74/1957 Ú. l.
Směrnice Ústřední správy vodního hospodářství o jakosti povrchových vod v recipientech.

74.
SMĚRNICE
Ústřední správy vodního hospodářství
ze dne 27. března 1957
o jakosti povrchových vod v recipientech.
Ústřední správa vodního hospodářství v dohodě s ministerstvem zdravotnictví a ostatními zúčastněnými ústředními úřady stanoví podle § 16 odst. 1. vládního nařízení č. 70/1956 Sb., kterým se provádí zákon č. 11/1955 Sb., o vodním hospodářství:

Oddíl I.
Jakost vody v recipientech.
Čl. 1.
(1) Jakost vody ve vodních tocích, ve vodních nádržích a jiných recipientech nesmí být ovlivňována vypouštěním odpadních vod do recipientu nebo jiným užíváním vody (na př. říční plavbou) nad mez přípustnou s hlediska obecného zájmu nebo zájmů oprávněných uživatelů vody podle zásad dále uvedených.
(2) Takovým užíváním vody nesmí být jakost vody zhoršována tak, že by
a) působila fysikálním a chemickým složením nebo biologickým a bakteriologickým oživením závadné poměry zdravotní,
b) byl hrubě porušován přirozený stav vody obsahem látek znemožňujících nebo podstatně ztěžujících její užívání v recipientu pro jiné národohospodářsky důležité účely a obsahem látek znemožňujících oživení toku normálními organismy nebo snižujících samočisticí schopnost toků, jakož i přítomností zapáchajících látek.
(3) Jakost vody v recipientech nesmí být narušována zejména tím, že by:
a) se podstatně zvýšil obsah suspendovaných látek, zvláště způsobilo-li by takové zvýšení tvoření jesepů, usazením nebo souvislého povlaku na dně nebo březích koryta, nebo látek, které by škodily vodním organismům; meze přípustné koncentrace stanoví vodohospodářské a zdravotnické orgány,
b) se tvořila na hladině recipientu vlivem vypouštěných odpadních vod pěna přesahující 20 % celkové plochy hladiny s výjimkou tratí bezprostředně pod jezy, nebo že by se vytvořil souvislý tukový film, po případě jiné plovoucí látky v závadném rozsahu,
c) odpadní vody zvyšovaly nebo snižovaly koncentraci vodíkových iontů průměrného přirozeného stavu vody v recipientu o více než jeden řád (na př. při průměrném pH 6,5 vody v recipientu jsou přípustné změny nejvýše v mezích ph 5,5—7,5), nikoliv však o více než do mezí uvedených v příloze 1 a s přihlédnutím k podmínkám uvedeným v tomto článku,
d) se vypouštěly do recipientu látky, které by přímo nebo při svém rozkladu nepřípustně snižovaly obsah kyslíku ve vodě recipientu. V tratích bezprostředně pod výtokem odpadních vod lze připustit BSK5 (biochemická spotřeba kyslíku za 5 dnů) vody recipientu po smíšení s odpadní vodou do 5 mg/l a výjimečně do 7—8 mg/l za podmínky, že se sníží BSK5 vody recipientu samočištěním na hodnoty odpovídající příslušnému užívání vody před nejbližším místem použití vody, ležícím po proudu. Další podmínkou je, že proti vypouštění takových látek není námitek s hlediska hygienicko-epidemiologického a že vyšší hodnoty BSK5 se připouštějí jen v peřejnatých úsecích recipientů, nepoklesne-li obsah kyslíku v těchto tratích v průměru teplých dnů 5 mg/l. Odpadní vody obsahující látky, které mají okamžitou spotřebu kyslíku, se musí před vypouštěním do recipientu okysličit nebo očistit od těchto látek;
e) se užíváním vody změnila její teplota o více než ± 5°C proti přirozené teplotě, při čemž v letním období nesmí překročit u vod pstruhových 20 °C a u vod mimo pstruhových 25 °C,
f) při laboratorním vyšetřováni zabarvení vody recipientů I. a II. třídy bylo patrné ve vrstvě 20 cm, u recipientů III. třídy ve vrstvě 10 cm vysoké. Zabarvení se posuzuje při smíšení vzorku odpadní vody s vodou v recipientu v poměru, který odpovídá zředění odpadní vody v toku při 355denní vodě, t. j. při průtoku, který podle dlouhodobého průměru v určitém profilu toku je dosažen nebo překročen po 355 dní v roce;
g) byla do recipientů vypouštěna odpadní voda z infekčních oddělení nemocnic, léčebných ústavů pro choroby infekční, výzkumných a vyšetřovacích ústavů z oboru humánní a veterinární medicíny, ústavů pro výrobu očkovacích látek, z jatek a ze sanitních porážek, kafilerií, koželužen, z praní vlny, z výroby želatiny a podobně, bez řádného předčištění, dostatečné desinfekce, po případě sterilisace,
h) byly vypouštěny do recipientu odpadní vody radioaktivní; takové vody je nutno před vypuštěním desaktivovat; přípustná hranice pro jejich vypouštění do recipientu je 10-4 mikrocurie na 1 litr, pokud není známo, o který radioisotop jde. Maximálně přípustná intensita radioaktivity ve vodě pitné je 10-7 mikrocurie na 1 mililitr (1 ml). Přípustné koncentrace pro některé jednotlivé isotopy ve vodě jsou uvedeny v orientačních hodnotách v části B. přílohy č. 2.
