n25/1971 Sb.
Oznámení o uzavření mezinárodních smluv

Federální ministerstvo zahraničních věci oznamuje, že
1. u generálního tajemníka OSN byla dne 23. září 1970 uložena ratifikační listina Nového Zélandu k Vídeňské úmluvě o diplomatických stycích, sjednané ve Vídni dne 18. dubna 1961.
Podle ustanovení svého článku 51, odst. 2 Úmluva vstoupila pro Nový Zéland v platnost dne 23. října 1970.
Tímto se doplňují sdělení uveřejněná v částkách 14, 18 a 30 Sbírky zákonů, ročník 1970;
2. u generálního tajemníka OSN byla dne 31. prosince 1970 uložena ratifikační listina Francie k Vídeňské úmluvě o konzulárních stycích, sjednané ve Vídni dne 24. dubna 1963.
Podle ustanovení svého článku 77, odst. 2 Úmluva vstoupila pro Francii v platnost dne 30. ledna 1971.
Tímto se doplňují sdělení uveřejněná v částkách 14, 18, 27 a 36 Sbírky zákonů ročník 1970;
3. u švýcarské vlády byla dne 8. září 1970 uložena ratifikační listina Turecka k aktům Světové poštovní unie, sjednaným ve Vídni dne 10. července 1964.
Tímto se doplňují sdělení uveřejněná v částkách 14, 18, 27, 30 a 36 Sbírky zákonů, ročník 1970;
4. u francouzské vlády byly k Protokolu o zákazu užívat ve válce dusivých, otravných nebo podobných plynů a prostředků bakteriologických, sjednanému v Ženevě dne 17. června 1925, uloženy následující ratifikační listiny nebo listin o přístupu:
- dne 28. srpna 1970 ratifikační listina Brazílie
- dne 4. září 1970 listina o přístupu Republiky Malawi
- dne 7. září 1970 notifikace o přístupu Maroka
- dne 4. prosince 1970 listina o přístupu Dominikánské republiky
- listina o přístupu Malajsie.
Dále byly u francouzské vlády uloženy dne 9. října 970 a dne 24. listopadu 1970 nóty Malty, Trinidadu a Tobaga, potvrzující jejich vázanost uvedeným Protokolem dnem získání nezávislosti.
Tímto se doplňují sdělení uveřejněná v částkách 30 36 Sbírky zákonů, ročník 1970;
5. u nizozemského ministerstva zahraničních věcí byla ložena prohlášení o přístupu Iráku (dne 31. srpna 1970) a Svazijska (dne 26. října 1970) k Úmluvě o smírném vyřizování mezinárodních sporů, sjednané v Haagu dne 18. října 1907.
Podle ustanovení svého článku 95 Úmluva vstoupila v platnost pro Irák dne 30. října 1970 a pro Svazijsko dne 25. prosince 1970.
Tímto se doplňuje sdělení uveřejněné v částce 36 Sbír zákonů, ročník 1970;
6. u belgického ministerstva zahraničních věcí a zahraničního obchodu byla dne 5. listopadu 1970 uložena listina o přístupu Spojených států amerických k Úmluvě o zřízení Rady pro celní spolupráci a Protokolu, sjednaným v Bruselu dne 15. prosince 1950.
Podle ustanovení svého článku XVIII odst. c) Úmluva vstoupila pro Spojené státy americké v platnost dne 5. listopadu 1970.
Listina o přístupu USA obsahovala výhradu k článk XIII Úmluvy, jejíž text je uložen v archivu federálního ministerstva zahraničních věcí.
Tímto se doplňuji sdělení uveřejněná v částkách 15 a Sbírky zákonů, ročník 1970;
7. u francouzského ministerstva zahraničních věcí byla uložena nóta marockého ministerstva zahraničních věcí o ratifikaci Madridského ujednání o mezinárodním zápisu továrních a obchodních známek, sjednaného v Madridu dne 14. dubna 1891, revidovaného v Nizze dne 15. června 1957.
Podle ustanovení svého článku 12 odst. 3 Nizzská revize Ujednání vstoupila pro Maroko v platnost dne 18. prosince 1970.
Tímto se doplňuje sdělení uveřejněné v částce 20 Sbírky zákonů, ročník 1970;
8. u francouzské vlády byla dne 7. října 1970 uložena listina o přístupu Kamerúnu k Mezinárodní úmluvě o soustavě metrické, sjednané v Paříži dne 20. května 1875, pozměněné Úmluvou sjednanou v Sèvres dne 6. října 1921.
Úmluva a její změna byly publikovány vyhláškami ministra zahraničních věcí č. 351/1922 a 200/1924 Sb.
Úmluvou a její změnou jsou nyní vázány kromě ČSSR tyto státy:
Argentina, Austrálie, Belgie, Brazílie, Bulharsko, Dánsko, Finsko, Francie, Chile, Indie, Itálie, Japonsko, Jugoslávie, Kamerún, Kanada, Maďarsko, Mexiko, Norsko, Peru, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko, Spojené státy americké, Španělsko, Švédsko, Švýcarsko, Thajsko, Uruguay, Venezuela, Velká Británie;
9. u generálního tajemníka OSN byly dne 16. října 1970 uloženy listiny o přístupu Svazijska k Úmluvě a Statutu o režimu splavných cest mezinárodního významu a k Prohlášení, kterým se uznává právo států, jež nemají mořského pobřeží, na vlajku, sjednaným v Barceloně dne 20. dubna 1921.
Podle ustanovení svého článku 6 Úmluva vstoupila pro Svazijsko v platnost dne 14. ledna 1971, Prohlášení vstoupilo pro Svazijsko v platnost dnem uložení listiny o přístupu, tj. dne 16. října 1970.
