416/1992 Sb.
Sdělení federálního ministerstva zahraničních věcí o sjednání Smlouvy mezi Českou a Slovenskou Federativní Republikou a Polskou republikou o dobrém sousedství, solidaritě a přátelské spolupráci

416
SDĚLENÍ
federálního ministerstva zahraničních věcí

Federální ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 6. října 1991 byla v Krakově podepsána Smlouva mezi Českou a Slovenskou Federativní Republikou a Polskou republikou o dobrém sousedství, solidaritě a přátelské spolupráci.
Se Smlouvou vyslovilo souhlas Federální shromáždění České a Slovenské Federativní Republiky a prezident České a Slovenské Federativní Republiky ji ratifikoval. Ratifikační listiny byly vyměněny v Praze dne 4. května 1992.
Smlouva vstoupila v platnost na základě svého článku 23 odst. 1 dnem 4. května 1992.
České znění Smlouvy se vyhlašuje současně.


SMLOUVA
mezi Českou a Slovenskou Federativní Republikou a Polskou republikou o dobrém sousedství, solidaritě a přátelské spolupráci
Česká a Slovenská Federativní Republika a Polská republika (dále jen „Smluvní strany“),
rozhodnuty navázat na mnoholetou tradici přátelství, spojující oba státy a jejich národy,
vědomy si potřeby solidarity pro zajištění důstojného místa v Evropě svým národům,
potvrzujíce bezvýhranou úctu k lidským právům a základním svobodám, zásadám demokracie a právního státu a vyjadřujíce přesvědčení, že jejich dodržování a důsledné naplňování tvoří základ svobody, spravedlnosti a míru,
vycházejíce z významných politických a ekonomických přeměn v Evropě a z bohatých zkušeností evropských států,
přesvědčeny o nutnosti rozšiřování a upevňování solidarity ve prospěch sjednocení Evropy a úzké součinnosti regionů,
řídíce se mezinárodním právem, zejména Chartou Organizace spojených národů a jednajíce v souladu se Závěrečným aktem Konference o bezpečnosti a spolupráci v Evropě, Pařížskou chartou pro novou Evropu a dalšími dokumenty Konference o bezpečnosti a spolupráci v Evropě,
usilujíce o všestranný rozvoj vzájemných vztahů a přátelské spolupráce, založené na zásadách dobrého sousedství,
se dohodly takto:
Článek 1
Smluvní strany budou upevňovat přátelské vztahy, solidaritu a spolupráci a prohlubovat vzájemnou úctu, důvěru a porozumění. Budou rovněž podporovat a koordinovat úsilí o svou plnou účast v institucích integrované Evropy.
Článek 2
/1/ Smluvní strany se budou ve vzájemných vztazích řídit mezinárodním právem, zejména zásadou svrchované rovnosti, územní celistvosti a politické nezávislosti a nevměšování do vnitřních záležitostí.
/2/ Smluvní strany potvrzují v mezinárodních dohodách zakotvené společné státní hranice a jejich neporušitelnost. Nemají vůči sobě žádné územní nároky a takové nároky nebudou vznášet ani v budoucnosti.
/3/ Smluvní strany konstatují, že mnichovská dohoda ze dne 29. září 1938 byla od samého počátku neplatná se všemi z toho vyplývajícími důsledky.
Článek 3
/1/ Smluvní strany přikládají zvláštní význam vzájemným stykům mezi parlamenty.
/2/ Smluvní strany budou pořádat pravidelné konzultace na různých úrovních, aby tak zajistily rozvoj svých dvoustranných vztahů a co nejvíce sladily svá stanoviska k mezinárodním otázkám společného zájmu.
/3/ Konzultace na úrovni předsedů vlád se budou konat tak často, jak bude zapotřebí, avšak nejméně jednou ročně.
Ministři zahraničních věcí se budou scházet alespoň jednou ročně ke konzultacím, při kterých posoudí provádění této Smlouvy.
Ostatní ministři budou provádět pravidelné konzultace.
/4/ Smluvní strany budou podle potřeby a na základě vzájemné dohody vytvářet příslušné smíšené komise.