Čl. 2.
Při posuzování vlivu odpadních vod nebo jiného užívání vody na vodu v recipientech je nutno přihlížet k samočisticí schopnosti toku, k chovu ryb, jejich rozmnožování a zachovávání přirozených migrací, k potřebné jakosti vody v místě nejbližšího užívání, jakož i k tomu, že je nutno počítat v budoucnosti s dalším rozvojem a výstavbou závodů a sídlišť, které jakost vody nepříznivě ovlivní.
Je nutno také přihlížet i ke škodlivosti látek, které se vypouštějí do recipientu. V příloze 2. se stanoví meze škodlivosti některých jedovatých látek; údaje uvedené pod písmenem A. přílohy jsou závazné.
Při stanovení mezi škodlivosti jedovatých látek, pokud nejsou uvedeny v příloze č. 2, je třeba si ověřit přípustnou koncentraci vhodným způsobem a pro konkrétní případy brát zřetel na skutečné poměry v ovlivněné trati recipientů, po případě na poměry, které se vyvinou uskutečňováním plánovaných opatření. Poněvadž samočisticí schopnost toku a výživa větších vodních organismů závisí zejména na mikroorganismech, je třeba vždy uvážit škodlivost látek i pro mikroorganismy.
Čl. 3.
(1) Pro posouzení znečištění recipientu je směrodatná 355denní voda průměrného roku. V období kampaně cukrovarnické, škrobárenské a podobně je směrodatný nejmenší průměrný 30denní průtok vyskytující se v období této kampaně jednou za 20 let.
(2) Výpočty se provádějí za předpokladu, že pod místem vyústění dojde k úplnému promísení vypouštěné odpadní vody s vodou v recipientu.
Oddíl II.
Klasifikace recipientů.
Čl. 4.
Čistota vody v recipientech se posuzuje podle přílohy č. 1 s přihlédnutím k podmínkám uvedeným v článku 1 pod bodem 3, podle většího počtu pozorování alespoň z jednoho roku a ze všech ročních období.
Čl. 5.
(1) Jakost vody v recipientech má s přihlédnutím k podmínkám uvedeným v článku 1 bod 3 odpovídat těmto požadavkům:
a) Voda v recipientech, které se užívá po úpravě jako pitné vody nebo k účelům, pro něž se vyžaduje jakost pitné vody, musí mít uchovány přirozené podmínky a odpovídat jakostně I.—II. třídě (viz přílohu č. 1). Do takových vod v oblasti ochranných pásem se nesmí vypouštět látky a vody hygienicky závadné.
b) Voda v recipientech, které se užívá po úpravě jako vody užitkové a v přirozeném stavu k chovu ryb, k zemědělským závlahám a pro rekreaci, má jakostně odpovídat alespoň III. třídě (viz přílohu č. 1). Voda v recipientu nesmí po smíšení s odpadními vodami nabývat ani přímo v toku ani po chlorování specifických pachů a příchutí, které by znemožňovaly její užívání pro účely, jimž má sloužit.
Obsah rozpuštěného kyslíku ve vodě nemá klesnout pod 50 % nasycení. Ve vodách určených pro chov méně odolných ryb kaprovitých nesmí obsah rozpuštěného kyslíku (i za teplých období) klesnout pod 4 mg/l.
Vrstva sedimentu nesmí podléhat ani v tišinách anaerobnímu rozkladu (vznik černého bahna) a nesmí se tvořit viditelné porosty plísní a bakterií (Apodya, Sphaerotilus a pod.).
c) Voda v recipientu, které se užívá po úpravě jako provozní vody v průmyslových závodech, po případě bez úpravy v závodech, které nemají zvláštních nároků na provozní vodu, má odpovídat alespoň IV. třídě čistoty (viz přílohu č. 1). Obsah rozpuštěného kyslíku ve vodě recipientu nesmí klesnout pod 30% nasycení (po případě pod 3 mg/l podle přílohy č. 1).
