421/1949 Ú. l. I
Vyhláška nejvyššího úřadu cenového o cenách lihovin.

421.
VYHLÁŠKA
nejvyššího úřadu cenového
ze dne 17. března 1949
o cenách lihovin.
Nejvyšší úřad cenový stanoví podle § 2, odst. 1 vládního nařízení o zřízení nejvyššího úřadu cenového toto:

Část 1.
Lihoviny tuzemské výroby — nákupní ceny velkoobchodu.
§ 1.
Tuzemský rum a výčepní kořalka.
(1) Výrobce může při prodeji velkoobchodu požadovat za 1 litr neadjustovaného zboží nejvýše tyto ceny:
a)za 40% tuzemský rum138.— Kčs,b)za 20% výčepní kořalku69.60 Kčs.
(2) Ceny za výčepní kořalku o jiné přípustné stupňovitosti než 20% se odvodí propočtením z ceny stanovené v odstavci 1, písm. b).
§ 2.
Ostatní lihoviny tuzemské výroby.
(1) Výrobce může při prodeji velkoobchodu požadovat za neadjustované ostatní lihoviny tuzemské výroby (tedy s výjimkou tuzemského rumu a výčepní kořalky) své výrobní ceny, přípustné k 20. červnu 1939 (v pohraničí k 2. květnu 1939), po případě srovnatelné výrobní ceny stanovené zvláštními výměry (dále jen „stop-ceny“); tyto ceny zvýší podle obsahu alkoholu v příslušném výrobku o „přípustné zvýšení“, jež činí za každé procento obsahu alkoholu v 1 litru neadjustovaného konsumního zboží nejvýše 2.90 Kčs, u značkového zboží 3.05 Kčs. (Na př. stop-cena 1 litru 30% konsumního výrobku činila 25.— Kčs; „přípustné zvýšení“ činí 30X2.90 Kčs = 87.— Kčs, nová cena výrobku 112.— Kčs.)
Pokud uvedené lihoviny jsou uváděny do oběhu s jiným přípustným obsahem alkoholu, než jakému odpovídají stop-ceny příslušného výrobce, může si výrobce ze svých stop-cen odvodit výrobní cenu pro týž druh výrobku o nové stupňovitosti.
(2) Výrobci, kteří nemají stop-ceny podle odstavce 1, zažádají si o stanovení srovnatelných výrobních cen prostřednictvím Čs. průmyslu lihovarského a drožďařského, národní podnik v Praze, který navrhne příslušnému krajskému národnímu výboru srovnatelné výrobní ceny za neadjustované zboží pro prodej na velkoobchod. Takto stanovené ceny včetně „přípustného zvýšení“ jsou základem všeobecné daně. Opis výměru zašle krajský národní výbor, jenž stanoví srovnatelné ceny, nejvyššímu úřadu cenovému a příslušnému okresnímu národnímu výboru.
(3) Pro vinný a ovocný destilát (slivovici, meruňkovici a pod.) a pro řezané zboží, vyrobené z těchto destilátů, stanoví se ceny zvláštními výměry. Žádosti o stanovení těchto cen předkládají výrobci nejvyššímu úřadu cenovému prostřednictvím Čs. průmyslu lihovarského a drožďářského, národní podnik v Praze. Pokud ceny uvedených výrobků byly stanoveny zvláštními výměry do 31. prosince 1948, mohou výrobci požadovat až do vyprodání těchto výrobků za neadjustované zboží prodávané velkoobchodu ceny vypočtené takto: do 22. června 1948 stanovenou výrobní cenu (nákupní cenu maloobchodníka), zvýšenou o „přípustné zvýšení“, násobí koeficientem 0.933; toto „přípustné zvýšení“ činí za každé procento obsahu alkoholu v 1 litru výrobku pro výrobní cenu (nákupní cenu maloobchodníka) stanovenou: od 7. října 1946 do 31. března 1947 nejvýše 1.45 Kčs, od 1. dubna 1947 do 21. září 1947 nejvýše 1.15 Kčs a od 22. září 1947 do 22. června 1948 nejvýše 0.45 Kčs; ceny stanovené od 23. června 1948 do 31. prosince 1948 násobí koeficientem 0.933 (bez „přípustného zvýšení“). U cen stanovených zvláštními výměry po 31. prosinci 1948 mohou být při prodeji velkoobchodu požadovány výrobní ceny (nákupní ceny maloobchodníka) stanovené pro volné zboží bez všeobecné daně (t. j. ceny, jež jsou základem všeobecné daně).
(4) Ustanovení odstavce 3 platí obdobně i pro nákupní ceny maloobchodníka, stanovené nejvyšším úřadem cenovým pro lihoviny přemístěné ze Slovenska, po případě pro zboží vyrobené z těchto lihovin.
(5) Značkovým zbožím podle odstavce 1 se rozumějí lihoviny, jež určí Čs. průmysl lihovarský a drožďařský, národní podnik v Praze; ostatní lihoviny jsou konsumním zbožím.
§ 3.
Přirážka u lahvového (adjustovaného) zboží.
