213/1998 Sb.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi Českou republikou a Běloruskou republikou o podpoře a vzájemné ochraně investic

213
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí
Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 14. října 1996 byla v Praze podepsána Dohoda mezi Českou republikou a Běloruskou republikou o podpoře a vzájemné ochraně investic.
S Dohodou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky ji ratifikoval.
Dohoda vstoupila v platnost na základě svého článku 12 odst. 1 dnem 9. dubna 1998.
České znění Dohody se vyhlašuje současně. Do anglického znění Dohody, jež je pro její výklad rozhodné, lze nahlédnout na Ministerstvu zahraničních věcí a Ministerstvu financí.


DOHODA
mezi Českou republikou a Běloruskou republikou
o podpoře a vzájemné ochraně investic
Česká republika a Běloruská republika (dále jen „smluvní strany“),
vedeny přáním zintenzívnit hospodářskou spolupráci k vzájemnému prospěchu obou států,
hodlajíce vytvořit a udržovat příznivé podmínky pro investice investorů jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany a
vědomy si, že podpora a vzájemná ochrana investic v souladu s touto dohodou podněcuje podnikatelskou iniciativu v této oblasti,
se dohodly na následujícím:
Článek 1
Definice
Pro účely této dohody:
1. Pojem „investice“ označuje každou majetkovou hodnotu investovanou v souladu s hospodářskými aktivitami investorem jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany v souladu s právním řádem druhé smluvní strany a zahrnuje zejména, nikoli však výlučně:
a) movitý a nemovitý majetek, jakož i všechna věcná práva, jako jsou hypotéky, zástavy, záruky a podobná práva;
b) akcie, obligace, nezajištěné dluhopisy společností nebo jakékoli jiné formy účasti na společnostech;
c) peněžní pohledávky nebo nároky na jakékoli plnění mající hospodářskou hodnotu související s investicí;
d) práva z oblasti duševního vlastnictví včetně autorských práv, práv z ochranných známek, patentů, průmyslových vzorů, technických postupů, know-how, obchodních jmen a goodwill, spojená s investicí;
e) jakákoli práva vyplývající ze zákona nebo ze smluvního ujednání, jakékoli licence nebo povolení vydaná podle zákona, včetně koncesí k průzkumu, těžbě, kultivaci nebo využití přírodních zdrojů.
Jakákoliv změna formy, ve které jsou hodnoty investovány, nemá vliv na jejich charakter jako investice.
2. Pojem „investor“ znamená jakoukoli fyzickou nebo právnickou osobu jedné smluvní strany, která investuje na území druhé smluvní strany.
a) Pojem „fyzická osoba“ znamená jakoukoli fyzickou osobu mající státní občanství některé ze smluvních stran v souladu s jejími zákony.
b) Pojem „právnická osoba“ znamená, s ohledem na obě smluvní strany, jakoukoli společnost zaregistrovanou nebo zřízenou v souladu s jejími zákony a uznanou za právnickou osobu, která má trvalé sídlo na území některé ze smluvních stran.
3. Pojem „výnosy“ znamená částky plynoucí z investice a zahrnuje zejména, ne však výlučně, zisky, úroky, úroky z půjček, přírůstky kapitálu, podíly, dividendy, licenční nebo jiné poplatky.
4. Pojem „území“ znamená území dotyčného státu, nad nímž tento stát vykonává svrchovaná práva nebo jurisdikci v souladu s mezinárodním právem.
Článek 2
Podpora a ochrana investic
1. Každá smluvní strana bude podporovat a vytvářet příznivé podmínky pro investory druhé smluvní strany, aby investovali na jejím území, a bude takové investice připouštět, a to v souladu se svým právním řádem.
2. Investicím a z nich plynoucím výnosům investorů každé ze smluvních stran bude za každých okolností poskytováno řádné a spravedlivé zacházení a budou požívat plné ochrany a bezpečnosti na území druhé smluvní strany.
Článek 3
Národní zacházení a doložka nejvyšších výhod
1. Každá smluvní strana poskytne na svém území investicím a výnosům investorů druhé smluvní strany zacházení, které není méně příznivé, než které poskytuje investicím a výnosům svých vlastních investorů nebo investicím a výnosům investorů jakéhokoli třetího státu, je-li výhodnější.
2. Každá smluvní stran poskytne na svém území investorům druhé smluvní strany, pokud jde o řízení, udržování, užívání, využití nebo nakládání s jejich investicí, zacházení, které je řádné a spravedlivé a ne méně příznivé, než jaké poskytuje svým vlastním investorům nebo investorům jakéhokoliv třetího státu, je-li výhodnější.
3. Ustanovení odstavců 1 a 2 tohoto článku nelze vykládat tak, že zavazují jednu smluvní stranu poskytnout investorům druhé smluvní strany takové zacházení, výhody nebo výsady, které může jedna smluvní strana poskytovat podle:
a) celní unie nebo zóny volného obchodu nebo měnové unie nebo podobných mezinárodních dohod vedoucích k takovým uniím nebo institucím, nebo jiných forem regionální spolupráce, jejichž členem smluvní strana je nebo může být; nebo
b) jakékoli mezinárodní dohody nebo ujednání týkajících se zcela nebo převážně zdanění.