(2) Voda v V. třídě čistoty je k užívání uvedenému v odstavci 1 nevhodná. Je třeba dbát o to, aby si vody, které v současné době mají vlastnosti toků I., II. a III. třídy čistoty tyto třídy čistoty uchovaly.
U vod IV. a V. třídy je nutno usilovat o to, aby se jejich čistota zvýšila alespoň na III. třídu čistoty, pro všechny tratě recipientů.
Oddíl III.
Ustanovení závěrečná.
Čl. 6.
Výjimky z ustanovení těchto směrnic může povolit Ústřední správa vodního hospodářství v dohodě s ministerstvem zdravotnictví. Výjimky nelze však povolit nově budovaným závodům (§ 9 zák. č. 11/1955 Sb.), po případě pro vodu určenou k zásobování obyvatelstva pitnou vodou.
Ústřední správa vodního hospodářství může v dohodě s ministerstvem zdravotnictví pověřit povolováním výjimek odbor vodního hospodářství rady příslušeného krajského národního výboru ve spolupráci s příslušným krajským hygienikem.
Čl. 7.
V oboru péče o čistotu vod jsou prozatím závazná ustanovení „Rámcových směrnic pro odběr vzorků a jednotné vyšetřování vod povrchových a odpadních”, uveřejněných ve Věstníku ministerstva techniky č. 9/1950 a „Směrnice pro podrobný průzkum průmyslových odpadních vod ve výrobních podnicích”, uveřejněných ve Věstníku ministerstva techniky č. 24/1950, jakož i „Směrnic Československého fenolového výboru pro zjišťování některých součástí odpadních fenolových vod”.
Poznámka: Do doby, než budou vydány prověřené nové jednotné metody pro rozbor povrchových vod, lze použít i příručky vydané ministerstvem potravinářského průmyslu se souhlasem hlavního hygienika JAM č. 2 (Jednotné analytické metody).
Čl. 8.
Tyto směrnice nabývají účinnosti dnem 1. dubna 1957.

První náměstek předsedy:
Ing. Jiroušek v. r.


Příloha č. 1.
Kriteria čistoty toků v ČSR.
Třída toků:BSK5 mg/lRozpust. O2 mg/lpHB coli průměr podBiologické pásmoprůměr pozorovánímaximálně nebývá obvykleprůměr bývá obvykleminimálně býváminimummaximumI. výtečnápod 1nad 2nad 96,56,58,51000beta-oligosaprobníII. dobrá1 až 2nad 3nad 76,06,58,510000alfaoligosaprobníIII. přípustná2 až 3nad 5nad 54,06,09,050000betamesosaprobníIV. pochybná3 až 5nad 7nad 43,05,09,5200000alfamesosaprobníV. nevhodnánad 5—pod 4———nad 200000polysaprobní
Příloha č. 2.
Meze přípustných koncentrací některých toxických a škodlivých látek pro vodu v recipientech.
Při posuzování přípustnosti koncentrace i meze škodlivosti je třeba uvážit, že dosavadní údaje nejsou jednotné a vztahují se převážně na různé druhy ryb a jen v menší míře na ostatní organismy, jejichž život však je pro samočisticí pochody v teku a pro výživu ryb důležitý. Jedovatost specifických látek závisí na celé řadě faktorů, jejichž vliv je dosud nedostatečně znám, zejména závisí na pH vody, teplotě, množství rozpuštěného kyslíku, na vzájemné kombinaci různých látek, jež může způsobit znásobení, sečítání nebo snížení toxických účinků a podobně.
A. Množství toxických a škodlivých látek v toku nesmí za žádného průtoku překročit tyto hodnoty:
a)látek toxických:mg/lolovo (Pb)0,1arsen (As)0,05měď (Cu)0,1nikl (Ni)0,1selen (Se)0,05rtuť (Hg)0,005Kadmium (Cd)0,1zinek dvojmocný (Zn”)5,0chrom šestomocný (CrVI)0,1chrom trojmocný (Cr”’)0,5kyanidy (CN)0,1sirovodík0,5sirouhlík1,0nafta a deriváty, uhlovodíky v rozpuštěném stavu:0,1volný chlor (Cl)stopysirník0,5tetrachlor-methan5,0DDT (technický)0,2(je-li DDT rozpuštěn v tetrachloru nebo petroleji, také s ohledem na přípustné koncentrace těchto rozpustidel)dinitronaftalin1,0pro recipienty I.—III. tř.2,0pro recipienty IV.—V. tř.chlorbenzol0,1trinitrotoluol0,5dinitrobenzol0,5dinitrochlorbenzol0,5tetranitrometan0,5fluoridy1,0fenoly: pro veřejné zásobování chlorovanou vodou nesmí po přidání chloru vzniknout chlor-fenolový zápach;
b)látek škodlivých:chloridy Cl150,0sírany (SO4”) podle ČSN-73-2020 (škodlivost na beton z portlandského a jiných druhů cementu).