(1) K cenám podle §§ 1 a 2 mohou být u zboží dodaného v adjustovaných lahvích (po obchodnicku uzavřených a zapečetěných) bez ohledu na tvar láhve požadovány tyto adjustační přirážky:
u lihovinkonsumníchznačkovýchu láhve s obsahem:KčsKčs1 litr, 0,7 a 0,5 litru3,504,500,3 až 0,49 litru3,504,—pod 0,3 litru3,—3,50.
U zboží dodaného v kapesních lahvích s kalíškem s obsahem 0,3 litru a méně mohou být stanovené adjustační přirážky zvýšeny až o 1 Kčs.
V adjustační přirážce je zahrnulo čistění a plnění lahví, cena adjustačního a balícího materiálu, rozbitné a po případě cena ochranného obalu láhve.
(2) Adjustační přirážka se účtuje odděleně od cen zboží podle §§ 1 a 2.
§ 4.
Dodací a jiné podmínky.
(1) Ceny podle §§ 1 až 3 se rozumějí při splatnosti účtů do 14 dnů ode dne jejich odeslání, u neadjustovaného zboží bez nádob (sudů, demijonů a pod.), u lahvového zboží bez beden (dřevěných, kartonových), při zásilkách drahou franko železniční stanice nejbližší podniku příjemce, při dodávce vlastním nebo výrobcem najatým vozidlem franko podnik příjemce. Odebere-li si odběratel zboží od výrobce vlastními dopravními prostředky, poskytne mu výrobce náhradu dopravného podle sazeb železničního tarifu. Při odběru v místě činí paušální náhrada dopravného 10.— Kčs za 100 kg zboží.
(2) Za půjčené nádoby (sudy, demijony a pod.) lze účtovati zálohu ve výši pořizovací ceny ke dni dodávky; záloha se vrátí, jakmile jsou nádoby řádně vráceny, franko železniční stanice výrobce nebo jiné dohodnuté místo do 42 dnů ode dne přijetí dodávky. Nevrátí-li kupující půjčené nádoby v uvedené lhůtě, lze po jejím uplynutí až do dne navrácení nádob účtovat půjčovné, a to:
a)za sudy nejvýše tyto částky:při obsahu sudu do 199 litrů12.— Kčs,při obsahu sudu od 200 do 299 litrů15.— Kčs,při obsahu sudu od 300 do 399 litrů20.— Kčs;
b) za demijony a pod. nejvýše 10 haléřů za 1 litr obsahu a měsíc; za započatý měsíc smí činit půjčovné nejvýše poměrný díl měsíčního půjčovného., a to podle počte dnů.
(3) Bedny se účtují pořizovací cenou zvlášť. Jsou-li neporušené bedny vráceny výrobci franko do 30 dnů ode dne přijetí dodávky, poskytne za ně výrobce náhradu plnou účtovanou cenou.
(4) Ceny podle §§ 1 a 2 a jedna třetina adjustační přirážky podle § 3 odst. 1 jsou základem všeobecné daně, která se účtuje odděleně od stanovené ceny.
(5) Ve všech nabídkách, v potvrzeních zakázek, účtech, dodacích listech a pod., jakož i v obchodních zápisech výrobce musí být zřetelně vyznačen obsah alkoholu v objemových procentech prodávaných lihovin.
(6) Výrobci upraví své ceníky prodávaných lihovin tak, aby z nich byly patrny:
a) druh zboží,
b) obsah alkoholu v objemových procentech,
c) cena podle § 1, po příp. § 2, odst. 2, u výrobků podle § 2, odst. 1 stop-cena, u výrobků podle § 2, odst. 3 a 4 cena stanovené zvláštním výměrem,
d) u výrobků podle § 2, odst. 1, 3 a 4 „přípustné zvýšení“,
e) cena za prodejní jednotku bez všeobecné daně (u výrobků podle § 2, odst. 3 a 4 po znásobení příslušné ceny nebo součtu příslušné ceny a „přípustného zvýšení“ koeficientem 0.933),
f) částka připadající na všeobecnou daň,
g) celková částka za prodejní jednotku za zboží volné i adjustované. U výrobků podle § 2, odst. 2 až 4, jakož i u výrobků podle § 2, odst. 1, pro něž byly stanoveny příslušnými výměry srovnatelné stop-ceny, je třeba uvést i jednací číslo výměru příslušného úřadu, jímž byly pro tyto výrobky stanoveny ceny. Opisy ceníků zašlou výrobci trojmo příslušnému krajskému národnímu výboru do 31. března 1949.
Část 2.
Lihoviny tuzemské výroby — nákupní ceny maloobchodu.
§ 5.
(1) Při prodeji maloobchodu, hostinským a výčepním podnikům a velkospotřebitelům může být až na další účtováno k cenám přípustným podle §§ 1 a 2, po případě podle § 3, odst. 1 kromě všeobecné daně podle § 4, odst. 4 toto velkoobchodní rozpětí na 1 litru zboží:
a)u 40% tuzemského rumu7,— Kčs,b)u výčepní kořalky4,— Kčs,c)u všech ostatních lihovin tuzemské výroby9,— Kčs.