Článek 4
Náhrada za škodu
1. Jestliže investice investorů jedné nebo druhé smluvní strany utrpí škody následkem války, ozbrojeného konfliktu, výjimečného stavu, nepokojů, povstání, vzpoury nebo jiných podobných událostí na území druhé smluvní strany, poskytne jim tato smluvní strana, pokud jde o náhradu, odškodnění, vyrovnání nebo jiné vypořádání, zacházení ne méně příznivé, než jaké poskytne svým vlastním investorům nebo investorům jakéhokoli třetího státu.
2. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku bude investorům jedné smluvní strany, kteří při událostech uvedených v předcházejícím odstavci utrpěli škody na území druhé smluvní strany spočívající v:
a) zabavení jejich majetku ozbrojenými silami nebo úředními orgány druhé smluvní strany,
b) zničení jejich majetku ozbrojenými silami nebo úředními orgány druhé smluvní strany, které nebylo způsobeno bojovými akcemi nebo nebylo vyvoláno nezbytností situace,
poskytnuta spravedlivá a přiměřená náhrada za škody utrpěné během zabírání nebo v důsledku zničení majetku. Výsledné platby budou bez zbytečného prodlení volně převoditelné ve volně směnitelné měně.
Článek 5
Vyvlastnění
1. Investice investorů jedné nebo druhé smluvní strany nebudou znárodněny, vyvlastněny nebo podrobeny opatřením majícím podobný účinek jako znárodnění nebo vyvlastnění (dále jen „vyvlastnění“) na území druhé smluvní strany s výjimkou veřejného zájmu. Vyvlastnění bude provedeno podle zákona, na nediskriminačním základě a bude provázeno opatřeními k zaplacení okamžité, přiměřené a účinné náhrady. Taková náhrada se bude rovnat skutečné hodnotě vyvlastněné investice bezprostředně před vyvlastněním, nebo než se zamýšlené vyvlastnění stalo veřejně známým, podle toho, která z událostí nastane dřív, bude zahrnovat úroky vypočtené na základě běžné obchodní sazby od data vyvlastnění do data platby, bude uskutečněna bez zbytečného prodlení, bude okamžitě realizovatelná a volně převoditelná ve volně směnitelné měně.
2. Dotčený investor má právo na neodkladné přezkoumání svého případu a ohodnocení své investice soudním nebo jiným nezávislým orgánem smluvní strany v souladu s principy obsaženými v tomto článku.
Článek 6
Převody
1. Smluvní strany zajistí investorům druhé smluvní strany, po splnění všech jejich daňových povinností, neomezený převod plateb spojených s jejich investicemi a výnosy. Převody budou provedeny bez zbytečného prodlení ve směnitelné měně, v níž byla investice původně uskutečněna, nebo v jakékoli jiné směnitelné měně. Převody budou provedeny ve směnném kurzu běžně používaném v den převodu, pokud investor nesouhlasí s jiným řešením. Takové převody zahrnují zejména, nikoliv však výlučně:
a) kapitál a dodatečné částky k udržení nebo zvětšení investice;
b) zisky, úroky, dividendy a jiné běžné příjmy;
c) částky na splacení půjček;
d) licenční nebo jiné poplatky;
e) výnosy z prodeje nebo likvidace investice;
f) příjmy příslušníků jedné smluvní strany, kteří mají povoleno pracovat v souvislosti s investicí uskutečněnou investorem této smluvní strany na území druhé smluvní strany.
2. Převody budou považovány za provedené „bez zbytečného prodlení“ ve smyslu odstavce 1 tohoto článku, jestliže byly uskutečněny ve lhůtě, která je běžně nezbytná pro provedení takového převodu. Taková lhůta za žádných okolností nepřekročí tři měsíce.
Článek 7
Postoupení práv
1. Jestliže jedna smluvní strana nebo jí zmocněná agentura (dále jen „první smluvní strana“) provede platbu svému vlastnímu investorovi z důvodu odškodnění, které poskytla ve vztahu k investici na území druhé smluvní strany, druhá smluvní strana uzná:
a) postoupení všech práv a nároků odškodňované strany první smluvní straně, ať k postoupení došlo ze zákona nebo na základě právního ujednání, jakož i,
b) že první smluvní strana je z titulu postoupení práv oprávněna uplatňovat taková práva a vznášet takové nároky z titulu postoupení práv ve stejném rozsahu jako odškodňovaná strana.
2. První smluvní strana má za všech okolností právo na stejné zacházení, pokud jde o:
a) práva a nároky získané z titulu postoupení práv, a
b) jakékoli platby obdržené na základě takovýchto práv a nároků,
na které měla právo odškodňovaná strana na základě této dohody, ve vztahu k dotyčné investici a k ní příslušným výnosům.