Článek 4
/1/ Smluvní strany budou všestranně napomáhat zachování a posílení bezpečnosti, jakož i rozvoji spolupráce v Evropě s cílem vytvořit účinný celoevropský bezpečnostní systém, zejména se zřetelem na bezpečnost regionu, do něhož patří.
/2/ Smluvní strany budou působit k upevnění stability v Evropě. Budou usilovat o to, aby byly cestou závazných a účinně kontrolovatelných dohod sníženy stavy ozbrojených sil a výzbroje v Evropě na úroveň dostatečnou pro obranu, avšak neumožňující útok. Budou se také společně zasazovat o posilování důvěry na mnohostranném a dvoustranném základě.
Článek 5
/1/ Smluvní strany budou pořádat pravidelné konzultace na různých úrovních s cílem koordinovat stanoviska a postup v otázkách bezpečnosti a obrany.
/2/ Jestliže jedna ze Smluvních stran bude mít za to, že vznikla mezinárodní situace, která může ohrozit nebo narušit její suverenitu, územní celistvost nebo jiné životně důležité bezpečnostní zájmy, obě Smluvní strany zahájí ihned neodkladné konzultace o nejúčinnějším způsobu odvrácení hrozby.
/3/ V případě ozbrojeného útoku na jednu ze Smluvních stran se tyto dohodnou o možnosti poskytnout pomoc napadené straně podle článku 51 Charty Organizace spojených národů a budou usilovat o to, aby konflikt byl vyřešen v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národů a dokumenty Konference o bezpečnosti a spolupráci v Evropě.
/4/ Smluvní strany podle potřeby zahájí knzultace rovněž v případě vzniku nebo trvání jiného sporu či situace, než jsou uvedeny v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, jestliže budou mít za to, že byl ohrožen nebo porušen mír a mezinárodní bezpečnost.
Článek 6
Smluvní strany budou rozvíjet vzájemně výhodnou spolupráci ve vojenské oblasti na základě zvláštních dohod mezi příslušnými ministerstvy.
Článek 7
/1/ Smluvní strany budou podporovat spolupráci na úrovni České republiky a Slovenské republiky, jakož i mezi oblastmi, kraji, okresy, městy a obcemi.
/2/ Smluvní strany budou usilovat o širokou a účinnou účast celé společnosti na vzájemných vztazích. Budou též vytvářet nezbytné podmínky pro rozšíření přímých styků politických stran a hnutí, odborů, církví a náboženských společenství, nadací a jiných spolků a organizací.
/3/ Smluvní strany vzhledem ke zvláštní úloze mladého pokolení při formování vzájemných vztahů vytvoří možnosti pro všestrannou spolupráci a výměnu mládeže obou států.
Článek 8
/1/ Smluvní strany potvrzují, že příslušníci polské národnostní menšiny v České a Slovenské Federativní Republice a příslušníci české a slovenské národnostní menšiny v Polské republice mají právo samostatně, jakož i ve společenství s jinými členy své skupiny svobodně vyjadřovat, uchovávat a rozvíjet svou etnickou, kulturní, jazykovou a náboženskou svébytnost a rozvíjet svou kulturu ve všech směrech bez jakýchkoliv pokusů asimilovat je proti jejich vůli.
Smluvní strany budou respektovat práva a plnit závazky týkající se národnostních menšin v souladu s mezinárodními standardy, zejména evropskými.
/2/ Smluvní strany prohlašují, že osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku mají právo samostatně, jakož i ve společenství s jinými členy své skupiny:
- svobodně používat svůj mateřský jazyk v soukromí i na veřejnosti, a - vedle potřeby znát úřední jazyk nebo úřední jazyky příslušného státu - používat svůj mateřský jazyk před státními orgány v souladu s národním zákonodárstvím,
- mít přístup k informacím a rozšiřovat a vyměňovat si je ve svém mateřském jazyce,
- mít přiměřené možnosti výuky svého mateřského jazyka a výuky ve svém mateřském jazyce,
- zakládat a udržovat své vlastní hospodářské, vzdělávací, kulturní a náboženské instituce, organizace a spolky.
