu, jakož i s obecnými směrnicemi vydanými Radou guvernérů.“
má být:

„Správní rada dozírá na řádnou správu banky; zajišťuje, že banka je řízena v souladu s ustanoveními Smluv a tohoto statutu, jakož i s obecnými směrnicemi vydanými Radou guvernérů.“
j) čl. 1 bod 12 písm. 1) bod ii) - nový čl. 12 odst. 2 druhá věta
(strana TL/P/cs 47) (Úř. věst. C 306/2007, s. 176)
Místo:

„Za tímto účelem ověřuje, zda byly operace banky provedeny v souladu s požadavky a postupy stanovenými statutem a jednacím řádem.“
má být:

„Za tímto účelem ověřuje, zda byly operace banky provedeny v souladu s požadavky a postupy stanovenými tímto statutem a jednacím řádem.“
k) čl. 1 bod 15 písm. b)
(strana TL/P/cs 55) (Úř. věst. C 306/2007, s. 180)
Místo:

„b) v prvním bodě preambule se slova „Společenství řídit při rozhodování o vstupu do třetí etapy hospodářské a měnové unie,“ nahrazují slovy „Unie řídit při rozhodování o ukončení výjimek členských států, na které se vztahuje výjimka,“;“
má být:

„b) v prvním bodě preambule se slova „v čl. 121 odst. 1 Smlouvy o založení Evropského společenství, kterými se bude Společenství řídit při rozhodování o vstupu do třetí etapy hospodářské a měnové unie,“ nahrazují slovy „v článku 117a Smlouvy o fungování Evropské unie, kterými se bude Unie řídit při rozhodování o ukončení výjimek členských států, na které se vztahuje výjimka,“;“.
l) čl. 1 bod 23 písm. b) podbod ii)
(strana TL/P/cs 75) (Úř. věst. C 306/2007, s. 192)
Místo:

„„PŘIPOMÍNAJÍCE, že článek 2 Smlouvy o Evropské unii zahrnuje cíl podpory hospodářské, sociální a územní soudržnosti a solidarity mezi členskými státy a že tato soudržnost patří mezi oblasti sdílené pravomoci Unie podle čl. 2c odst. 2 písm. c) Smlouvy o Evropské unii,“;“
má být:

„„PŘIPOMÍNAJÍCE, že článek 2 Smlouvy o Evropské unii zahrnuje cíl podpory hospodářské, sociální a územní soudržnosti a solidarity mezi členskými státy a že tato soudržnost patří mezi oblasti sdílené pravomoci Unie podle čl. 2c odst. 2 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie,“;“.
m) čl. 1 bod 27
(strana TL/P/cs) (Úř. věst. C 306/2007, s. 193)
Místo:

„27) V jediném ustanovení Protokolu k článku 17 Smlouvy o Evropské unii se zrušují slova „do jednoho roku od vstupu Amsterodamské smlouvy v platnost“.“
má být:

„27) V Protokolu k článku 17 Smlouvy o Evropské unii se v prvním bodě preambule slova „čl. 17 odst. 1 druhého pododstavce a odst. 3“ nahrazují slovy „čl. 28a odst. 2“ a v jediném ustanovení se zrušují slova „do jednoho roku od vstupu Amsterodamské smlouvy v platnost“.“
n) článek 1
(strana TL/P/cs 77) (Úř. věst. C 306/2007, s. 194)
Doplňuje se tento nový bod:

„PŘÍLOHY
34) V příloze I, tabulce, řádku pro položku ex 22.08, ex 22.09 se zrušuje slovo „Smlouvy“.“
3. Srovnávací tabulky uvedené v článku 5 Lisabonské smlouvy
Smlouva o Evropské unii
Dosavadní číslování Smlouvy o Evropské unii odpovídající článku 47
(TL/Příloha/cs 5) (Úř. věst. C 306/2007, s. 206)
Místo:

„Článek 47 (přemístěn)“
má být:

„Článek 47 (nahrazen)“.
Smlouva o fungování Evropské unie
a) Staré číslování Smlouvy o založení Evropského společenství, poznámky pod čarou týkající se článků 8 a 10 (označené (6) a (7))
(TL/Příloha/cs 6) (Úř. věst. C 306/2007, s. 228)
Místo:

„(6) Věcně nahrazen článkem 9 (nově 13) Smlouvy o Evropské unii a čl. 245a (nově 282) Smlouvy o fungování Evropské unie.
(7) Věcně nahrazen čl. 3a (nově 3) odst. 3 Smlouvy o Evropské unii.“
má být:

„(6) Věcně nahrazen článkem 9 (nově 13) Smlouvy o Evropské unii a čl. 245a (nově 282) odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(7) Věcně nahrazen čl. 3a (nově 4) odst. 3 Smlouvy o Evropské unii.“
b) Staré číslování Smlouvy o založení Evropského společenství, poznámka pod čarou týkající se čl. 63 bodů 1 a 2 a čl. 64 odst. 2 (označená (1) v CIG 14/07 – (12) v Úředním věstníku)
(TL/Příloha/cs 10) (Úř. věst. C 306/2007, s. 228)
Místo:

„(1)/(12) Čl. 63 body 1 a 2 Smlouvy o založení Evropského společenství se nahrazují čl. 63 odst. 1 a 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a č. 64 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství se nahrazuje čl. 63 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.“
má být:

„(1)/(12) Čl. 63 body 1 a 2 Smlouvy o založení Evropského společenství se nahrazují čl. 63 (nově 78) odst. 1 a 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a čl. 64 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství se nahrazuje čl. 63 (nově 78) odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.“
c) Nové číslování Smlouvy o fungování Evropské unie odpovídající článku 113 (přemístěn)
(TL/Příloha/cs 12) (Úř. věst. C 306/2007, s. 214)
Místo:

„Článek 294“
má být:

„Článek 284“.
d) Staré číslování Smlouvy o založení Evropského společenství, poznámka pod čarou týkající se článku 178 (označená (1) v CIG 14/07 – (21) v Úředním věstníku)
(TL/Příloha/cs 16) (Úř. věst. C 306/2007, s. 229)
Místo:

„(1)/(21) Věcně nahrazen čl. 188d odst. 1 prvním pododstavcem druhou větou Smlouvy o fungování Evropské unie.“
má být:

„(1)/(21) Věcně nahrazen čl. 188d (nově 208) odst. 1 prvním pododstavcem druhou větou Smlouvy o fungování Evropské unie.“
e) Staré číslování Smlouvy o založení Evropského společenství, poznámka pod čarou týkající se článku 224 (označená (7) v CIG 14/07 – (37) v Úředním věstníku)
(TL/Příloha/cs 20) (Úř. věst. C 306/2007, s. 229)
Místo:

„(7)/(37) První věta prvního pododstavec věcně nahrazena čl. 9d (nově 17) odst. 2 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii.“
má být:

„(7)/(37) První věta prvního pododstavec věcně nahrazena čl. 9f (nově 19) odst. 2 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii.“
f) Staré číslování Smlouvy o založení Evropského společenství, poznámka pod čarou týkající se článku čl. 263 prvního a pátého pododstavce (označená (1) v CIG 14/07 - (41) v Úředním věstníku)
(TL/Příloha/cs 23) (Úř. věst. C 306/2007, s. 229)
Místo:

„(1)/(41) Věcně nahrazen čl. 268 (nově 310) odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.“
má být:

„(1)/(41) Věcně nahrazen čl. 256a (nově 300) odst. 3 a 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.“
g) Chybějící nové číslování Smlouvy o fungování Evropské unie odpovídající článku 279b (TL/Příloha/cs 24) (Úř. věst. C 306/2007, s. 226)

„Článek 324“
h) Chybějící nové číslování Smlouvy o fungování Evropské unie odpovídající článku 280g
(TL/Příloha/cs 24) (Úř. věst. C 306/2007, s. 226)