Článek 8
Řešení sporů z investic mezi smluvní stranou a investorem druhé smluvní strany
1. Jakýkoli spor, který může vzniknout mezi investorem jedné smluvní strany a druhou smluvní stranou v souvislosti s investicí na území této druhé smluvní strany, bude předmětem jednání mezi stranami ve sporu.
2. Jestliže jakýkoli spor mezi investorem jedné smluvní strany a druhou smluvní stranou nebude takto urovnán ve lhůtě šesti měsíců, je investor oprávněn předložit spor buď:
a) Mezinárodnímu středisku pro řešení sporů z investic (ICSID) s přihlédnutím k použitelným ustanovením Úmluvy o řešení sporů z investic mezi státy a občany jiných států, otevřené k podpisu ve Washingtonu D. C. 18. března 1965;
nebo
b) rozhodci nebo mezinárodnímu rozhodčímu soudu zřízenému ad hoc, ustavenému podle rozhodčích pravidel Komise Organizace spojených národů pro mezinárodní právo obchodní (UNCITRAL). Strany ve sporu se mohou písemně dohodnout na změnách těchto pravidel. Rozhodčí nález bude konečný a závazný pro obě strany ve sporu.
Článek 9
Řešení sporů mezi smluvními stranami
1. Spory mezi smluvními stranami týkající se výkladu nebo použití této dohody budou, pokud to bude možné, vyřešeny konzultacemi nebo jednáními.
2. Pokud spor nemůže být takto vyřešen ve lhůtě šesti měsíců, bude na žádost jedné ze smluvních stran předložen rozhodčímu soudu v souladu s ustanoveními tohoto článku.
3. Rozhodčí soud bude ustaven pro každý jednotlivý případ následujícím způsobem. Každá smluvní strana určí jednoho rozhodce ve lhůtě dvou měsíců od obdržení žádosti o rozhodčí řízení. Tito dva rozhodci pak vyberou občana třetího státu, který bude se souhlasem obou smluvních stran jmenován předsedou soudu (dále jen „předseda“). Předseda bude jmenován do tří měsíců ode dne jmenování obou rozhodců.
4. Pokud v některé ze lhůt uvedených v odstavci 3 tohoto článku nebylo provedeno nezbytné jmenování, může být požádán předseda Mezinárodního soudního dvora, aby provedl jmenování. Je-li předseda občanem některé smluvní strany nebo z jiného důvodu nemůže vykonat tento úkon, bude o jmenování požádán místopředseda. Je-li také místopředseda občanem některé smluvní strany nebo nemůže vykonat tento úkon, bude o provedení jmenování požádán nejstarší člen Mezinárodního soudního dvora, který není občanem žádné smluvní strany.
5. Rozhodčí soud přijímá své rozhodnutí většinou hlasů. Takové rozhodnutí je závazné. Každá smluvní strana uhradí pouze náklady svého rozhodce a své účasti v rozhodčím řízení; náklady předsedy a ostatní výdaje budou hrazeny smluvními stranami rovným dílem. Rozhodčí soud určí vlastní jednací pravidla.
Článek 10
Použití jiných předpisů a zvláštní závazky
Jestliže právní řád některé smluvní strany nebo ustanovení jakékoli mezinárodní smlouvy zavazující obě smluvní strany, ať již existující nebo sjednané později, nad rámec této dohody, obsahují pravidla, ať obecná nebo zvláštní, která opravňují investice investorů druhé smluvní strany k zacházení příznivějšímu, než jaké poskytuje tato dohoda, budou mít tato pravidla přednost před touto dohodou v míře, v jaké jsou příznivější.
Článek 11
Použitelnost Dohody
Ustanovení této dohody se použijí na budoucí investice uskutečněné investory jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany a také na investice existující v souladu s právními řády smluvních stran k datu vstupu této dohody v platnost.
Článek 12
Vstup v platnost, trvání a ukončení
1. Každá ze smluvních stran oznámí druhé smluvní straně splnění požadavků svého právního řádu pro vstup této dohody v platnost. Tato dohoda vstoupí v platnost dnem druhé notifikace.
2. Tato dohoda zůstane v platnosti po dobu deseti let. Potom zůstane v platnosti až do uplynutí dvanáctiměsíční lhůty běžící ode dne, kdy některá ze smluvních stran písemně oznámí druhé smluvní straně svůj úmysl ukončit platnost Dohody.
3. Pro investice uskutečněné před ukončením platnosti této dohody zůstanou ustanovení této dohody účinná po dobu deseti let od data ukončení platnosti.
Na důkaz toho níže podepsaní, řádně zmocněni, podepsali tuto dohodu.
Dáno v Praze dne 14. října 1996 ve dvojím vyhotovení v jazyce českém, běloruském a anglickém. V případě jakéhokoli rozporu ve výkladu je rozhodující anglické znění.
Za Českou republiku:
Ing. Ivan Kočárník v. r.
místopředseda vlády a ministr financí
Za Běloruskou republiku:
Michail Afanasevič Marinič v. r.
ministr vnějších ekonomických vztahů