/3/ Příslušnost k národnostní menšině je věcí osobní volby každého občana. Z této příslušnosti mu nemůže vyplývat žádné znevýhodnění.
/4/ Příslušnost k národnostní menšině nezbavuje občana povinnosti vystupovat loajálně vůči svému státu, dodržovat jeho právní předpisy a užívat svá práva v souladu s národním zákonodárstvím.
Článek 9
Smluvní strany budou podporovat osobní styky občanů obou států. Za tím účelem se zavazují vytvořit odpovídající podmínky pro volný pohyb svých občanů. Zvláště budou podporovat všestranný rozvoj skupinových a individuálních styků a různých forem přímé společenské a hospodářské spolupráce v pohraničních oblastech.
Článek 10
Smluvní strany považují za jednu ze základních podmínek společenského pokroku rozvoj hospodářské spolupráce. K dosažení tohoto pokroku je nutné společné úsilí mezinárodního společenství, jehož cílem je přeměna evropského kontinentu na prostor společného blahobytu.
Článek 11
/1/ Smluvní strany budou rozvíjet vzájemně výhodnou hospodářskou a finanční spolupráci, včetně spolupráce mezi oblastmi. Budou přispívat k přímé spolupráci mezi hospodářskými subjekty obou států.
/2/ Smluvní strany budou usilovat o rozšiřování a zdokonalování spolupráce v oblasti železniční, letecké, silniční, námořní a vnitrozemské vodní dopravy.
/3/ Smluvní strany rozšíří počet hraničních přechodů.
/4/ Polská republika potvrzuje právo České a Slovenské Federativní Republiky na přístup k Baltskému moři.
/5/ Smluvní strany se budou zasazovat o zlepšení a rozšíření vzájemných poštovních a telekomunikačních služeb v souladu s evropskými a mezinárodními technickými normami a budou podporovat přímé příhraniční telekomunikační spojení.
/6/ K podrobnější úpravě spolupráce v oblasti hospodářství, financí, obchodu, dopravy a spojů budou Smluvní strany uzavírat zvláštní dohody přizpůsobené vznikajícímu jednotnému evropskému ekonomickému organismu.
Článek 12
/1/ Smluvní strany budou úzce spolupracovat v oblasti ochrany životního prostředí a racionálního využívání přírodních zdrojů.
Budou vytvářet podmínky pro soustavné zlepšování kvality životního prostředí, zejména vod, vzduchu, půdy, lesů i fauny a flóry, zvláště v příhraničních oblastech. Budou společně předcházet znečišťování přesahujícímu hranice a usilovat o jeho snížení a likvidaci.
Smluvní strany budou spolupracovat a vzájemně si poskytovat pomoc při předcházení a boji proti mimořádným znečištěním a ohrožením životního prostředí. Budou spolupracovat při zavádění a rozvoji ekologicky čistých technologií.
/2/ Smluvní strany se budou podílet v mezinárodním, zejména evropském měřítku, na vytváření a provádění koordinované strategie péče o životní prostředí.
/3/ Podrobné zásady spolupráce v oblasti životního prostředí upraví zvláštní dohody.
Článek 13
Smluvní strany se shodují v tom, že ve sjednocující se Evropě je koordinace politiky územního plánování, zejména mezi bezprostředně sousedícími státy, nutná. Budou proto spolupracovat na všech úrovních při přípravě územních prognóz a plánů, jejichž dopad přesahuje společné hranice.
Článek 14
/1/ Smluvní strany budou podporovat a usnadňovat vzájemnou vědeckotechnickou spolupráci. Za tím účelem budou sjednávat příslušné dohody a podnikat společné akce k jejich provádění.
/2/ Smluvní strany budou podporovat iniciativy vědců a výzkumných ústavů, směřující k dynamickému, harmonickému a širokému rozvoji této spolupráce.
/3/ Smluvní strany budou podporovat intenzivní výměnu vědeckotechnických informací a dokumentace a usnadňovat přístup do vědecko-výzkumných ústavů, archivů, knihoven a podobných institucí.