„Článek 332“


IV
(Informace)
INFORMACE ORGÁNŮ A INSTITUCÍ EVROPSKÉ UNIE
EVROPSKÝ PARLAMENT
RADA
KOMISE
LISTINA ZÁKLADNÍCH PRÁV EVROPSKÉ UNIE
(2007/C 303/01)
Evropský parlament, Rada a Komise slavnostně vyhlašují jako Listinu základních práv Evropské unie níže uvedené znění:
LISTINA ZÁKLADNÍCH PRÁV EVROPSKÉ UNIE
Preambule
Národy Evropy, vytvářejíce mezi sebou stále těsnější unii, se rozhodly sdílet mírovou budoucnost založenou na společných hodnotách.
Unie, vědoma si svého duchovního a morálního dědictví, se zakládá na nedělitelných a všeobecných hodnotách lidské důstojnosti, svobody, rovnosti a solidarity; spočívá na zásadách demokracie a právního státu. Do středu své činnosti staví jednotlivce tím, že zavádí občanství Unie a vytváří prostor svobody, bezpečnosti a práva.
Unie přispívá k zachování a rozvíjení těchto společných hodnot při současném respektování rozmanitosti kultur a tradic národů Evropy, národní identity členských států a uspořádání jejich veřejné moci na státní, regionální a místní úrovni; usiluje o podporu vyváženého a udržitelného rozvoje a zajišťuje volný pohyb osob, služeb, zboží a kapitálu, jakož i svobodu usazování.
K tomuto účelu je nezbytné posílit ochranu základních práv s ohledem na společenský vývoj, sociální pokrok a vědeckotechnologický rozvoj zřetelnějším vyjádřením těchto práv v podobě listiny.
Při respektování pravomocí a úkolů Unie i zásady subsidiarity potvrzuje tato listina práva, která vyplývají především z ústavních tradic a mezinárodních závazků společných členským státům, z Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, ze sociálních chart přijatých Unií a Radou Evropy a z judikatury Soudního dvora Evropské unie a Evropského soudu pro lidská práva. Tuto listinu budou v této souvislosti soudy Unie a členských států vykládat s náležitým zřetelem na vysvětlení vyhotovená pod vedením prezídia Konventu, jež vypracovalo tuto listinu, a doplněná pod vedením prezídia Evropského konventu.
Uplatňování těchto práv s sebou nese odpovědnost a povinnosti, jak ve vztahu k druhým, tak ve vztahu k lidskému společenství a budoucím generacím.
V důsledku toho uznává Unie práva, svobody a zásady, které jsou vyhlášeny níže.
HLAVA I
DŮSTOJNOST
Článek 1
Lidská důstojnost
Lidská důstojnost je nedotknutelná. Musí být respektována a chráněna.
Článek 2
Právo na život
1. Každý má právo na život.
2. Nikdo nesmí být odsouzen k trestu smrti ani popraven.
Článek 3
Právo na nedotknutelnost lidské osobnosti
1. Každý má právo na to, aby byla respektována jeho fyzická a duševní nedotknutelnost.
2. V lékařství a biologii se musí dodržovat zejména:
a) svobodný a informovaný souhlas dotčené osoby poskytnutý zákonem stanoveným způsobem;
b) zákaz eugenických praktik, zejména těch, jejichž cílem je výběr lidských jedinců;
c) zákaz využívat lidské tělo a jeho části jako takové jako zdroj finančního prospěchu;
d) zákaz reprodukčního klonování lidských bytostí.
Článek 4
Zákaz mučení a nelidského či ponižujícího zacházení anebo trestu
Nikdo nesmí být mučen ani podroben nelidskému či ponižujícímu zacházení anebo trestu.
Článek 5
Zákaz otroctví a nucené práce
1. Nikdo nesmí být držen v otroctví nebo nevolnictví.
2. Od nikoho se nesmí vyžadovat, aby vykonával nucené nebo povinné práce.
3. Obchod s lidmi je zakázán.
HLAVA II
SVOBODY
Článek 6
Právo na svobodu a bezpečnost
Každý má právo na svobodu a osobní bezpečnost.
Článek 7
Respektování soukromého a rodinného života
Každý má právo na respektování svého soukromého a rodinného života, obydlí a komunikace.
Článek 8
Ochrana osobních údajů
1. Každý má právo na ochranu osobních údajů, které se ho týkají.
2. Tyto údaje musí být zpracovány korektně, k přesně stanoveným účelům a na základě souhlasu dotčené osoby nebo na základě jiného oprávněného důvodu stanoveného zákonem. Každý má právo na přístup k údajům, které o něm byly shromážděny, a má právo na jejich opravu.
3. Na dodržování těchto pravidel dohlíží nezávislý orgán.
Článek 9
Právo uzavřít manželství a právo založit rodinu
Právo uzavřít manželství a založit rodinu je zaručeno v souladu s vnitrostátními zákony, které upravují výkon těchto práv.
Článek 10
Svoboda myšlení, svědomí a náboženského vyznání
1. Každý má právo na svobodu myšlení, svědomí a náboženského vyznání. Toto právo zahrnuje svobodu změnit své náboženské vyznání nebo přesvědčení, jakož i svobodu projevovat své náboženské vyznání nebo přesvědčení sám nebo společně s jinými, ať veřejně nebo soukromě, bohoslužbou, vyučováním, prováděním úkonů a zachováváním obřadů.
2. Právo odmítnout vykonávat vojenskou službu z důvodu svědomí se uznává v souladu s vnitrostátními zákony, které upravují výkon tohoto práva.
Článek 11
Svoboda projevu a informací
1. Každý má právo na svobodu projevu. Toto právo zahrnuje svobodu zastávat názory a přijímat a rozšiřovat informace nebo myšlenky bez zasahování veřejné moci a bez ohledu na hranice.
2. Svoboda a pluralita sdělovacích prostředků musí být respektována.
Článek 12
Svoboda shromažďování a sdružování
1. Každý má právo na svobodu pokojného shromažďování a na svobodu sdružovat se s jinými na všech úrovních, zejména pokud jde o záležitosti politické, odborové či občanské, což zahrnuje právo každého zakládat na ochranu svých zájmů odbory a vstupovat do nich.
2. Politické strany na úrovni Unie přispívají k vyjadřování politické vůle občanů Unie.
Článek 13
Svoboda umění a věd
Umělecká tvorba a vědecké bádání nesmějí být omezovány. Akademická svoboda musí být respektována.
Článek 14
Právo na vzdělání
1. Každý má právo na vzdělání a přístup k odbornému a dalšímu vzdělávání.
2. Toto právo zahrnuje možnost bezplatné povinné školní docházky.
3. Svoboda zakládat vzdělávací zařízení při náležitém respektování demokratických zásad a právo rodičů zajišťovat vzdělání a výchovu svých dětí ve shodě s jejich náboženským, filozofickým a pedagogickým přesvědčením musí být respektovány v souladu s vnitrostátními zákony, které upravují jejich výkon.
Článek 15
Právo svobodné volby povolání a právo pracovat
1. Každý má právo pracovat a vykonávat svobodně zvolené nebo přijaté povolání.
2. Každý občan Unie může svobodně hledat zaměstnání, pracovat, usadit se nebo poskytovat služby v kterémkoli členském státě.
3. Státní příslušníci třetích zemí, kteří jsou oprávněni pracovat na území členských států, mají nárok na stejné pracovní podmínky jako občané Unie.
Článek 16
Svoboda podnikání
Svoboda podnikání se uznává v souladu s právem Unie a vnitrostátními zákony a zvyklostmi.
Článek 17
Právo na vlastnictví
1. Každý má právo vlastnit zákonně nabytý majetek, užívat jej, nakládat s ním a odkazovat jej. Nikdo nesmí být zbaven svého majetku s výjimkou veřejného zájmu, v případech a za podmínek, které stanoví zákon, a při poskytnutí spravedlivé náhrady v přiměřené lhůtě. Užívání majetku může rovněž být upraveno zákonem v míře nezbytné z hlediska obecného zájmu.
2. Duševní vlastnictví je chráněno.
Článek 18
Právo na azyl
Právo na azyl je zaručeno při dodržování Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 a Protokolu týkajícího se právního postavení uprchlíků ze dne 31. ledna 1967 a v souladu se Smlouvou o Evropské unii a Smlouvou o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouvy").
Článek 19
Ochrana v případě vystěhování, vyhoštění nebo vydání
1. Hromadné vyhoštění je zakázáno.
2. Nikdo nesmí být vystěhován, vyhoštěn ani vydán do státu, v němž mu hrozí vážné nebezpečí, že by mohl být vystaven trestu smrti, mučení nebo jinému nelidskému či ponižujícímu zacházení anebo trestu.
HLAVA III
ROVNOST
Článek 20
Rovnost před zákonem
Před zákonem jsou si všichni rovni.
Článek 21
Zákaz diskriminace
1. Zakazuje se jakákoli diskriminace založená zejména na pohlaví, rase, barvě pleti, etnickém nebo sociálním původu, genetických rysech, jazyku, náboženském vyznání nebo přesvědčení, politických názorech či jakýchkoli jiných názorech, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, narození, zdravotním postižení, věku nebo sexuální orientaci.
2. V oblasti působnosti Smluv, a aniž jsou dotčena jejich zvláštní ustanovení, se zakazuje jakákoli diskriminace na základě státní příslušnosti.
Článek 22
Kulturní, náboženská a jazyková rozmanitost
Unie respektuje kulturní, náboženskou a jazykovou rozmanitost.
Článek 23
Rovnost žen a mužů
Rovnost žen a mužů musí být zajištěna ve všech oblastech včetně zaměstnání, práce a odměny za práci.
Zásada rovnosti nebrání zachování nebo přijetí opatření poskytujících zvláštní výhody ve prospěch nedostatečně zastoupeného pohlaví.
Článek 24
Práva dítěte
1. Děti mají právo na ochranu a péči nezbytnou pro jejich blaho. Mohou svobodně vyjadřovat své názory. V záležitostech, které se jich dotýkají, se k těmto názorům musí přihlížet s ohledem na jejich věk a vyspělost.
2. Při všech činnostech týkajících se dětí, ať už uskutečňovaných veřejnými orgány nebo soukromými institucemi, musí být prvořadým hlediskem nejvlastnější zájem dítěte.
3. Každé dítě má právo udržovat pravidelné osobní vztahy a přímý styk s oběma rodiči, ledaže by to bylo v rozporu s jeho zájmy.
Článek 25
Práva starších osob
Unie uznává a respektuje práva starších osob na to, aby vedly důstojný a nezávislý život a podílely se na společenském a kulturním životě.
Článek 26
Začlenění osob se zdravotním postižením
Unie uznává a respektuje právo osob se zdravotním postižením na opatření, jejichž cílem je zajistit jejich nezávislost, sociální a profesní začlenění a jejich účast na životě společnosti.
HLAVA IV
SOLIDARITA
Článek 27
Právo pracovníka na informování a na projednávání v podniku
Pracovníci nebo jejich zástupci musí mít na vhodných úrovních zaručeno právo na včasné informování a projednávání v případech a za podmínek, které stanoví právo Unie a vnitrostátní právní předpisy a zvyklosti.
Článek 28
Právo na kolektivní vyjednávání a akce
Pracovníci a zaměstnavatelé či jejich příslušné organizace mají v souladu s právem Unie a vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi právo sjednávat a uzavírat na vhodných úrovních kolektivní smlouvy a v případě konfliktu zájmů vést kolektivní akce na obranu svých zájmů, včetně stávky.
Článek 29
Právo na přístup ke službám zaměstnanosti
Každý má právo na bezplatné služby zaměstnanosti.
Článek 30
Ochrana v případě neoprávněného propuštění
Každý pracovník má v souladu s právem Unie a s vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi právo na ochranu před neoprávněným propuštěním.
Článek 31
Slušné a spravedlivé pracovní podmínky
1. Každý pracovník má právo na pracovní podmínky respektující jeho zdraví, bezpečnost a důstojnost.
2. Každý pracovník má právo na stanovení maximální přípustné pracovní doby, na denní a týdenní odpočinek a na každoroční placenou dovolenou.
Článek 32
Zákaz dětské práce a ochrana mladých lidí při práci
Dětská práce se zakazuje. Minimální věk pro přijetí do zaměstnání nesmí být nižší než věk pro ukončení povinné školní docházky, aniž jsou dotčena pravidla, která jsou příznivější pro mladé lidi, a omezené výjimky.
Mladí lidé přijatí do práce musí práci vykonávat za podmínek odpovídajících jejich věku a být chráněni před hospodářským vykořisťováním a před jakoukoli prací, která by mohla ohrozit jejich bezpečnost, zdraví nebo tělesný, duševní, mravní nebo sociální rozvoj nebo narušit jejich vzdělávání.
Článek 33
Rodinný a pracovní život
1. Rodina požívá právní, hospodářské a sociální ochrany.
2. V zájmu zachování souladu mezi rodinným a pracovním životem má každý právo na ochranu před propuštěním z důvodu spojeného s mateřstvím a právo na placenou mateřskou dovolenou a na rodičovskou dovolenou po narození nebo osvojení dítěte.
Článek 34
Sociální zabezpečení a sociální pomoc
1. Unie uznává a respektuje nárok na přístup k dávkám sociálního zabezpečení a k sociálním službám zajišťujícím ochranu v takových případech, jako je mateřství, nemoc, pracovní úrazy, závislost nebo stáří, jakož i v případě ztráty zaměstnání, podle pravidel stanovených právem Unie a vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi.
2. Každý, kdo oprávněně pobývá a pohybuje se uvnitř Evropské unie, má nárok na dávky sociálního zabezpečení a na sociální výhody v souladu s právem Unie a vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi.
3. Za účelem boje proti sociálnímu vyloučení a chudobě Unie uznává a respektuje právo na sociální pomoc a pomoc v oblasti bydlení, jejichž cílem je zajistit, v souladu s pravidly stanovenými právem Unie a vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi, důstojnou existenci pro všechny, kdo nemají dostatečné prostředky.
Článek 35
Ochrana zdraví
Každý má právo na přístup k preventivní zdravotní péči a na obdržení lékařské péče za podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi. Při vymezování a provádění všech politik a činností Unie je zajištěn vysoký stupeň ochrany lidského zdraví.
Článek 36
Přístup ke službám obecného hospodářského zájmu
Unie v souladu se Smlouvami a s cílem podpořit sociální a územní soudržnost Unie uznává a respektuje přístup ke službám obecného hospodářského zájmu tak, jak je stanoven vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi.
Článek 37
Ochrana životního prostředí
Vysoká úroveň ochrany životního prostředí a zvyšování jeho kvality musí být začleněny do politik Unie a zajištěny v souladu se zásadou udržitelného rozvoje.
Článek 38
Ochrana spotřebitele
V politikách Unie je zajištěna vysoká úroveň ochrany spotřebitele.
HLAVA V
OBČANSKÁ PRÁVA
Článek 39
Právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu
1. Každý občan Unie má právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě, v němž má bydliště, za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu.
2. Členové Evropského parlamentu jsou voleni v přímých a všeobecných volbách svobodným a tajným hlasováním.
Článek 40
Právo volit a být volen v obecních volbách
Každý občan Unie má právo volit a být volen v obecních volbách v členském státě, v němž má bydliště, za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu.
Článek 41
Právo na řádnou správu
1. Každý má právo na to, aby jeho záležitosti byly orgány, institucemi a jinými subjekty Unie řešeny nestranně, spravedlivě a v přiměřené lhůtě.
2. Toto právo zahrnuje především:
a) právo každého být vyslechnut před přijetím jemu určeného individuálního opatření, které by se jej mohlo nepříznivě dotknout;
b) právo každého na přístup ke spisu, který se jej týká, při respektování oprávněných zájmů důvěrnosti a profesního a obchodního tajemství;
c) povinnost správních orgánů odůvodňovat svá rozhodnutí.
3. Každý má právo na to, aby mu Unie v souladu s obecnými zásadami společnými právním řádům členských států nahradila škodu způsobenou jejími orgány nebo jejími zaměstnanci při výkonu jejich funkce.
4. Každý se může písemně obracet na orgány Unie v jednom z jazyků Smluv a musí obdržet odpověď ve stejném jazyce.
Článek 42
Právo na přístup k dokumentům
Každý občan Unie a každá fyzická osoba s bydlištěm nebo právnická osoba se sídlem v členském státě má právo na přístup k dokumentům orgánů, institucí a jiných subjektů Unie bez ohledu na použitý nosič.
Článek 43
Evropský veřejný ochránce práv
Každý občan Unie a každá fyzická osoba s bydlištěm nebo právnická osoba se sídlem v členském státě má právo obracet se na evropského veřejného ochránce práv v případě nesprávného úředního postupu orgánů, institucí nebo jiných subjektů Unie, s výjimkou Soudního dvora Evropské unie při výkonu jeho soudních pravomocí.
Článek 44
Petiční právo
Každý občan Unie a každá fyzická osoba s bydlištěm nebo právnická osoba se sídlem v členském státě má petiční právo k Evropskému parlamentu.
Článek 45
Volný pohyb a pobyt
1. Každý občan Unie má právo volně se pohybovat a pobývat na území členských států.
2. Volný pohyb a pobyt může být v souladu se Smlouvami přiznán státním příslušníkům třetích zemí oprávněně pobývajícím na území členského státu.
Článek 46
Diplomatická a konzulární ochrana
Každý občan Unie má na území třetí země, kde členský stát, jehož je státním příslušníkem, nemá své zastoupení, právo na diplomatickou a konzulární ochranu kterýmkoli členským státem za stejných podmínek jako státní příslušníci tohoto státu.
HLAVA VI
SOUDNICTVÍ
Článek 47
Právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces
Každý, jehož práva a svobody zaručené právem Unie byly porušeny, má za podmínek stanovených tímto článkem právo na účinné prostředky nápravy před soudem.
Každý má právo, aby jeho věc byla spravedlivě, veřejně a v přiměřené lhůtě projednána nezávislým a nestranným soudem, předem zřízeným zákonem. Každému musí být umožněno poradit se, být obhajován a být zastupován.
Bezplatná právní pomoc je poskytnuta všem, kdo nemají dostatečné prostředky, pokud je to nezbytné k zajištění účinného přístupu ke spravedlnosti.
Článek 48
Presumpce neviny a právo na obhajobu
1. Každý obviněný se považuje za nevinného, dokud jeho vina nebyla prokázána zákonným způsobem.
2. Každému obviněnému je zaručeno respektování práv na obhajobu.
Článek 49
Zásady zákonnosti a přiměřenosti trestných činů a trestů
1. Nikdo nesmí být odsouzen za jednání nebo opomenutí, které v době, kdy bylo spácháno, nebylo podle vnitrostátního nebo mezinárodního práva trestným činem. Rovněž nesmí být uložen trest přísnější, než jaký bylo možno uložit v době spáchání trestného činu. Pokud poté, co již byl trestný čin spáchán, stanoví zákon mírnější trest, uloží se tento mírnější trest.
2. Tento článek nebrání souzení a potrestání za jednání nebo opomenutí, které v době, kdy bylo spácháno, bylo trestné podle obecných zásad uznávaných mezinárodním společenstvím.
3. Výše trestu nesmí být nepřiměřená trestnému činu.
Článek 50
Právo nebýt dvakrát trestně stíhán nebo trestán za stejný trestný čin
Nikdo nesmí být stíhán nebo potrestán v trestním řízení za čin, za který již byl v Unii osvobozen nebo odsouzen konečným trestním rozsudkem podle zákona.
HLAVA VII
OBECNÁ USTANOVENÍ UPRAVUJÍCÍ VÝKLAD A POUŽITÍ LISTINY
Článek 51
Oblast použití
1. Ustanovení této listiny jsou při dodržení zásady subsidiarity určena orgánům, institucím a jiným subjektům Unie, a dále členským státům, výhradně pokud uplatňují právo Unie. Respektují proto práva, dodržují zásady a podporují jejich uplatňování v souladu se svými pravomocemi, při zachování mezí pravomocí, které jsou Unii svěřeny ve Smlouvách.
2. Tato listina nerozšiřuje oblast působnosti práva Unie nad rámec pravomocí Unie, ani nevytváří žádnou novou pravomoc či úkol pro Unii, ani nemění pravomoc a úkoly stanovené ve Smlouvách.
Článek 52
Rozsah a výklad práv a zásad
1. Každé omezení výkonu práv a svobod uznaných touto listinou musí být stanoveno zákonem a respektovat podstatu těchto práv a svobod. Při dodržení zásady proporcionality mohou být omezení zavedena pouze tehdy, pokud jsou nezbytná a pokud skutečně odpovídají cílům obecného zájmu, které uznává Unie, nebo potřebě ochrany práv a svobod druhého.
2. Práva uznaná touto listinou, jež jsou podrobněji upravena ve Smlouvách, jsou vykonávána za podmínek a v mezích v nich stanovených.
3. Pokud tato listina obsahuje práva odpovídající právům zaručeným Úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod, jsou smysl a rozsah těchto práv stejné jako ty, které jim přikládá uvedená úmluva. Toto ustanovení nebrání tomu, aby právo Unie poskytovalo širší ochranu.
4. Pokud tato listina uznává základní práva, která vyplývají z ústavních tradic společných členským státům, musí být tato práva vykládána v souladu s těmito tradicemi.
5. Ustanovení této listiny, která obsahují zásady, mohou být prováděna legislativními a exekutivními akty přijímanými orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a akty členských států, provádějí-li právo Unie, při výkonu jejich pravomocí. Před soudem se jich lze dovolávat pouze pro účely výkladu a kontroly zákonnosti těchto aktů.
6. K vnitrostátním právním předpisům a zvyklostem musí být plně přihlíženo tak, jak je stanoveno v této listině.
7. Soudy Unie a členských států náležitě přihlížejí k vysvětlením vypracovaným jako pomůcka pro výklad této listiny.
Článek 53
Úroveň ochrany
Žádné ustanovení této listiny nesmí být vykládáno jako omezení nebo narušení lidských práv a základních svobod, které v oblasti své působnosti uznávají právo Unie, mezinárodní právo a mezinárodní smlouvy, jejichž stranou je Unie nebo všechny členské státy, včetně Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, a ústavy členských států.
Článek 54
Zákaz zneužití práv
Žádné ustanovení této listiny nesmí být vykládáno tak, jako by dávalo jakékoli právo vyvíjet činnost nebo dopustit se činu zaměřeného na zmaření kteréhokoli z práv a svobod uznaných v této listině nebo na jejich omezení ve větším rozsahu, než tato listina stanoví.