B. Maximální přípustné koncentrace jednotlivých radioisotopů ve vodě (orientační).
Prvek:Poločas:Mikrocurie na ml:U 2384,51 X 1098 X 10-5U 2331,63 X 105 let1,5 X 10-4Ra 2261590 let4 X 10-8RN 2223,825 dnů2 X 10-6Pu 2392,40 X 104 let1,5 X 10-6Po 210 rozp.138 dnů3 X 10-5C 14 (Co2)5,720 let3 X 10-3H 312,46 let0,2Ca 45152 dnů5 X 10-4P 3214,3 dnů2 X 10-4K 4212,40 hod.1 X 10-2S 3587,1 dnů5 X 10-3Na 2414,9 hod.8 X 10-3Cl 364,0 X 105 let2 X 10-3Fe 552,90 let4 X 10-3Fe 5947 dnů1 X 10-4Mn 562,6 hod.0,15Cu 6412,80 hod.8 X 10-2J 1318,0 dnů3 X 10-5Sr 3953 dnů7 X 10-5Sr 90 + Y 9025 roků8 X 10-7Ar 411,82 hod.5 X 10-4Xe 1335,3 dnů4 X 10-3Xe 13513 min.1 X 10-3Co 605,3 let2 X 10-2Au 1982,69 dnů3 X 10-3Au 1993,3 dnů7 X 10-3Cr 5126,0 dnů0,5Ni 591,54 dnů0,25Mo 9968,0 hod.14Podle W. Christa:Kernpsysikalische und Kernchemische Probleme aus dem Gebiet der Wasserwirtschaft. — 1956.Závody na těžbu uranu:U 228  U 234  U 235přírodní uran  (směs isotopů U 228, U 234, U 235)5 X 10-5  miligramů/litr
C. Škodlivost některých látek pro závlahy (orientační).
Závadné jsou jednak látky nevhodné koncentrace, jednak látky působící nepříznivé změny v původních vlastnostech, na př. železité vody ucpávají půdní póry, vody s větším obsahem chloridů nebo síranů zhoršují chemický stav půdy.
Pramen:Arsenové sloučeniny: 1,2 mg/l As2O3 škodíM10—100 mg/l As2O3 usmrcuje rostlinyMBor: jeho sloučeniny působí škodlivě v koncentraci 0,5—4 mg/lM, DaHlinité soli: 1 mg/l Al škodíMChloridy: 150—350 mg/l způsobuje zasolení půd (zejména písčitých)M, Da500 mg/l muže ohrožovat rostlinyMChromité soli: 100 mg/l Cr2SO4 působí (Cr’”) nepříznivě na obiloviny a kukuřiciMChromany (CrO4”) 0,1 mg/l v písčité půdě škodí obilovinám a luštěninámMKyselé vody jsou pro závlahy nevhodné — vyluhují živiny (Ca O)Sloučeniny olova: Při stopách působí nepříznivě na pšenici, u jiných plodin ve stopách stimulují, avšak ve větším množství (desítky mg) rostliny hynou.Síran nikelnatý: při 2,5 mg/l jako NiO zastavuje růstMSírany: 200—480 mg/l jsou pro rostliny škodlivé, zejména síran železnatý způsobuje zkyselení půdyDaSloučeniny médi: mají při nízkých koncentracích většinou stimulační účinek, 5—10 mg/l v živných roztocích škodíMSoli: obsah 500—1400 mg/l elektrolytů, při čemž poměr Na:(Ca + Mg + Na + K) nemá přestoupit (40—60):100, přípustnéMmnožství rozpuštěných solí 1—1,5 g/lK
Některé soli kovů při koncentraci ve stopách mají stimulační účinky, ačkoliv při větší koncentraci jsou škodlivé. O vhodnosti vody rozhoduje zásadně vegetační pokus, kterým se zjisti po případě i možnost hnojivého využití resp. potřebné ředění.
Údaje o toxicitě byly převzaty z těchto pramenů:
K = Kostjakov: Osnovy melioracij (5. vydání — Moskva 1951).
Da = Davis: Handbook of Applied Hydraulics (1952).
M = Meínck—Stoof: Industrieabwässer (G. Fischer, Stuttgart 1953).