Článek 15
/1/ Smluvní strany budou rozvíjet spolupráci v oblasti kultury, vědy a školství. Na základě dohod a programů budou rozšiřovat výměnu ve všech oblastech a na všech úrovních, podporovat spolupráci mezi uměleckými a jinými kulturními institucemi a organizacemi, jakož i přímé styky mezi umělci.
/2/ Smluvní strany budou rozšiřovat a podporovat spolupráci mezi školami všech druhů, jakož i mezi výzkumnými ústavy a jejich organizacemi, a to jak výměnou studentů, stipendistů, učitelů a vědeckých pracovníků, tak i prostřednictvím společných výzkumných prací.
/3/ Smluvní strany budou podporovat výuku polského jazyka v České a Slovenské Federativní Republice a českého a slovenského jazyka v Polské republice v rámci škol i mimo školní rámec.
/4/ V souladu s příslušnými dohodami budou Smluvní strany vzájemně uznávat doklady o absolvování škol a vysokoškolských studií.
Článek 16
Smluvní strany budou usilovat o uchování kulturních statků a památek druhé smluvní strany na svém území.
Článek 17
/1/ Smluvní strany budou podporovat každé úsilí směřující k objektivnímu vzájemnému poznání i porozumění.
/2/ Smluvní strany budou usnadňovat vzájemný svobodný tok informací o společenském, politickém, hospodářském, kulturním, vědeckém a jiném životě druhé smluvní strany, zvláště pak zajistí objektivní informovanost o druhé smluvní straně v rámci výuky a výchovy mládeže, včetně školních učebnic.
/3/ Smluvní strany budou podporovat spolupráci v oblasti hromadných sdělovacích prostředků, zejména rozhlasu a televize.
Článek 18
/1/ Smluvní strany budou podporovat všestrannou spolupráci v oblasti zdravotnictví a zdravotní hygieny, především při předcházení civilizačním chorobám, nakažlivým a jiným nemocem a v boji proti nim.
/2/ Smluvní strany budou spolupracovat za účelem vzájemného poskytování pomoci při živelních pohromách a těžkých nehodách.
/3/ Smluvní strany budou usilovat o co nejužší spolupráci v oblasti sociálního zabezpečení.
Článek 19
Smluvní strany budou podporovat spolupráci v oblasti tělesné výchovy, sportu a turistiky.
Článek 20
/1/ Smluvní strany budou na základě zvláštních dohod spolupracovat v právní oblasti.
/2/ Smluvní strany budou zejména spolupracovat v boji proti organizované zločinnosti, terorismu, nezákonnému obchodu s narkotiky a nezákonnému přepravování předmětů kulturní a historické hodnoty přes hranice. Nezákonně vyvezené kulturní hodnoty budou navráceny druhé Smluvní straně.
Článek 21
Tato Smlouva není namířena proti třetím státům. Nedotýká se práv a závazků vyplývajících z platných dvoustranných a mnohostranných smluv a dohod uzavřených Smluvními stranami s jinými státy.
Článek 22
V den, kdy tato Smlouva vstoupí v platnost, pozbude platnosti Smlouva mezi Československou socialistickou republikou a Polskou lidovou republikou o přátelství, spolupráci a vzájemné pomoci podepsaná ve Varšavě dne 1. března 1967.
Článek 23
/1/ Tato Smlouva podléhá ratifikaci a vstoupí v platnost dnem výměny ratifikačních listin, která bude provedena co nejdříve v Praze.
/2/ Tato Smlouva se uzavírá na dobu 15 let. Poté se bude její platnost prodlužovat vždy na pětileté období, pokud ji jedna ze Smluvních stran nevypoví písemně nejpozději rok před uplynutím příslušného období platnosti.
Dáno v Krakově dne 6. října 1991 ve dvou vyhotoveních, každé v jazyce českém a polském, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
Za
Českou a Slovenskou
Federativní Republiku:
Václav Havel v. r.
Za
Polskou republiku:
Lech Walesa v. r.