Výše uvedený text přebírá, s některými úpravami, listinu vyhlášenou dne 7. prosince 2000 a nahrazuje ji s účinkem ode dne vstupu Lisabonské smlouvy v platnost.
Съставено в Страсбург на дванадесети декември две хиляди и седма година.
Hecho en Estrasburgo, el doce de diciembre de dos mil siete.
Ve Štrasburku dne dvanáctého prosince dva tisíce sedm.
Udfærdiget i Strasbourg den tolvte december to tusind og syv.
Geschehen zu Strassburg am zwölften Dezember zweitausendsieben.
Kahe tuhande seitsmenda aasta detsembrikuu kaheteistkümnendal päeval Strasbourgis. Έγινε στο Στρασβούργο, στις δώδεκα Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες επτά.
Done at Strasbourg on the twelfth day of December in the year two thousand and seven. Fait à Strasbourg, le douze decembre deux mille sept.
Arna dhéanamh in Strasbourg an dara lá déag de Nollaig sa bhliain dhá mhíle a seacht. Fatto a Strasburgo, addi dodici dicembre duemilasette.
Strasbūrā, divtūkstoš septītā gada divpadsmitajā decembrī.
Priimta du tūkstančiai septintųjų metų gruodžio dvyliktą dieną Strasbūre.
Kelt Strasbourgban, a kétezer-hetedik év december tizenkettedik napján.
Maghmul fi Strasburgu, fit-tnax-il jum ta’ Diċembru tas-sena elfejn u sebgha.
Gedaan te Straatsburg, de twaalfde december tweeduizend zeven.
Sporządzono w Strasburgu dnia dwunastego grudnia roku dwa tysiące siódmego.
Feito em Estrasburgo, em doze de Dezembro de dois mil e sete. Intocmit la Strasbourg, la doisprezece decembrie douã mii sapte.
V Štrasburgu dňa dvanásteho decembra dvetisícsedem.
V Strasbourgu, dne dvanajstega decembra leta dva tisoč sedem.
Tehty Strasbourgissa kahdentenatoista päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaseitsemän.
Som skedde i Strasbourg den tolfte december tjugohundrasju.
За Европейским парламентЗа Съвета на Европейским съюзЗа Комисимта на Европейските общностиРог ei Parlamento EuropeoPor el Consejo de la Unión EuropeaPor la Comisión de las Comunidades EuropeasZa Evropský parlamentZa Radu Evropské unieZa Komisi Evropských společenstvíFor Europa-ParlamentetFor Rådet for Den Europæiske UnionFor Kommission for De Europæiske FællesskaberIm Namen des Europäischen ParlamentsFür den Rat der Europäischen UnionFür die Kommission der Europäischen GemeinschaftenEuroopa Parlamendi nimelEuroopa Liidu Nõukogu nimelEuroopa Ühenduste Komisjoni nimelΓια το Ευρωπαϊκό ΚοινοβούλιοΓια το Συμβούλιο της Ευρωπαϊκής ΈνωσηςΓια την Επιτροπή των Ευρωπαϊκών ΚοινοτήτωνFor the European ParliamentFor the Council of the European UnionFor the Commission of the European CommunitiesPour le Parlement européenPour le Conseil de l’Union européennePour la Commission des communautés européennesThar ceann Pharlaimint na hEorpaThar ceann Chomhairle an Aontais EorpaighThar ceann Choimisiún na gComhphobal EorpachPer ii Parlamento europeoPer il Consiglio dell’Unione europeaPer la Commissione delle Comunità europeeEiroparlamenta vārdāEiropas Savienības Padomes vārdāEiropas Kopienu Komisijas vārdāEuropos Parlamento varduEuropos Sąjungos Tarybos varduEuropos Bendrijų Komisijos varduAz Európai Parlament részérőlAz Európai Unió Tanácsa részérőlAz Európai Közösségek Bizottsága részérőlGħall-Parlament EwropewGhall-Kunsill ta’ 1-Unjoni EwropeaGhall-Kummissjoni tal-Komunitajiet EwropejVoor het Europees ParlementVoor de Raad van de Europese UnieVoor de Commissie van de Europese GemeenschappenW imieniu Parlamentu EuropejskiegoW imieniu Rady Unii EuropejskiejW imieniu Komisji Wspólnot EuropejskichPelo Parlamento EuropeuPelo Conselho da União EuropeiaPela Comissão das Comunidades EuropeiasPentru Parlamentui EuropeanPentru Consiliul Uniunii EuropenePentru Comisia Comunitãtilor Europeneza Európsky parlamentza Radu Európskej únieZa Komisiu Európskych spoločenstievza Evropski parlamentza Svet Evropské unijeZa Komisijo Evropskih skupnostiEuroopan parlamentin puolestaEuroopan unionin neuvoston puolestaEuroopan yhteisöjen komission puolestaPå Europaparlamentets vägnarFör Europeiska unionens rådPå Europeiska gemenskapernas kommissions vägnarПредседателПредседателПредседателEl PresidenteEl PresidenteEl PresidentePředsedaPředsedaPředsedaFormandFormandFormandDer PräsidentDer PräsidentDer PräsidenteesistujaeesistujaeesistujaO ΠρόεδροςO ΠρόεδροςO ΠρόεδροςThe PresidentThe PresidentThe PresidentLe PresidentLe PresidentLe PresidentAn tUachtaránAn tUachtaránAn tUachtaránIl PresidenteIl PresidenteIl PresidentePriekšsēdētājsPriekšsēdētājsPriekšsēdētājsPirmininkasPirmininkasPirmininkasAz elnökAz elnökAz elnökIl-PresidentIl-PresidentIl-Presidentde Voorzitterde Voorzitterde VoorzitterPrzewodniczącyPrzewodniczącyPrzewodniczącyO PresidenteO PresidenteO PresidentePreçedintelePreçedintelePreçedintelepredsedapredsedapredsedaPredsednikPredsednikPredsednikPuheenjohtajaPuheenjohtajaPuheenjohtajaOrdförandeOrdförandeOrdförande

VYSVĚTLENÍ (*) K LISTINĚ ZÁKLADNÍCH PRÁV
(2007/C 303/02)
Tato vysvětlení byla původně vyhotovena pod vedením prezídia Konventu, který vypracoval Listinu základních práv Evropské unie. Byla aktualizována pod vedením prezídia Evropského konventu s ohledem na změny návrhu znění Listiny provedené Konventem (zejména článků 51 a 52) a na vývoj práva Unie. Ačkoliv sama nemají právní závaznost, jsou cenným výkladovým nástrojem pro vyjasnění ustanovení Listiny.
HLAVA I
– DŮSTOJNOST
Vysvětlení k článku 1 – Lidská důstojnost
Lidská důstojnost není jen základním právem jako takovým, ale představuje samotný základ základních práv. Všeobecná deklarace lidských práv z roku 1948 zakotvila lidskou důstojnost ve své preambuli: „U vědomí toho, že uznání přirozené důstojnosti a rovných a nezcizitelných práv všech členů lidské rodiny je základem svobody, spravedlnosti a míru ve světě“. Soudní dvůr v rozsudku ze dne 9. října 2001 ve věci C-377/98 Nizozemsko v. Evropský parlament a Rada, Sb. rozh. 2001, p. I-7079 v 70. až 77. bodě potvrdil, že základní právo na lidskou důstojnost je součástí práva Unie.
Z toho vyplývá, že žádné z práv stanovených v této listině nesmí být použito na újmu důstojnosti jiného a že lidská důstojnost je součástí podstaty práv stanovených touto listinou. Musí být proto respektována, a to i tam, kde určité právo omezuje.
Vysvětlení k článku 2 – Právo na život
1. Odstavec 1 tohoto článku je založen na první větě čl. 2 odst. 1 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen „EÚLP“), která zní:

„1. Právo každého na život je chráněno zákonem.“
2. Druhá věta uvedeného ustanovení, která pojednávala o trestu smrti, byla překonána vstupem v platnost článku 1 protokolu č. 6 k EÚLP, který zní:

„Trest smrti se zrušuje. Nikdo nemůže být k takovému trestu odsouzen ani popraven.“
Na tomto ustanovení se zakládá čl. 2 odst. 2 Listiny.
3. Ustanovení článku 2 Listiny odpovídají ustanovením výše uvedených článků EÚLP a dodatkového protokolu k ní. Mají stejný smysl a rozsah v souladu s čl. 52 odst. 3 Listiny. „Negativní“ definice obsažené v EÚLP musí být proto rovněž považovány za obsažené v Listině:
a) Čl. 2 odst. 2 EÚLP:

„Zbavení života se nebude považovat za způsobené v rozporu s tímto článkem, jestliže bude vyplývat z použití síly, které není víc než zcela nezbytné, při:
a) obraně každé osoby proti nezákonnému násilí;
b) provádění zákonného zatčení nebo zabránění útěku osoby zákonně zadržené;
(*) Poznámka vydavatele: Odkazy na čísla článků Smlouvy byly aktualizovány a byly opraveny některé zjevné chyby.
c) zákonně uskutečněné akci za účelem potlačení nepokojů nebo vzpoury.“
b) Článek 2 protokolu č. 6 k EÚLP:

„Stát může zákonem stanovit trest smrti za činy spáchané v době války nebo bezprostřední hrozby války; tento trest bude uložen pouze v případech, které stanoví zákon a v souladu s jeho ustanoveními...“.
Vysvětlení k článku 3 – Právo na nedotknutelnost lidské osobnosti
1. Soudní dvůr v rozsudku ze dne 9. října 2001 ve věci C-377/98 Nizozemsko v. Evropský parlament a Rada, Sb. rozh. 2001, s. I-7079 v 70. a 78. až 80. bodě potvrdil, že základní právo na nedotknutelnost lidské osobnosti je součástí práva Unie a v lékařství a biologii zahrnuje právo na svobodný a informovaný souhlas dárce a příjemce.
2. Zásady článku 3 Listiny jsou již obsaženy v Úmluvě o lidských právech a biomedicíně, přijaté Radou Evropy (č. 164 a dodatkový protokol č. 168). Cílem Listiny není odchýlit se od těchto zásad, a proto zakazuje pouze reprodukční klonování. Jiné formy klonování nepovoluje ani nezakazuje. V žádném případě tedy nebrání zákonodárci zakázat jiné formy klonování.
3. Odkaz na eugenické praktiky, zejména ty, jejichž cílem je výběr lidských jedinců, se týká možné organizace a provádění výběrových programů zahrnujících mimo jiné sterilizaci, nucená těhotenství, nucené etnické sňatky..., tedy činy, které jsou všechny považovány za mezinárodní zločiny Statutem Mezinárodního trestního soudu, přijatým v Římě dne 17. července 1998 (viz čl. 7 odst. 1 písm. g) uvedeného statutu).
Vysvětlení k článku 4 – Zákaz mučení a nelidského či ponižujícího zacházení anebo trestu
Právo uvedené v článku 4 je právem zaručeným článkem 3 EÚLP, který má totožné znění: „Nikdo nesmí být mučen nebo podrobován nelidskému či ponižujícímu zacházení anebo trestu“. Na základě čl. 52 odst. 3 Listiny má proto tento článek stejný smysl a rozsah jako článek EÚLP.
Vysvětlení k článku 5 – Zákaz otroctví a nucené práce
1. Právo v čl. 5 odst. 1 a 2 odpovídá čl. 4 odst. 1 a 2 EÚLP, které mají totožné znění. Na základě čl. 52 odst. 3 Listiny má proto tento článek stejný smysl a rozsah jako článek EÚLP. Z toho vyplývá, že
— právo podle odstavce 1 nesmí být žádným způsobem zákonně omezováno,
— výraz „nucená nebo povinná práce“ se musí vykládat s ohledem na „negativní“ vymezení obsažené v čl. 4 odst. 3 EÚLP:

„Za nucenou nebo povinnou práci se pro účely tohoto článku nepovažuje:
a) práce běžně požadovaná při výkonu trestu uloženého podle článku 5 této Úmluvy, nebo v době podmíněného propuštění z tohoto trestu;
b) služba vojenského charakteru nebo v případě osob, které odmítají vojenskou službu z důvodu svědomí v zemích, kde je takové odmítnutí vojenské služby uznáváno, jiná služba vyžadovaná místo povinné vojenské služby;
c) služba vyžadovaná v případě nouze nebo pohromy, která ohrožuje život nebo blaho společenství;
d) práce nebo služba, která tvoří součást běžných občanských povinností.“
2. Odstavec 3 je přímo odvozen z práva na lidskou důstojnost a zohledňuje poslední vývoj v oblasti organizovaného zločinu, například organizace výnosných sítí nedovoleného přistěhovalectví nebo pohlavního vykořisťování. Úmluva o Europolu obsahuje v příloze tuto definici obchodu s lidmi za účelem pohlavního vykořisťování: „Obchodem s lidmi se rozumí podrobení nějaké osoby skutečnému a nedovolenému zajetí pomocí násilí, výhružek, zneužití pravomoci nebo pletich za účelem vykořisťování formou prostituce, pohlavního vykořisťování a násilí na nezletilých osobách či obchodu s opuštěnými dětmi“. Kapitola VI Úmluvy o provádění Schengenské dohody, začleněná do acquis Unie, kterého se účastní Spojené království a Irsko, obsahuje čl. 27 odst. 1, který odkazuje na sítě zabývající se nedovoleným přistěhovalectvím a který zní: „Smluvní strany se zavazují, že zavedou odpovídající sankce proti osobám, které z výdělečných důvodů pomáhají nebo se snaží pomoci cizinci ke vstupu nebo pobytu na území některé smluvní strany v rozporu s jejími právními předpisy týkajícími se vstupu a pobytu cizinců.“ Dne 19. července 2002 přijala Rada rámcové rozhodnutí o boji proti obchodování s lidmi (Úř. věst. L 203, 1. 8. 2002, s. 1), jehož článek 1 podrobně vymezuje trestné činy v oblasti obchodování s lidmi pro účely využívání jejich práce nebo pohlavního vykořisťování, jejichž trestnost musí členské státy podle uvedeného rámcového rozhodnutí zajistit.
HLAVA II
– SVOBODY
Vysvětlení k článku 6 – Právo na svobodu a bezpečnost
Práva uvedená v článku 6 odpovídají právům zaručeným článkem 5 EÚLP a v souladu s čl. 52 odst. 3 Listiny mají stejný smysl a rozsah. Z toho vyplývá, že omezení, která na ně mohou být oprávněně uvalena, nesmějí překročit meze povolené článkem 5 EÚLP:

„1. Každý má právo na svobodu a osobní bezpečnost. Nikdo nesmí být zbaven svobody kromě následujících případů, pokud se tak stane v souladu s řízením stanoveným zákonem:
a) zákonné uvěznění po odsouzení příslušným soudem;
b) zákonné zatčení nebo jiné zbavení svobody osoby proto, že se nepodrobila rozhodnutí vydanému soudem podle zákona, nebo proto, aby bylo zaručeno splnění povinnosti stanovené zákonem;
c) zákonné zatčení nebo jiné zbavení svobody osoby za účelem předvedení před příslušný soudní orgán pro důvodné podezření ze spáchání trestného činu nebo jsou-li oprávněné důvody k domněnce, že je nutné zabránit jí ve spáchání trestného činu nebo v útěku po jeho spáchání;
d) jiné zbavení svobody nezletilého na základě zákonného rozhodnutí pro účely výchovného dohledu nebo jeho zákonné zbavení svobody pro účely jeho předvedení před příslušný orgán;
e) zákonné držení osob, aby se zabránilo šíření nakažlivé nemoci, nebo osob duševně nemocných, alkoholiků, narkomanů nebo tuláků;
f) zákonné zatčení nebo jiné zbavení svobody osoby, aby se zabránilo jejímu nepovolenému vstupu na území, nebo osoby, proti níž probíhá řízení o vyhoštění nebo vydání.
2. Každý, kdo je zatčen, musí být seznámen neprodleně a v jazyce, jemuž rozumí, s důvody svého zatčení a s každým obviněním proti němu.
3. Každý, kdo je zatčen nebo jinak zbaven svobody v souladu s ustanovením odstavce 1 písm. c) tohoto článku, musí být ihned předveden před soudce nebo jinou úřední osobu zmocněnou zákonem k výkonu soudní pravomoci a má právo být souzen v přiměřené lhůtě nebo propuštěn během řízení. Propuštění může být podmíněno zárukou, že se dotčená osoba dostaví k přelíčení.
4. Každý, kdo byl zbaven svobody zatčením nebo jiným způsobem, má právo podat návrh na řízení, ve kterém by soud urychleně rozhodl o zákonnosti jeho zbavení svobody a nařídil propuštění, je-li zbavení svobody nezákonné.
5. Každý, kdo byl obětí zatčení nebo zadržení v rozporu s ustanoveními tohoto článku, má nárok na odškodnění.“
Práva zakotvená v článku 6 musí být respektována zvláště při přijímání legislativních aktů Evropským parlamentem a Radou v oblasti justiční spolupráce v trestních věcech na základě článků 82, 83 a 85 Smlouvy o fungování Evropské unie, mimo jiné za účelem vymezení společných minimálních ustanovení, pokud jde o kvalifikace trestných činů a trestů a některých hledisek procesního práva.
Vysvětlení k článku 7 – Respektování soukromého a rodinného života
Práva zaručená článku 7 odpovídají právům zaručeným článkem 8 EÚLP. Za účelem zohlednění technologického pokroku bylo slovo „korespondence“ nahrazeno slovem „komunikace“.
V souladu s čl. 52 odst. 3 Listiny je smysl a rozsah tohoto práva stejný jako práva uvedeného v odpovídajícím článku EÚLP. Z toho vyplývá, že omezení, která na toto právo mohou být oprávněně uvalena, jsou stejná jako omezení povolená zmíněným článkem 8 EÚLP:

„1. Každý má právo na respektování svého soukromého a rodinného života, obydlí a korespondence.
2. Státní orgán nemůže do výkonu tohoto práva zasahovat kromě případů, kdy je to v souladu se zákonem a nezbytné v demokratické společnosti v zájmu národní bezpečnosti, veřejné bezpečnosti, hospodářského blahobytu země, předcházení nepokojům a zločinnosti, ochrany zdraví nebo morálky nebo ochrany práv a svobod jiných.“
Vysvětlení k článku 8 – Ochrana osobních údajů
Tento článek je založen na článku 286 Smlouvy o založení Evropského společenství a směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31) a rovněž na článku 8 EÚLP a na Úmluvě Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů, která byla ratifikována všemi členskými státy. Článek 286 Smlouvy o ES je nyní nahrazen článkem 16 Smlouvy o fungování Evropské unie a článkem 39 Smlouvy o Evropské unii. Odkazuje se rovněž na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1). Směrnice a nařízení uvedené výše obsahují podmínky a omezení pro výkon práv na ochranu osobních údajů.
Vysvětlení k článku 9 – Právo uzavřít manželství a právo založit rodinu
Tento článek je založen na článku 12 EÚLP, který zní: „Muži a ženy, způsobilí věkem k uzavření manželství, mají právo uzavřít manželství a založit rodinu v souladu s vnitrostátními zákony, které upravují výkon tohoto práva.“ Znění tohoto článku bylo aktualizováno, aby zohlednilo případy, ve kterých vnitrostátní právní předpisy uznávají pro založení rodiny jiné způsoby než sňatek. Tento článek nezakazuje ani nepřikazuje udělit status sňatku spojení osob stejného pohlaví. Toto právo je tak obdobné právu udělenému EÚLP, avšak jeho rozsah může být širší, stanoví-li to vnitrostátní právní předpisy.
Vysvětlení k článku 10 – Svoboda myšlení, svědomí a náboženského vyznání
Právo zaručené v odstavci 1 odpovídá právu zaručenému v článku 9 EÚLP a v souladu s čl. 52 odst. 3 Listiny má stejný smysl a rozsah. Omezení proto musí respektovat čl. 9 odst. 2 úmluvy, který zní: „Svoboda projevovat náboženské vyznání a přesvědčení může podléhat jen omezením, která jsou stanovena zákony a která jsou nezbytná v demokratické společnosti v zájmu veřejné bezpečnosti, ochrany veřejného pořádku, zdraví nebo morálky nebo ochrany práv a svobod jiných.“
Právo zaručené v odstavci 2 odpovídá ústavním tradicím členských států a vývoji vnitrostátních právních předpisů v této oblasti.
Vysvětlení k článku 11 – Svoboda projevu a informací
1. Článek 11 odpovídá článku 10 EÚLP, který zní:

„1. Každý má právo na svobodu projevu. Toto právo zahrnuje svobodu zastávat názory a přijímat a rozšiřovat informace nebo myšlenky bez zasahování státních orgánů a bez ohledu na hranice. Tento článek nebrání státům, aby vyžadovaly udělování povolení rozhlasovým, televizním nebo filmovým společnostem.
2. Výkon těchto svobod, protože zahrnuje i povinnosti a odpovědnost, může podléhat takovým formalitám, podmínkám, omezením nebo sankcím, které stanoví zákon a které jsou nezbytné v demokratické společnosti v zájmu národní bezpečnosti, územní celistvosti nebo veřejné bezpečnosti, předcházení nepokojům a zločinnosti, ochrany zdraví nebo morálky, ochrany pověsti nebo práv jiných, zabránění úniku důvěrných informací nebo zachování autority a nestrannosti soudní moci.“
Podle čl. 52 odst. 3 Listiny je smysl a rozsah tohoto práva stejný jako práva zaručeného EÚLP. Omezení, která na ně mohou být uvalena, proto nesmějí překročit omezení stanovená v čl. 10 odst. 2 úmluvy, aniž jsou dotčena případná omezení, která může soutěžní právo Unie uvalovat na právo členských států zavést opatření pro udělování povolení uvedených ve třetí větě čl. 10 odst. 1 EÚLP.
2. Odstavec 2 tohoto článku vyjadřuje důsledky odstavce 1 pro svobodu sdělovacích prostředků. Je založen zejména na judikatuře Soudního dvora v oblasti televizního vysílání, zejména ve věci C-288/89 (rozsudek ze dne 25. července 1991, Stichting Collectieve Antennevoorziening Gouda a další, Sb. rozh. 1991, s. 1-4007) a na Protokolu o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech, připojeném ke Smlouvě o ES a nyní ke Smlouvám, a na směrnici Rady 89/552/EHS (zejména na 17. bodě jejího odůvodnění).
Vysvětlení k článku 12 – Svoboda shromažďování a sdružování
1. Odstavec 1 tohoto článku odpovídá článku 11 EÚLP, který zní:

„1. Každý má právo na svobodu pokojného shromažďování a na svobodu sdružovat se s jinými, včetně práva zakládat na obranu svých zájmů odbory nebo vstupovat do nich.
2. Na výkon těchto práv nemohou být uvalena žádná omezení kromě těch, která stanoví zákon a jsou nezbytná v demokratické společnosti v zájmu národní bezpečnosti, veřejné bezpečnosti, předcházení nepokojům a zločinnosti, ochrany zdraví nebo morálky nebo ochrany práv a svobod jiných. Tento článek nebrání uvalení zákonných omezení na výkon těchto práv příslušníky ozbrojených sil, policie a státní správy.“
Smysl odstavce 1 tohoto článku 12 je stejný jako v EÚLP, ale jeho rozsah je širší, neboť jej lze uplatňovat na všech úrovních, včetně evropské. V souladu s čl. 52 odst. 3 Listiny nesmějí omezení tohoto práva překročit omezení považovaná podle čl. 11 odst. 2 EÚLP za zákonná.
2. Toto právo je rovněž založeno na článku 11 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství.
3. Odstavec 2 tohoto článku odpovídá čl. 10 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii.
Vysvětlení k článku 13 – Svoboda umění a věd
Toto právo je odvozeno zejména od práva na svobodu myšlení a projevu. Vykonává se s ohledem na článek 1 a může být předmětem omezení povolených článkem 10 EÚLP.
Vysvětlení k článku 14 – Právo na vzdělání
1. Tento článek je založen na společných ústavních tradicích členských států a na článku 2 dodatkového protokolu k EÚLP, který zní:

„Nikomu nesmí být odepřeno právo na vzdělání. Při výkonu jakýchkoli funkcí v oblasti výchovy a výuky, které stát vykonává, bude respektovat právo rodičů zajišťovat tuto výchovu a vzdělání ve shodě s jejich vlastním náboženským a filozofickým přesvědčením“.
Bylo považováno za účelné rozšířit tento článek na přístup k odbornému a dalšímu vzdělání (viz bod 15 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství a článek 10 Sociální charty) a přidat zásadu bezplatné povinné školní docházky. Ze znění posledně jmenované zásady pouze vyplývá, že pokud jde o povinnou školní docházku, má každé dítě možnost navštěvovat zařízení, které ji nabízí bezplatně. Nepožaduje, aby všechna zařízení poskytující vzdělání nebo odborné a další vzdělání, zejména soukromá, byla bezplatná. Rovněž tak nevylučuje některé zvláštní formy placeného vzdělání, přijmou-li členské státy opatření na udělení finanční náhrady. V rozsahu, v jakém se Listina vztahuje na Unii, to znamená, že ve své politice vzdělávání musí Unie respektovat bezplatnou povinnou školní docházku, avšak samozřejmě to nevytváří nové pravomoci. Právo rodičů musí být vykládáno ve spojení s článkem 24.
2. Svoboda zakládat veřejná nebo soukromá vzdělávací zařízení je zaručena jako jedno z hledisek svobody podnikání, je však omezena dodržováním demokratických zásad a je vykonávána způsoby stanovenými vnitrostátními právními předpisy.
Vysvětlení k článku 15 – Právo svobodné volby povolání a právo pracovat
Právo svobodné volby povolání, zakotvené v odstavci 1 článku 15, je uznáno v judikatuře Soudního dvora (viz mimo jiné rozsudek ze dne 14. května 1974 ve věci 4/73 Nold, Sb. rozh. 1974, s. 491, 12. až 14. bod; rozsudek ze dne 13. prosince 1979 ve věci 44/79 Hauer, Sb. rozh. 1979, s. 3727; rozsudek ze dne 8. října 1986 ve věci 234/85 Keller, Sb. rozh. 1986 s 2897, 8. bod).
Tento odstavec rovněž čerpá z čl. 1 odst. 2 Evropské sociální charty, podepsané dne 18. října 1961 a ratifikované všemi členskými státy, a z bodu 4 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství ze dne 9. prosince 1989. Výraz „pracovní podmínky“ je třeba vykládat ve smyslu článku 156 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Odstavec 2 se zabývá třemi svobodami zaručenými články 26, 45, 49 a 56 Smlouvy o fungování Evropské unie, jmenovitě volným pohybem pracovníků, svobodou usazování a svobodou poskytovat služby.
Odstavec 3 je založen na čl. 153 odst. 1 písm. g) Smlouvy o fungování Evropské unie a na čl. 19 odst. 4 Evropské sociální charty, podepsané dne 18. října 1961 a ratifikované všemi členskými státy. Použije se proto čl. 52 odst. 2 Listiny. Otázka najímání námořníků se státní příslušností třetích států do posádek plavidel plujících pod vlajkou členského státu Unie se řídí právem Unie a vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi.
Vysvětlení k článku 16 – Svoboda podnikání
Tento článek je založen na judikatuře Soudního dvora, která uznala svobodu vykonávat hospodářskou nebo obchodní činnost (viz rozsudky ze dne 14. května 1974 ve věci 4/73 Nold, Sb. rozh. 1974, s. 491, 14. bod, a ze dne 27. září 1979 ve věci 230/78 SpA Eridiana a další, Sb. rozh. 1979, s. 2749, 20. a 31. bod) a smluvní svobodu (viz mimo jiné rozsudek Sukkerfabriken Nykobing, věc 151/78, Sb. rozh. 1979, s. 1, 19. bod, a rozsudek ze dne 5. října 1999 ve věci C-240/97 Španělsko v. Komise, Sb. rozh. 1999, s. I-6571, 99.bod), a na čl. 119odst. 1 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, který uznává volnou soutěž. Toto právo je přirozeně vykonáváno při dodržení práva Unie a vnitrostátních právních předpisů. Může být předmětem omezení uvedených v čl. 52 odst. 1 Listiny.
Vysvětlení k článku 17 – Právo na vlastnictví
Tento článek je založen na článku 1 dodatkového protokolu k EÚLP:

„Každá fyzická nebo právnická osoba má právo pokojně užívat svůj majetek. Nikdo nemůže být zbaven svého majetku s výjimkou veřejného zájmu a za podmínek, které stanoví zákon a obecné zásady mezinárodního práva.
Předchozí ustanovení nebrání právu států přijímat zákony, které považují za nezbytné, aby upravily užívání majetku v souladu s obecným zájmem a zajistily placení daní a jiných poplatků nebo pokut.“
Jedná se o základní právo společné všem ústavám členských států. Bylo mnohokrát uznáno judikaturou Soudního dvora, poprvé v rozsudku ve věci Hauer (ze dne 13. prosince 1979, Sb. rozh. 1979, s. 3727). Znění bylo aktualizováno, avšak v souladu s čl. 52 odst. 3 Listiny jsou smysl a rozsah stejné jako smysl a rozsah práva zaručeného EÚLP a omezení nesmí překročit omezení tam uvedená.
Ochrana duševního vlastnictví, jedno z majetkových práv, je výslovně zmíněno v odstavci 2 z důvodu jeho rostoucího významu a sekundárního práva Společenství. Duševní vlastnictví zahrnuje vedle vlastnictví k literárním a uměleckým dílům také mimo jiné práva k patentům a ochranným známkám a práva příbuzná. Záruky stanovené v odstavci 1 se vhodným způsobem použijí na duševní vlastnictví.
Vysvětlení k článku 18 – Právo na azyl
Znění tohoto článku je založeno na článku 63 Smlouvy o ES, nyní nahrazeném článkem 78 Smlouvy o fungování Evropské unie, který vyžaduje, aby Unie dodržovala ustanovení Ženevské úmluvy o uprchlících. Je třeba učinit odkaz na protokoly týkající se Spojeného království a Irska, připojené ke Smlouvám, a Dánska a určit rozsah, v jakém tyto členské státy uplatňují právo Unie v této oblasti, a rozsah, v jakém se tento článek na ně vztahuje. Tento článek je v souladu s Protokolem o azylu, připojeným ke Smlouvám.
Vysvětlení k článku 19 – Ochrana v případě vystěhování, vyhoštění nebo vydání
Odstavec 1 tohoto článku má stejný smysl a rozsah jako článek 4 protokolu č. 4 k EÚLP, který se týká hromadného vyhoštění cizinců. Jeho účelem je zajistit, aby každé rozhodnutí bylo založeno na konkrétním šetření a aby nebylo možné přijmout jediné rozhodnutí o vyhoštění všech osob se státní příslušností určitého státu (viz též článek 13 Mezinárodního paktu o občanských a politických právech).
Odstavec 2 zahrnuje související judikaturu Evropského soudu pro lidská práva týkající se článku 3 EÚLP (viz Ahmed v. Rakousko, rozsudek ze dne 17. prosince 1996, Sb. rozh. 1996-VI, s. 2206 a Soering, rozsudek ze dne 7. července 1989).
HLAVA III
– ROVNOST
Vysvětlení k článku 20 – Rovnost před zákonem
Tento článek odpovídá obecné právní zásadě, která je obsažena ve všech evropských ústavách a která byla rovněž uznána Soudním dvorem jako základní zásada práva Společenství (rozsudek ze dne 13. listopadu 1984 ve věci 283/83 Racke, Sb. rozh. 1984, s. 3791, rozsudek ze dne 17. dubna 1997 ve věci 15/95 EARL, Sb. rozh. 1997, s. I-1961 a rozsudek ze dne 13. dubna 2000 ve věci 292/97 Karlsson, Sb. rozh. 2000, s. 2737).
Vysvětlení k článku 21 – Zákaz diskriminace
Odstavec 1 čerpá z článku 13 Smlouvy o ES, nyní nahrazeného článkem 19 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 14 EÚLP a článku 11 Úmluvy o lidských právech a biomedicíně, pokud jde o genetické dědictví. Použije se v souladu s článkem 14 EÚLP v míře, v jaké mu odpovídá.
Odstavec 1 a článek 19 Smlouvy o fungování Evropské unie, který má jiný smysl a rozsah, si neodporují a jsou navzájem slučitelné: článek 19 svěřuje Unii pravomoc přijímat právní akty, včetně harmonizace právních předpisů členských států, a bojovat proti některým formám diskriminace v něm vyčerpávajícím způsobem vyjmenovaným. Takové právní předpisy mohou zahrnovat činnost orgánů členského státu (a také vztahy mezi soukromými osobami) ve všech oblastech v rámci pravomocí Unie. Odstavec 1 článku 21 naproti tomu nevytváří žádné pravomoci přijímat antidiskriminační právní předpisy v oblastech pravomocí členského státu nebo v soukromé sféře ani nestanoví obecný zákaz diskriminace v těchto širokých oblastech. Místo toho upravuje pouze diskriminaci ze strany orgánů a institucí samotné Unie při výkonu pravomocí, které jí svěřují Smlouvy, a ze strany členských států, pouze provádějí-li právo Unie. Odstavec 1 proto nemění rozsah pravomocí udělených článkem 19 ani jeho výklad.
Odstavec 2 odpovídá čl. 18 prvnímu pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie a musí být uplatňován v souladu s ním.
Vysvětlení k článku 22 – Kulturní náboženská a jazyková rozmanitost
Tento článek je založen na článku 6 Smlouvy o Evropské unii a na čl. 151 odst. 1 a 4 Smlouvy o ES, nyní nahrazených čl. 167 odst. 1 a 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, které se týkají kultury. Respektování kulturní a jazykové rozmanitosti je nyní rovněž zakotveno v čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii. Článek rovněž čerpá z prohlášení č. 11 k závěrečnému aktu Amsterodamské smlouvy o postavení církví a nekonfesních organizací, nyní převzatému v článku 17 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Vysvětlení k článku 23 – Rovnost žen a mužů
První pododstavec je založen na článku 2 a čl. 3 odst. 2 Smlouvy o ES, nyní nahrazených článkem 3 Smlouvy o Evropské unii a článkem 8 Smlouvy o fungování Evropské unie, které Unii ukládají podporovat rovnoprávnost mezi ženami a muži, a na čl. 157 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie. Čerpá z článku 20 revidované Evropské sociální charty ze dne 3. května 1996 a z bodu 16 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství.
Je rovněž založen na čl. 157 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie a na čl. 2 odst. 4 směrnice Rady 76/207/EHS o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky
Druhý pododstavec přebírá ve zkrácené podobě čl. 157 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, který stanoví, že zásada rovného zacházení nebrání členskému státu zachovat nebo zavést opatření poskytující zvláštní výhody pro usnadnění profesní činnosti méně zastoupeného pohlaví nebo pro předcházení či vyrovnávání nevýhod v profesní kariéře. V souladu s čl. 52 odst. 2 Listiny tento pododstavec nemění čl. 157 odst. 4.
Vysvětlení k článku 24 – Práva dítěte
Tento článek je založen na Úmluvě o právech dítěte, podepsané v New Yorku dne 20. listopadu 1989 a ratifikované všemi členskými státy zejména na článcích 3, 9, 12 a 13 uvedené úmluvy.
Odstavec 3 zohledňuje skutečnost, že v rámci zřízení prostoru svobody bezpečnosti a práva mohou právní předpisy Unie o občanských věcech s mezinárodním prvkem, ke kterým zmocňuje článek 81 Smlouvy o fungování Evropské unie, zahrnovat zejména právo na navštěvování, které zajišťuje, že děti mohou pravidelně udržovat osobní vztahy a přímý styk s oběma rodiči.
Vysvětlení k článku 25 – Práva starších osob
Tento článek čerpá z článku 23 revidované Evropské sociální charty a článků 24 a 25 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství. Účast na sociálním a kulturním životě samozřejmě zahrnuje i účast na politickém životě.
Vysvětlení k článku 26 – Začlenění osob se zdravotním postižením
Zásada stanovená v tomto článku je založena na článku 15 Evropské sociální charty a rovněž čerpá z bodu 26 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství.
HLAVA IV
– SOLIDARITA
Vysvětlení k článku 27 – Právo pracovníka na informování a na projednávání v podniku
Tento článek je obsažen v revidované Evropské sociální chartě (článek 21) a v Chartě základních sociálních práv pracovníků Společenství (body 17 a 18). Použije se za podmínek stanovených právem Unie a vnitrostátními právy. Odkaz na vhodné úrovně je odkazem na úrovně stanovené právem Unie nebo vnitrostátními právními předpisy a zvyklostmi, což může zahrnovat evropskou úroveň, pokud to právní předpisy Unie stanoví. V této oblasti existuje rozsáhlé acquis Unie: články 154 a 155 Smlouvy o fungování Evropské unie a směrnice 2002/14/ES (obecný rámec pro informování zaměstnanců a projednávání se zaměstnanci v Evropském společenství), 98/59/ES (hromadné propouštění), 2001/23/ES (převody podniků) a 94/45/ES (evropské rady zaměstnanců).
Vysvětlení k článku 28 – Právo na kolektivní vyjednávání a akce
Tento článek je založen na článku 6 Evropské sociální charty a na Chartě základních sociálních práv pracovníků Společenství (body 12 až 14). Právo na kolektivní vyjednávání bylo uznáno Evropským soudem pro lidská práva jako jeden z prvků práva zakládat odbory stanoveného článkem 11 EÚLP. Pokud jde o vhodné úrovně, na kterých se může kolektivní vyjednávání uskutečnit, viz vysvětlení k výše uvedenému článku. Způsoby a omezení výkonu práva kolektivního vyjednávání, včetně stávky, upravují vnitrostátní právní předpisy a zvyklostí, včetně otázky, zda může být souběžně prováděno ve více členských státech.
Vysvětlení k článku 29 – Právo na přístup ke službám zaměstnanosti
Tento článek je založen na čl. 1 odst. 3 Evropské sociální charty a bodu 13 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství.
Vysvětlení k článku 30 – Ochrana v případě neoprávněného propuštění
Tento článek čerpá z článku 24 revidované Evropské sociální charty. Viz též směrnici 2001/23/ES o ochraně práv zaměstnanců v případě převodů podniků a směrnici 80/987/EHS o ochraně zaměstnanců v případě platební neschopnosti zaměstnavatele, ve znění směrnice 2002/74/ES.
Vysvětlení k článku 31 – Slušné a spravedlivé pracovní podmínky
1. Odstavec 1 tohoto článku je založen na směrnici 89/391/EHS o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci. Rovněž čerpá z článku 3 Sociální charty, bodu 19 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství, a pokud jde o důstojnost při práci, z článku 26 revidované Evropské sociální charty. Výraz „pracovní podmínky" je třeba vykládat ve smyslu článku 156 Smlouvy o fungování Evropské unie.
2. Odstavec 2 je založen na směrnici 93/104/ES o některých aspektech úpravy pracovní doby, článku 2 Evropské sociální charty a bodu 8 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství.
Vysvětlení k článku 32 – Zákaz dětské práce a ochrana mladých lidí při práci
Tento článek je založen na směrnici 94/33/ES o ochraně mladistvých pracovníků, článku 7 Evropské sociální charty a bodech 20 až 23 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství.
Vysvětlení k článku 33 – Rodinný a pracovní život
Odstavec 1 článku 33 je založen na článku 16 Evropské sociální charty.
Odstavec 2 čerpá ze směrnice Rady 92/8 5/EHS o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň a směrnice 96/34/ES o rámcové dohodě o rodičovské dovolené uzavřené mezi organizacemi UNICE, CEEP a EKOS. Je rovněž založen na článku 8 (ochrana v případě mateřství) Evropské sociální charty a čerpá z článku 27 (právo pracovníků s povinnostmi k rodině na stejné příležitosti a rovné zacházení) revidované Evropské sociální charty. „Mateřství" zahrnuje období od početí do odstavení.
Vysvětlení k článku 34 – Sociální zabezpečení a sociální pomoc
Zásada stanovená v odstavci 1 článku 34 je založena na článcích 153 a 156 Smlouvy o fungování Evropské unie a na článku 12 Evropské sociální charty a bodu 10 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství. Unie ji musí respektovat při výkonu pravomocí, které jí jsou svěřeny články 153 a 156 Smlouvy o fungování Evropské unie. Odkaz na sociální služby se vztahuje na případy, ve kterých byly takové služby zavedeny, aby poskytly určité výhody, avšak neznamená, že takové služby musí být zavedeny, pokud neexistují. „Mateřství" je třeba vykládat ve stejném smyslu jako v předchozím článku.
Odstavec 2 je založen na čl. 12 odst. 4 a čl. 13 odst. 4 Evropské sociální charty a bodu 2 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství a odráží pravidla plynoucí z nařízení (EHS) č. 1408/71 a nařízení (EHS) č. 1612/68.
Odstavec 3 čerpá z článku 13 Evropské sociální charty a článků 30 a 31 revidované Evropské sociální charty a bodu 10 Charty základních sociálních práv pracovníků Společenství. Unie jej musí dodržovat v rámci politik založených na článku 153 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Vysvětlení k článku 35 – Ochrana zdraví
Zásady stanovené v tomto článku jsou založeny na článku 152 Smlouvy o ES, nyní nahrazeném článkem 168 Smlouvy o fungování Evropské unie, a na článcích 11 a 13 Evropské sociální charty. Druhá věta článku je přejata z čl. 168 odst. 1.
Vysvětlení k článku 36 – Přístup ke službám obecného hospodářského zájmu
Tento článek je plně v souladu s článkem 14 Smlouvy o fungování Evropské unie a nezakládá vznik žádného nového práva. Pouze stanoví zásadu, že Unie respektuje přístup ke službám obecného hospodářského zájmu, podle vnitrostátních právních předpisů, jsou-li tyto předpisy slučitelné s jejím právem.
Vysvětlení k článku 37 – Ochrana životního prostředí
Zásady stanovené v tomto článku jsou založeny na článcích 2, 6 a 174 Smlouvy o ES, které byly nyní nahrazeny čl. 3 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii a články 11 a 191 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Rovněž čerpá z některých ústav členských států.
Vysvětlení k článku 38 – Ochrana spotřebitele
Zásada stanovená v tomto článku je založena na článku 169 Smlouvy o fungování Evropské unie.
HLAVA V
– OBČANSKÁ PRÁVA
Vysvětlení k článku 39 – Právo volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu
Článek 39 se uplatňuje za podmínek stanovených ve Smlouvách v souladu s čl. 52 odst. 2 Listiny. Odstavec 1 článku 39 odpovídá právu zaručenému v čl. 20 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (viz rovněž právní základ pro přijetí opatření pro výkon tohoto práva v článku 22 Smlouvy o fungování Evropské unie) a odstavec 2 uvedeného článku odpovídá čl. 14 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii. Odstavec 2 článku 39 přejímá základní zásady volebního systému v demokratickém státě.
Vysvětlení k článku 40 – Právo volit a být volen v obecních volbách
Tento článek odpovídá právu zaručenému čl. 20 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (viz rovněž právní základ pro přijetí opatření pro výkon tohoto práva v článku 22 Smlouvy o fungování Evropské unie). V souladu s čl. 52 odst. 2 Listiny se uplatňuje za podmínek stanovených v uvedených článcích Smluv.
Vysvětlení k článku 41 – Právo na řádnou správu
Článek 41 je založen na skutečnosti, že Unie je právním společenstvím, jehož znaky byly vymezeny v judikatuře, která mimo jiné zakotvila řádnou správu jako obecnou právní zásadu (viz mimo jiné rozsudek Soudního dvora ze dne 31. března 1992 ve věci C-255/90 P Burban, Sb. rozh. 1992, s. I-2253, a rozsudky Soudu prvního stupně ze dne 18. září 1995 ve věci T-l67/94 Nolle, Sb. rozh. 1995, s. II-2589, a ze dne 9. července 1999 ve věci T-231/97 New Europe Consulting a další, Sb. rozh. 1999, s. 11-2403). Znění tohoto práva uvedené v prvních dvou odstavcích vychází z judikatury (rozsudek Soudního dvora ze dne 15. října 1987 ve věci 222/86 Heylens, Sb. rozh. 1987, s. 4097, 15. bod, rozsudek ze dne 18. října 1989 ve věci 374/87 Orkem, Sb. rozh. 1989, s. 3283, rozsudek ze dne 21. listopadu 1991 ve věci C-269/90 TU Munchen, Sb. rozh. 1991, s. I-5469 a rozsudky Soudu prvního stupně ze dne 6. prosince 1994 ve věci T-450/93 Lisrestal, Sb. rozh. 1994, s. II-1177 a ze dne 18. září 1995 ve věci T-l67/94 Nolle, Sb. rozh. 1995, s. II-2589), a pokud jde o povinnosti podat odůvodnění, z článku 296 Smlouvy o fungování Evropské unie (viz též právní základ pro přijetí právních předpisů v zájmu otevřené, efektivní a nezávislé evropské správy v článku 298 Smlouvy o fungování Evropské unie).
Odstavec 3 opakuje právo, které nyní zaručuje článek 340 Smlouvy o fungování Evropské unie. Odstavec 4 opakuje právo, které nyní zaručuje čl. 20 odst. 2 písm. d) a článek 25 Smlouvy o fungování Evropské unie. V souladu s čl. 52 odst. 2 Listiny jsou tato práva vykonávána za podmínek a v rámci, jež jsou vymezeny ve Smlouvách.
Právo na účinnou soudní ochranu, které představuje důležitou součást této otázky, je zaručeno v článku 47 této listiny.
Vysvětlení k článku 42 – Právo na přístup k dokumentům
Právo zaručené tímto článkem je převzato z článku 255 Smlouvy o ES, na jehož základě bylo později přijato nařízení (ES) č. 1049/2001. Evropský konvent rozšířil toto právo na dokumenty orgánů, institucí a subjektů obecně, bez ohledu na jejich podobu (viz čl. 15 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie). V souladu s čl. 52 odst. 2 Listiny je právo na přístup k dokumentům vykonáváno za podmínek a v rámci omezení stanovených v čl. 15 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Vysvětlení k článku 43 – Evropský veřejný ochránce práv
Právo zaručené v tomto článku je právem zaručeným články 20 a 228 Smlouvy o fungování Evropské unie. V souladu s čl. 52 odst. 2 Listiny je vykonáváno za podmínek vymezených v uvedených dvou článcích.
Vysvětlení k článku 44 – Petiční právo
Právo zaručené v tomto článku je právem zaručeným články 20 a 227 Smlouvy o fungování Evropské unie. V souladu s čl. 52 odst. 2 Listiny je vykonáváno za podmínek vymezených v uvedených dvou článcích.
Vysvětlení k článku 45 – Volný pohyb a pobyt
Právo zaručené odstavcem 1 je právem zaručeným čl. 20 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (viz rovněž právní základ v článku 21 a rozsudek Soudního dvora ze dne 17. září 2002 ve věci C-413/99 Baumbast, Sb. rozh. 2002, s. I-7091). V souladu s čl. 52 odst. 2 Listiny je vykonáváno za podmínek a v rámci omezení vymezených ve Smlouvách.
Odstavec 2 odkazuje na pravomoc svěřenou Unii články 77, 78 a 79 Smlouvy o fungování Evropské unie. Z toho vyplývá, že udělení tohoto práva závisí na výkonu této pravomoci orgány.
Vysvětlení k článku 46 – Diplomatická a konzulární ochrana
Právo zaručené v tomto článku je právem zaručeným článkem 20 Smlouvy o fungování Evropské unie; viz rovněž právní základ v článku 23. V souladu s čl. 52 odst. 2 Listiny je vykonáváno za podmínek vymezených v uvedených článcích.
HLAVA VI
– SOUDNICTVÍ
Vysvětlení k článku 47 – Právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces První pododstavec je založen na článku 13 EÚLP:

„Každý, jehož práva a svobody přiznané touto Úmluvou byly porušeny, musí mít účinné právní prostředky nápravy před národním orgánem, i když se porušení dopustily osoby při plnění úředních povinností.“
Avšak v právu Unie je ochrana širší, neboť je zaručeno právo na účinnou soudní ochranu. Soudní dvůr zakotvil toto právo ve svém rozsudku ze dne 15. května 1986 jako obecnou zásadu práva Unie (věc 222/84 Johnston, Sb. rozh. 1986, s. 1651; viz rovněž rozsudek ze dne 15. října 1987 ve věci 222/86 Heylens, Sb. rozh. 1987, s. 4097 a rozsudek ze dne 3. prosince 1992 ve věci C-97/91 Borelli, Sb. rozh. 1992, s. 1-6313). Podle názoru Soudu se uvedená obecná zásada práva Unie vztahuje rovněž na členské státy, když uplatňují právo Unie. Zahrnutím této judikatury do Listiny není sledována změna systému soudního přezkumu stanoveného smlouvami, a zejména pravidel přípustnosti přímých žalob k Soudnímu dvoru Evropské unie. Evropský konvent posoudil systém soudního přezkumu v Unii, včetně pravidel přípustnosti, a potvrdil je s úpravami v některých oblastech, jak odrážejí články 251 až 281 Smlouvy o fungování Evropské unie, a zejména čl. 263 čtvrtý pododstavec. Článek 47 se vztahuje na orgány Unie a členských států, provádějí-li právo Unie, a to pro všechna práva zaručená právem Unie.
Druhý pododstavec odpovídá čl. 6 odst. 1 EÚLP, který zní:

„Každý má právo na to, aby jeho záležitost byla spravedlivě, veřejně a v přiměřené lhůtě projednána nezávislým a nestranným soudem, zřízeným zákonem, který rozhodne o jeho občanských právech nebo závazcích nebo o oprávněnosti jakéhokoli trestního obvinění proti němu. Rozsudek musí být vyhlášen veřejně, avšak tisk a veřejnost mohou být vyloučeny buď po dobu celého nebo části procesu v zájmu mravnosti, veřejného pořádku nebo národní bezpečnosti v demokratické společnosti, nebo když to vyžadují zájmy nezletilých nebo ochrana soukromého života účastníků anebo, v rozsahu považovaném soudem za zcela nezbytný, pokud by, vzhledem ke zvláštním okolnostem, veřejnost řízení mohla být na újmu zájmům spravedlnosti.“
V právu Unie není právo na soudní projednání omezeno na spory týkající se občanských práv nebo závazků. Je to jeden z důsledků skutečnosti, že Unie je právním společenstvím, jak prohlásil Soudní dvůr ve věci 294/83, „Les Verts“ v. Evropský parlament (rozsudek ze dne 23. dubna 1986, Sb. rozh. 1986, s. 1339). Avšak ve všech jiných hlediscích než rozsah se záruky přiznané EÚLP uplatňují v Unii obdobným způsobem.
Pokud jde o třetí pododstavec, je třeba poznamenat, že v souladu s judikaturou Evropského soudu pro lidská práva by měla být poskytnuta právní pomoc v případech, kdy by její neexistence znemožnila zajistit účinnou právní ochranu (rozsudek ESLP ze dne 9. 10. 1979, Airey, řada A, svazek 32, s. 11). U věcí projednávaných před Soudním dvorem Evropské unie rovněž existuje systém právní pomoci.
Vysvětlení k článku 48 – Presumpce neviny a právo na obhajobu
Článek 48 má totožné znění jako čl. 6 odst. 2 a 3 EÚLP, které znějí:

„2. Každý, kdo je obviněn z trestného činu, se považuje za nevinného, dokud jeho vina nebyla prokázána zákonným způsobem.
3. Každý, kdo je obviněn z trestného činu, má tato minimální práva:
a) být neprodleně a v jazyce, jemuž rozumí, podrobně seznámen s povahou a důvodem obvinění proti němu;
b) mít přiměřený čas a možnosti k přípravě své obhajoby;
c) obhajovat se osobně nebo za pomoci obhájce podle vlastního výběru nebo, pokud nemá prostředky na zaplacení obhájce, aby mu byl poskytnut bezplatně, jestliže to zájmy spravedlnosti vyžadují;
d) vyslýchat nebo dát vyslýchat svědky proti sobě a dosáhnout předvolání a výslech svědků ve svůj prospěch za stejných podmínek, jako svědků proti sobě;
e) mít bezplatnou pomoc tlumočníka, jestliže nerozumí jazyku používanému před soudem nebo tímto jazykem nemluví.“
V souladu s čl. 52 odst. 3 Listiny má toto právo stejný smysl a rozsah jako právo zaručené EÚLR
Vysvětlení k článku 49 – Zásady zákonnosti a přiměřenosti trestných činů a trestů
Tento článek přebírá tradiční pravidlo, že zákony a tresty nelze uplatňovat zpětně. Bylo doplněno pravidlo retroaktivity mírnějšího trestu, které platí v řadě členských států a které je obsaženo v článku 15 Mezinárodního paktu o občanských a politických právech.
Článek 7 EÚLP zní takto:

„1. Nikdo nesmí být odsouzen za jednání nebo opomenutí, které v době, kdy bylo spácháno, nebylo podle vnitrostátního nebo mezinárodního práva trestným činem. Rovněž nesmí být uložen trest přísnější, než jaký bylo možno uložit v době spáchání trestného činu.
2. Tento článek nebrání souzení a potrestání osoby za jednání nebo opomenutí, které v době, kdy bylo spácháno, bylo trestné podle obecných právních zásad uznávaných civilizovanými národy.“
V odstavci 2 bylo pouze zrušeno slovo „civilizovanými“; nemění to však smysl tohoto odstavce, který se týká zejména zločinů proti lidskosti. V souladu s čl. 52 odst. 3 Listiny má zde zaručené právo stejný smysl a rozsah jako právo zaručené EÚLP.
Odstavec 3 přebírá obecnou zásadu přiměřenosti mezi trestnými činy a tresty, která je zakotvena ve společných ústavních tradicích členských států a v judikatuře Soudního dvora Společenství.
Vysvětlení k článku 50 – Právo nebýt dvakrát trestně stíhán nebo trestán za stejný trestný čin
Článek 4 protokolu č. 7 k EÚLP zní:

