120/1973 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Základní dohodě o vědeckotechnické spolupráci mezi Československou socialistickou republikou a Kolumbijskou republikou

120
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 1. srpna 1973
o Základní dohodě o vědeckotechnické spolupráci mezi Československou socialistickou republikou a Kolumbijskou republikou

Dne 13. července 1971 byla v Bogotě podepsána Základní dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Československou socialistickou republikou a Kolumbijskou republikou.
Podle svého článku VII vstoupila Dohoda v platnost dnem 20. července 1973.
Český překlad Dohody se vyhlašuje současně.

První náměstek ministra:
Krajčír v. r.


ZÁKLADNÍ DOHODA
o vědeckotechnické spolupráci mezi Československou socialistickou republikou a Kolumbijskou republikou
Vláda Československé socialistické republiky a vláda Kolumbijské republiky, vedeny přáním podporovat vědeckotechnickou spolupráci mezi oběma zeměmi, se dohodly podepsat základní dohodu o vědeckotechnické spolupráci
a za tímto účelem jmenovaly svými zmocněnci
Ing. Ivana Petera, náměstka ministra zahraničního obchodu Československa a
Dr. Alfrédo Vazquez Carrizosu, ministra zahraničních věcí Kolumbie,
kteří si vyměnili plné moci, jež byly shledány jako odpovídající, a dohodli se takto:
Článek I
Smluvní strany se zavazují podporovat a umožňovat rozvoj vědeckotechnické spolupráce v souhlase s cíli hospodářského a sociálního rozvoje obou zemí.
Pro určení specifických programů, které se budou uskutečňovat, se sjednají dodatkové dohody mezi společnostmi nebo organizacemi pověřenými smluvními stranami.
Článek II
Vědeckotechnická spolupráce podle této základní dohody, která najde své naplnění v dodatkových dohodách, spočívá:
1. ve výměně odborníků a vědeckých pracovníků za účelem uskutečnění porad a výměny názorů o studiích a realizacích připravovaných programů a projektů;
2. v nabízení stipendií kandidátům, kteří budou vybráni na základě vzájemných dohod, na území druhé strany do kursů za účelem prohloubení znalostí a specializací v technických oborech majících přednostní význam pro technologický a vědecký pokrok;
3. ve společném studiu experimentálních projektů vědeckotechnického charakteru, vybraných na základě vzájemných dohod, za účelem realizace národními nebo mezinárodními institucemi;
4. ve zřizování technicko-pedagogických dokumentačních středisek a specializovaných středisek pro výuku a zdokonalování;
5. v jakékoliv jiné činnosti vědeckotechnické spolupráce, která bude dohodnuta mezi oběma vládami.
Článek III
Za účelem zajištění systematické a pravidelné činnosti při řízení vědeckotechnické spolupráce uskutečňované na základě této základní dohody, obě strany, vycházejíce z organizace státní správy, se zavazují:
1. společně vypracovávat, přímo nebo prostřednictvím společností nebo organizací pověřených smluvními stranami, vždy v průběhu posledních 4 měsíců běžného roku všeobecný program vědeckotechnické spolupráce, určovat technické a finanční podmínky spojené s prováděním příslušných specifických projektů v průběhu příštího roku v souhlase s dodatkovými dohodami zmíněnými v této základní dohodě;
2. při vypracování programů a technických projektů stejně jako programu vědeckotechnické spolupráce, a to přímo nebo prostřednictvím společností nebo organizací pověřených smluvními stranami, brát přednostně v úvahu důležitost, která je přisuzována národním cílům, geografickým oblastem, sférám činnosti, způsobům spolupráce a jiným zájmům tak, aby konkrétní projekty tvořily součást státního regionálního plánu.
Článek IV
Smluvní strany se v rámci programu spolupráce podle této dohody zavazují:
a) poskytnout odborníkům, instruktorům a technikům, kteří budou vysláni v rámci plnění této dohody, zvláštní úlevy a výsady poskytované mezinárodním odborníkům pro technickou pomoc v takovém rozsahu, v jakém jsou poskytovány odborníkům Organizací spojených národů;
b) zprostit daňových zatížení včetně přístavních poplatků předměty, přístroje a zařízení určené oběma smluvními stranami nebo společnostmi či organizacemi jimi pověřenými pro různé projekty.
Článek V
Obě smluvní strany se zavazují, že neumožní třetím osobám přístup ke speciálním znalostem získaným na základě a ve vztahu k plnění této základní dohody bez předchozího souhlasu druhé smluvní strany.
Článek VI
Se zřetelem na plnění této dohody se obě strany rozhodly zřídit Smíšenou komisi složenou ze zástupců obou smluvních stran nebo ze zástupců společností či organizací jimi pověřených. Smíšená komise se bude zabývat vypracováním programů spolupráce podle této dohody. Smíšená komise bude předkládat ke schválení oběma smluvním stranám všechny podstatné otázky týkající se vědeckotechnické spolupráce mezi oběma zeměmi.
Článek VII
Tato dohoda vstoupí v platnost jeden měsíc po datu výměny nót, prostřednictvím kterých se smluvní strany budou vzájemně informovat, že byly splněny náležitosti stanovené právním řádem jejich zemí pro vstup dohody v platnost.
Článek VIII
Tato základní dohoda bude platit pět (5) let a bude se automaticky prodlužovat vždy o jeden rok, pokud jedna ze smluvních stran písemně neoznámí šest (6) měsíců předem přání změnit nebo ukončit platnost dohody.
Změna nebo skončení platnosti nebude mít vliv na prováděné dodatkové dohody uzavřené v průběhu platnosti dohody, pokud se mezi oběma smluvními stranami nedohodne opak.
Na důkaz toho výše uvedení zmocněnci podepsali tuto dohodu v Bogotě dne 13. července 1971 ve dvou originálech v jazyce španělském, přičemž oba texty mají stejnou platnost.

Za vládu
Československé socialistické republiky:
Ing. Ivan Peter v. r.
náměstek ministra zahraničního obchodu
Za vládu
Kolumbijské republiky:
Alfrédo Vazquez Carrizosa v. r.
ministr zahraničních věcí