(2) Ustanovení §§ 3 a 4 platí obdobně i pro prodej podle odstavce 1. Lhůta podle § 4, odst. 2 a 3, stanovená pro vrácení obalů výrobci platí i v tom případě, použije-li velkoobchod obalů výrobce k dalším dodávkám svým odběratelům. Ceníky podle § 4, odst. 6 nemusí velkoobchod sestavovat.
(3) Prodejem velkospotřebitelům podle této vyhlášky rozumí se dodávka aspoň 12 lahví lihovin najednou a na jedno místo.
(4) Velkoobchod musí při prodeji lihovin histinským a výčepním podnikům účtovat všeobecnou daň odděleně.
Část 3.
Spotřebitelské ceny lihovin tuzemské výroby.
§ 6.
(1) Při prodeji lihovin tuzemské výroby (i destilátů) spotřebiteli lze k ceně účtované podle § 5, odst. 1 připočítat maloobchodní rozpětí na 1 litru zboží:
a)u 40% tuzemského rumu14.— Kčs,b)u výčepní kořalky8.— Kčs,c)u všech ostatních lihovin tuzemské výroby:aa) při nákupní ceně do 300;— Kčs20.— Kčs,bb) při nákupní ceně nad 300.— Kčs25.— Kčs,
(2) Při prodeji menšího množství než 1 litr lze účtovat rozpětí ve výši násobku rozpětí podle odstavce 1 a prodávaného množství (zlomku litru).
(3) Rozpětí podle odstavce 1 lze účtovat i u lihovin tuzemské výroby, dodaných maloobchodu před účinností této vyhlášky, a to k zaplacené přípustné nákupní ceně zvýšené o všeobecnou daň ze zásob, zaplacenou maloobchodem.
(4) Nákupní cenou podle odstavce 1, písm. c) se rozumí cena účtovaná maloobchodu se všeobecnou daní.
(5) Spotřebitelské ceny, stanovené zvláštními výměry před účinností této vyhlášky pro vinné a ovocné destiláty domácí výroby, pro řezané zboží z nich vyrobené, jakož i pro lihoviny přemístěné ze Slovenska, po případě pro zboží z nich vyrobené, se ruší.
(6) Kdo prodává lihoviny v drobném, je povinen sestavit ceník, v němž musí být uveden druh prodávaného zboží, obsah alkoholu v objemových procentech a spotřebitelská cena (včetně všeobecné daně) za prodejní jednotku.
Do ceníku může zákazník kdykoli nahlédnout.
(7) Pro výčep a prodej v hostinských a výčepních podnicích platí zvláštní předpisy.
Část 4.
Ceny lihovin dovezených z ciziny.
§ 7.
(1) Pro stanovení cen lihovin dovezených z ciziny platí zvláštní předpisy.
(2) Pokud ceny tohoto zboží byly stanoveny zvláštními výměry do 22. března 1949; platí pro jeho doprodej dovozcem a velkoobchodem (meziobchodem) ceny vypočtené podle předpisů platných pro tvorbu cen tohoto zboží vydaných před účinností této vyhlášky se zřením na všeobecnou daň, zvýšené o rozdíl mezi dřívější a novou sazbou všeobecné daně.
(3) Při případném prodeji lihovin dovezených z ciziny, pro něž nebyly stanoveny nákupní ceny maloobchodníka, po případě spotřebitelské ceny zvláštními výměry, platí obchodní rozpětí stanovená v §§ 5 a 6.
Část 5.
Všeobecná ustanovení.
§ 8.
O zálohování lahví platí ustanovení vyhlášky ministerstva vnitřního obchodu a ministerstva výživy č. 113/1950 Ú. l. I, o povinném zálohování a soupisu lahví.
§ 9.
(1) Ceny lihovin stanovené nebo vypočtené podle této vyhlášky jsou nejvyšší a bez obecní dávky z nápojů. Výrobní a obchodní podniky jsou povinny účtovat ceny přiměřeně nižší, dovoluje-li to celková hospodářská situace jejich podniku, po případě sníží-li se jejich provozní náklady, nebo kdyby ceny, rozpětí a přirážky stanovené touto vyhláškou, byly v některých případech se zřetelem k vynaloženým nákladům s rozsahu výroby nebo obchodu neúměrně vysoké.
(2) Pro značkové lihoviny, jichž prodej je vázán na určité druhy obchodů, platí zvláštní předpisy.
§ 10.
Přestupky ustanovení této vyhlášky se trestají podle části čtvrté vládního nařízení o zřízení nejvyššího úřadu cenového a podle předpisů toto nařízení měnících nebo doplňujících.
§ 11.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 23. března 1949; současně se zrušuje vyhláška nejvyššího úřadu cenového ze dne 2. října 1947, č. 1029 Ú. l. I, o cenách lihovin, ve znění vyhlášky ze dne 1. července 1948, č. 1252 Ú. l. I.

Za předsedu:
Ing. Dr. Domorázek v. r.