„1. Nikdo nemůže být stíhán nebo potrestán v trestním řízení podléhajícím pravomoci téhož státu za trestný čin, za který již byl osvobozen nebo odsouzen konečným rozsudkem podle zákona a trestního řádu tohoto státu.
2. Ustanovení předchozího odstavce nejsou na překážku obnově řízení podle zákona a trestního řádu příslušného státu, jestliže nové nebo nově odhalené skutečnosti nebo podstatná vada v předešlém řízení mohly ovlivnit rozhodnutí ve věci.
3. Od tohoto článku nelze odstoupit podle článku 15 Úmluvy.“
V právu Unie platí pravidlo „non bis in idem“ (z rozsáhlé judikatury viz rozsudek ze dne 5. května 1966 ve věcech 18/65 a 35/65, Gutmann v. Komise, Sb. rozh. 1966, s. 150 a nedávnou věc, rozhodnutí Soudu prvního stupně ze dne 20. dubna 1999 ve spojených věcech T-305/94 a další, Limburgse Vinyl Maatschappij NV v. Komise, Sb. rozh. 1999, s. II-931). Je upřesněno, že pravidlo zakazující kumulaci se týká kumulace dvou sankcí stejného druhu, v tomto případě trestů.
V souladu s článkem 50 platí pravidlo „non bis in idem“ nejen v rámci soudní pravomoci jednoho členského státu, ale též mezi soudními pravomocemi více členských států. To odpovídá acquis práva Unie; viz články 54 až 58 Schengenské úmluvy a rozsudek Soudního dvora ze dne 11. února 2003 ve věci C-187/01 Gözütok, Sb. rozh. 2003, s. I-1345, článek 7 Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství a článek 10 Úmluvy o boji proti korupci. Na velmi omezené výjimky v uvedených úmluvách, které umožňují členským státům odchylku od pravidla „non bis in idem", se vztahuje horizontální ustanovení v čl. 52 odst. 1 Listiny o omezeních. Pokud jde o situace uvedené v článku 4 protokolu 7, totiž použití zásady v rámci jednoho členského státu, mají zaručená práva stejný smysl a stejný rozsah jako odpovídající právo v EÚLP.
HLAVA VII
– OBECNÁ USTANOVENÍ UPRAVUJÍCÍ VÝKLAD A POUŽITÍ LISTINY
Vysvětlení k článku 51 – Oblast použití
Účelem článku 51 je určit oblast použití Listiny. Jeho cílem je jasně stanovit, že Listina se v prvé řadě vztahuje na orgány a instituce Unie, v souladu se zásadou subsidiarity. Toto ustanovení bylo vypracováno v souladu s čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, podle kterého Unie musí respektovat základní lidská práva, a v souladu s mandátem daným Evropskou radou na zasedání v Kolíně nad Rýnem. Pojem „orgány“ je zakotven ve Smlouvách. Výraz „instituce a subjekty“ je běžně používán ve Smlouvách jako odkaz na všechny subjekty zřízené Smlouvami nebo sekundárními právními předpisy (viz například článek 15 nebo 16 Smlouvy o fungování Evropské unie).
Pokud jde o členské státy, z judikatury Soudního dvora jednoznačně vyplývá, že požadavek respektovat základní práva definovaná v rámci Unie je pro ně závazný, pouze jednají-li v oblasti působnosti práva Unie (rozsudek ze dne 13. července 1989 ve věci 5/88 Wachauf, Sb. rozh. 1989, s. 2609; rozsudek ze dne 18. června 1991 ve věci ERT, Sb. rozh. 1991, s. I-2925; rozsudek ze dne 18. prosince 1997 ve věci C-309/96 Annibaldi, Sb. rozh. 1997, s. I-7493). Soudní dvůr potvrdil tuto judikaturu takto: „Dále je třeba mít na paměti, že požadavky vyplývající z ochrany základních práv právního pořádku Společenství jsou rovněž závazné pro členské státy, provádějí-li předpisy Společenství...“ (rozsudek ze dne 13. dubna 2000 ve věci C-292/97, Sb. rozh. 2000, s. I-2737, 37. odstavec). Toto pravidlo, zakotvené v této listině, se samozřejmě vztahuje na ústřední orgány i na regionální nebo místní orgány a na veřejné subjekty, provádějí-li právo Unie.
Odstavec 2 ve spojení s druhou větou odstavce 1 potvrzuje, že Listina nemůže mít rozšiřující účinek na pravomoci a úkoly, které Smlouvy svěřují Unii. Jsou zde výslovně uvedeny logické důsledky zásady subsidiarity a skutečnosti, že Unie má pouze ty pravomoci, které jí byly svěřeny. Základní práva zaručená v Unii nemají jiný účinek než v rámci pravomocí stanovených Smlouvami. Z toho vyplývá, že povinnost podle druhé věty odstavce 1, která ukládá orgánům Unie prosazovat zásady stanovené v Listině, může existovat pouze v mezích těchto pravomocí.
Odstavec 2 rovněž potvrzuje, že Listina nesmí rozšiřovat oblast působnosti práva Unie nad rámec pravomocí Unie stanovených Smlouvami. Soudní dvůr již stanovil toto pravidlo v případě základních práv uznávaných jako součást práva Unie (rozsudek ze dne 17. února 1998 ve věci C-249/96 Grant, Sb. rozh. 1998, s. I-621, 45. bod). Podle tohoto pravidla je zjevné, že odkaz na Listinu v článku 6 Smlouvy o Evropské unii nelze vykládat jako rozšíření rozsahu činností členských států považovaných za „provádění práva Unie" (ve smyslu odstavce 1 a judikatury uvedené výše).
Vysvětlení k článku 52 – Rozsah a výklad práv a zásad
Účelem článku 52 je stanovit rozsah práv a zásad obsažených v Listině a stanovit pravidla pro jejich výklad. Odstavec 1 se zabývá omezením práv. Znění je založeno na judikatuře Soudního dvora: „... v judikatuře je jasně stanoveno, že na výkon základních práv je možné uvalit omezení, mimo jiné v rámci společné organizace trhu, pokud tato omezení skutečně odpovídají cílům obecného zájmu sledovaným Společenstvím a nepředstavují vzhledem ke sledovanému cíli nepřiměřené a neopodstatněné omezování ohrožující samu podstatu těchto práv“ (rozsudek ze dne 13. dubna 2000 ve věci C-292/97, 45. bod). Odkaz na obecné zájmy uznávané Unií zahrnuje jak cíle uvedené v článku 3 Smlouvy o Evropské unii, tak další zájmy chráněné zvláštními ustanoveními Smluv, jako čl. 4 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii, čl. 35 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie a články 36 a 346 uvedené smlouvy.
Odstavec 2 odkazuje na práva, která již byla výslovně zaručena Smlouvou o založení Evropského společenství a uznána Listinou a která jsou nyní obsahem Smluv (zejména práva vyplývající z občanství Unie). Stanoví, že taková práva nadále podléhají podmínkám a omezením stanoveným ve Smlouvách a platným pro právo Unie, na kterém jsou založena. Tato Listina nemění systém práv svěřených Smlouvou o ES a přejatých Smlouvami.
Odstavec 3 má zajistit nezbytný soulad mezi Listinou a EÚLP stanovením pravidla, že pokud práva zaručená Listinou odpovídají právům zaručeným EÚLP, je jejich smysl a rozsah včetně povolených omezení stejný jako stanoví EÚLP. To zejména znamená, že zákonodárce při stanovování omezení těchto práv musí splňovat stejné normy, které jsou stanoveny v ustanoveních o omezeních EÚLP a které se tak činí použitelnými na práva zahrnutá tímto odstavcem, aniž by narušily autonomii práva Unie a Soudního dvora Evropské unie.
Odkaz na EÚLP zahrnuje jak úmluvu, tak její protokoly. Smysl a rozsah zaručených práv jsou určeny nejen zněním těchto aktů, ale též judikaturou Evropského soudu pro lidská práva a Soudního dvora Evropské unie. Poslední věta odstavce umožňuje Unii zaručit širší ochranu. Úroveň ochrany poskytovaná Listinou nesmí být v žádném případě nižší než úroveň zaručená EÚLP.
Listina neovlivňuje možnost členských států využít článku 15 EÚLP, který v případě války nebo jiného veřejného ohrožení státní existence umožňuje odchylky od práv zaručených EÚLP v oblasti národní obrany v případě války a zachování práva a pořádku, v souladu s jejich povinnostmi stanovenými v čl. 4 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii a článcích 72 a 347 Smlouvy o fungování Evropské unie.
Seznam práv, která mohou být považována za odpovídající právům v EÚLP ve smyslu tohoto odstavce, aniž je dotčen budoucí vývoj práva, právních předpisů a smluv, je uveden níže. Nezahrnuje práva doplňující práva v EÚLP.
1. Články Listiny, jejichž smysl i rozsah je stejný jako u odpovídajících článků EÚLP:
— článek 2 odpovídá článku 2 EÚLP,
— článek 4 odpovídá článku 3 EÚLP,
— čl. 5 odst. 1 a 2 odpovídá článku 4 EÚLP,
— článek 6 odpovídá článku 5 EÚLP,
— článek 7 odpovídá článku 8 EÚLP,
— čl. 10 odst. 1 odpovídá článku 9 EÚLP,
— článek 11 odpovídá článku 10 EÚLP, aniž jsou dotčena jakákoliv omezení, která může Unie uvalit na právo členských států zavést povolení uvedená ve třetí větě čl. 10 odst. 1 EÚLP,
— článek 17 odpovídá článku 1 protokolu k EÚLP,
— čl. 19 odst. 1 odpovídá článku 4 protokolu č. 4,
— čl. 19 odst. 2 odpovídá článku 3 EÚLP, jak je vykládán Evropským soudem pro lidská práva,
— článek 48 odpovídá čl. 6 odst. 2 a 3 EÚLP,
— čl. 49 odst. 1 (s výjimkou poslední věty) a 2 odpovídají článku 7 EÚLP.
2. Články, které mají stejný smysl jako odpovídající články EÚLP, ale které mají širší rozsah:
— článek 9 zahrnuje stejnou oblast jako článek 12 EÚLP, ale jeho rozsah může být rozšířen na jiné formy sňatku, jsou-li vnitrostátními právními předpisy zavedeny,
— čl. 12 odst. 1 odpovídá článku 11 EÚLP, ale jeho rozsah je rozšířen na úroveň Evropské unie,
— čl. 14 odst. 1 odpovídá článku 2 protokolu k EÚLP, ale jeho rozsah je rozšířen, aby zahrnoval přístup k odbornému a dalšímu vzdělání,
— čl. 14 odst. 3 odpovídá článku 2 protokolu k EÚLP, pokud jde o práva rodičů,
— čl. 47 odst. 2 a 3 odpovídá čl. 6 odst. 1 EÚLP, ale omezení na určení občanských práv a závazků nebo trestního obvinění neplatí pro právo Unie a jeho uplatňování,
— článek 50 odpovídá článku 4 protokolu č. 7 k EÚLP, ale jeho rozsah je rozšířen na úroveň Evropské unie mezi soudy členských států,
— konečně, občané Evropské unie nesmějí být v oblasti působnosti práva Evropské unie považováni za cizince z důvodu zákazu jakékoliv diskriminace na základě státní příslušnosti. Omezení podle článku 16 EÚLP, pokud jde o práva cizinců, se na ně tedy v této souvislosti nevztahují.
Pravidlo výkladu obsažené v odstavci 4 je založeno na znění čl. 6 odst. odst. 3 Smlouvy o Evropské unii a bere řádně v úvahu přístup ke společným ústavním tradicím, který zvolil Soudní dvůr (například rozsudek ze dne 13. prosince 1979 ve věci 44/79 Hauer, Sb. rozh. 1979, s. 3727; rozsudek ze dne 18. května 1982 ve věci 155/79, AM&S, Sb. rozh. 1982, s. 1575). Podle tohoto pravidla, spíše než zvolením postupu „nejnižšího společného jmenovatele“, by se měla dotčená práva Listiny vykládat způsobem, který nabízí vysoký standard ochrany dostatečný pro právo Unie a v souladu se společnými ústavními tradicemi.
Odstavec 5 vyjasňuje rozdíl mezi „právy“ a „zásadami“ stanovenými v Listině. Podle tohoto rozlišení musí být subjektivní práva respektována, zatímco zásady musí být dodržovány (čl. 51 odst. 1). Zásady mohou být prováděny prostřednictvím legislativních nebo výkonných aktů (přijatých Unií v souladu s jejími pravomocemi a členskými státy, pouze provádějí-li právo Unie); v souladu s tím získávají zvláštní význam pro soudy, pouze když jsou takové akty vykládány nebo přezkoumávány. Na jejich základě však nelze podávat přímé žaloby požadující činnost orgánů Unie nebo orgánů členských států, což odpovídá jak judikatuře Soudního dvora (viz zejména judikatura o „zásadě předběžné opatrnosti“ v čl. 191 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie: rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 11. září 2002 ve věci T-13/99 Pfizer v. Rada, s mnoha odkazy na dřívější judikaturu, a řada rozsudků o článku 33 (dříve 39) o zásadách zemědělského práva: například rozsudek Soudního dvora 265/85 ve věci Van den Berg, Sb. rozh. 1987, s. 1155: přezkum zásady stabilizace trhu a oprávněných očekávání), tak přístupu ústavních systémů členských států k „zásadám“, zejména v oblasti sociálního práva. Příklady zásad uznaných Listinou obsahují například články 25, 26 a 37. V některých případech může článek Listiny obsahovat prvky práva i zásady, například články 23, 33, a 34.
Odstavec 6 odkazuje na různé články Listiny, které v duchu subsidiarity odkazují na vnitrostátní právní předpisy a zvyklosti.
Vysvětlení k článku 53 – Úroveň ochrany
Cílem tohoto ustanovení je zachovat úroveň ochrany kterou nyní poskytují ve své oblasti působnosti právo Unie, vnitrostátní a mezinárodní právo. Kvůli jejímu významu se uvádí odkaz na EÚLP.
Vysvětlení k článku 54 – Zákaz zneužití práv
Tento článek odpovídá článku 17 EÚLP:

„Nic v této Úmluvě nemůže být vykládáno tak, jako by dávalo státu, skupině nebo jednotlivci jakékoliv právo vyvíjet činnost nebo dopouštět se činů zaměřených na zničení kteréhokoli ze zde přiznaných práv a svobod nebo na omezování těchto práv a svobod ve větším rozsahu, než to Úmluva stanoví.“

1) Smlouva o Evropské unii a Smlouva o založení Evropského společenství byly vyhlášeny pod č. 44/2004 Sb. m. s.
2) Konsolidované znění Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie bylo uveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie C 115 ze dne 9. května 2008, str. 1 a lze do něj rovněž nahlédnout na http://eur-lex.europa.eu/cs/treaties.
1 „Z toho vyplývá, (...) že právo vytvořené Smlouvou, tedy autonomním pramenem práva, by nemělo být vzhledem ke své zvláštní a původní povaze převáženo vnitrostátními právními předpisy jakéhokoli charakteru, pokud nemá ztratit svůj charakter práva Společenství a pokud nemá být zpochybněn právní základ Společenství samotného.“