Úmluva se Statutem a Prohlášení byly publikovány vyhláškou ministra zahraničních věci č. 267/1924 Sb.
Úmluvou se Statutem jsou nyní vázány kromě ČSSR tyto státy:
Albánie, Belgie, Bolívie, Brazílie, Bulharsko, Dánsko, Finsko, Francie, Haiti, Honduras, Chile, Irán, Itálie, Japonsko, Jugoslávie, Kolumbie, Kostarika, Kuba, Lucembursko, Maďarsko, Nigérie, Norsko, Nový Zéland, Nizozemsko, Polsko, Portugalsko, Panama, Paraguay, Rakousko, Rumunsko, Guatemala, Řecko, Svazijsko, Švédsko, Švýcarsko, Španělsko, Thajsko, Turecko, Uruguay, Velká Británie, Venezuela.
Prohlášením jsou nyní vázány kromě ČSSR tyto státy:
Albánie, Austrálie, Bulharsko, Dánsko, Finsko, Francie, Chile, Indie, Itálie, Irák, Japonsko, Jihoafrická unie, Jugoslávie, Kanada, Maďarsko, Mexiko, Mauritius, Malta, Malawi, Nizozemsko, Norsko, Nový Zéland, Polsko, Rakousko, Rumunsko, Rwanda, Řecko, SSSR, Svazijsko, Španělsko, Švédsko, Švýcarsko, Thajsko, Turecko, Velká Británie;
10. u generálního tajemníka OSN byla uložena dne 5. října 1970 nóta Mauritia potvrzující jeho vázanost Úmluvou o pobřežních vodách a pásmu souvislém, Úmluvou o volném moři a Úmluvou o pevninské mělčině, sjednanými v Ženevě dne 29. dubna 1958, dnem získání nezávislosti. Dne 16. října 1970 byly u generálního tajemníka OSN rovněž uloženy listiny o přístupu Svazijska k uvedeným úmluvám.
Podle ustanovení svých článků 29 odst. 2, 34 odst. 2 a 11 odst. 2 Úmluvy vstoupily pro Svazijsko v platnost dne 15. listopadu 1970.
Úmluvy byly publikovány vyhláškami ministra zahraničních věcí č. 101/1965, 92/1964 a 144/1964 Sb.
Úmluvou o pobřežních vodách a pásmu souvislém jsou nyní vázány kromě ČSSR tyto státy:
Austrálie, Běloruská SSR, Bulharsko, Dánsko, Dominikánská republika, Finsko, Haiti, Itálie, Izrael, Jamajka, Japonsko, Jihoafrická republika, Jugoslávie, Kambodža, Keňa, Maďarsko, Malawi, Malajsie, Malgašská republika, Malta, Mauritius, Mexiko, Nigérie, Nizozemsko, Portugalsko, Rumunsko, Senegal, Sierra Leone, Spojené státy americké, SSSR, Svazijsko, Švýcarsko, Thajsko, Trinidad a Tobago, Uganda, Ukrajinská SSR, Velká Británie, Venezuela.
Úmluvou o volném moři jsou nyní vázány kromě ČSSR tyto státy:
Afghánistán, Albánie, Austrálie, Běloruská SSR, Bulharsko, Dánsko, Dominikánská republika, Finsko, Guatemala, Haiti, Horní Volta, Indonésie, Itálie, Izrael, Jamajka, Japonsko, Jihoafrická republika, Jugoslávie, Kambodža, Keňa, Maďarsko, Malajsie, Malawi, Malgašská repblika, Mauritius, Mexiko, Nepál, Nigérie, Nizozemsko, Polsko, Rumunsko, Senegal, Sierra Leone, Spojené státy americké, Středoafrická republika, Svazijsko, Švýcarsko, Thajsko, Trinidad a Tobago, Uganda, Ukrajinská SSR, Velká Británie, Venezuela.
Pokud jde o Úmluvu o pevninské mělčině, doplňuje se tímto sdělení uveřejněné v částce 18 Sbírky zákonů, ročník 1970;
11. vláda Nizozemska notifikovala dne 11. listopadu 1970 generálnímu tajemníku OSN, že hodlá napříště používat Předpisu č. 4 připojeného k Dohodě o přijetí jednotných podmínek pro homologaci a o vzájemném uznávání homologace výstroje součástí motorových vozidel, sjednané v Ženevě dne 20. března 1958.
Podle ustanovení článku 1, odst. 8 Dohody, Předpis č. 4 vstoupil v platnost pro Nizozemsko dne 10. ledna 1971.
Předpis č. 4 byl publikován vyhláškou ministra zahraničních věcí č. 95/1969 Sb.
Předpisem č. 4 jsou nyní vázány kromě ČSSR tyto státy: Jugoslávie, Nizozemsko;
12. u generálního tajemníka Rady pro celní spolupráci byly dne 12. listopadu a dne 7. prosince 1970 uloženy listiny o přístupu Belgie a Rumunska k Celní úmluvě týkající se dočasného dovozu vědeckého materiálu, sjednané v Bruselu dne 11. června 1968.
Podle ustanovení svého článku 20 Úmluva vstoupila v platnost pro Belgii dne 12. února 1971 a pro Rumunsko vstoupí v platnost dne 7. března 1971.
Úmluva byla publikována vyhláškou ministra zahraničních věcí č. 59/1970 Sb.
Úmluvou jsou nyní vázány kromě ČSSR tyto státy:
Alžírsko, Austrálie, Belgie, Čad, Dahomé, Dánsko, Francie, Gabun, Ghana, Chile, Irán, Kamerún, Libye, Niger, NSR, Rumunsko, Singapúr, Sjednocená arabská repblika, Velká Británie.