n53/1997 Sb.
Opatření Českého statistického úřadu k zavedení Číselníku institucionálních sektorů a subsektorů

OPATŘENÍ
Českého statistického úřadu
ze dne 20. října 1997 k zavedení Číselníku institucionálních sektorů a subsektorů

Český statistický úřad podle § 19 odst. 1 zákona č. 89/1995 Sb., o státní statistické službě, zavádí s účinností od 1. ledna 1998 Číselník institucionálních sektorů a subsektorů, který je uveden v příloze k tomuto opatření.
Číselník institucionálních sektorů a subsektorů je závazný pro statistická zjišťování prováděná podle zákona č. 89/1995 Sb., o státní statistické službě, a dále v případech, kde tak stanoví zvláštní právní předpis.
Číselník se uveřejňuje v plném znění také ve Zpravodaji Českého statistického úřadu. V Českém statistickém úřadě, Sokolovská 142, Praha 8 - odboru informačních služeb je k dostání i na disketě.

Předseda:
Ing. Outrata v. r.


Příloha
ČÍSELNÍK INSTITUCIONÁLNÍCH SEKTORŮ A SUBSEKTORŮ (ČISS)
ÚVOD
Číselník se vydává pro účely sjednocení obsahu a značení institucionálních sektorů a subsektorů, které se uplatňuje ve statistickém zjišťování - v národním účetnictví, v odvětvových a průřezových statistikách nebo v měnové a finanční statistice včetně vládní finanční statistiky. Číselník obsahuje kromě vysvětlení vybraných základních pojmů, které jsou spojené s klasifikací ekonomických subjektů, i kódové značení sektorů a subsektorů obsažené v Evropském systému účtů 1995 (European System of Accounts - ESA) a převodní tabulku mezi jejich značením podle ESA 1979 a ESA 1995.
V číselníku uvedený obsah sektorů a subsektorů a jejich identifikační kódy jsou kompatibilní s mezinárodním standardem revidované soustavy evropských národních účtů z roku 1995.
A. CHARAKTERISTIKA VYBRANÝCH POJMŮ
INSTITUCIONÁLNÍ SEKTOR A SUBSEKTOR
Institucionální sektor (dále jen sektor) je seskupení institucionálních jednotek, které mají podobný účel a ekonomické chování. Jsou to stejnorodé skupiny a podobnost v jejich chování vyplývá z typu výrobce, z jeho základní činnosti a funkce, z transakcí souvisejících s výrobou, financováním, pojišťováním, s redistribučními operacemi nebo z toho, že jejich cílem je konečná spotřeba.
Institucionální subsektor je seskupení určitých institucionálních jednotek v rámci sektoru, např. podle kriteria kontroly nebo podle způsobu a formy finančního zprostředkování aj.
INSTITUCIONÁLNÍ JEDNOTKA
Institucionální jednotka se samostatně rozhoduje (má autonomní rozhodování) při provádění své základní funkce a vede úplnou sestavu účtů (nebo by byla schopná tuto sestavu účtů vést).
Samostatné rozhodování jednotky spočívá v tom, že:
- má právo vlastnit zboží nebo jiná aktiva a směňovat je v transakcích s jinými institucionálními jednotkami;
- je schopná ekonomicky rozhodovat a zapojit se do ekonomických činností;
- vlastním jménem nabývá pasiva - uzavírá smlouvy, bere na sebe jiné závazky nebo další povinnosti;
- za své jednání je právně zodpovědná.
Úplná sestava účtů jednotky představuje účetní záznamy, které zachycují všechny její ekonomické a finanční transakce prováděné v průběhu účetního období, včetně rozvahy (aktiv a pasiv).
Za institucionální jednotku se také považují:
a) domácnosti; ačkoli nevedou kompletní sestavu účtů, mají vždy autonomní rozhodování, které se týká jejich základní funkce - spotřeby;
b) jednotky, které jsou zapojené do určité hospodářské činnosti ve skupině, každá z nich vede kompletní sestavu účtů, i když část svého autonomního rozhodování převedly na centrální subjekt (holdingovou společnost - korporaci); ten je zodpovědný za celkové řízení a kontrolu skupiny. Tato holdingová korporace je také samostatnou institucionální jednotkou, jejíž hlavní funkcí je kontrolovat a řídit skupinu podřízených jednotek - dceřinných společností;
c) kvazikorporace (viz dále);
d) zahraniční osoby (právnické i fyzické),1) které působí jeden rok nebo déle na ekonomickém území země (např. zahraniční filiálky, pobočky bank a jiné subjekty pod zahraniční kontrolou);
e) části nerezidentských jednotek, které se účastní investiční výstavby v České republice, pouze však v případě, že výsledek jejich činnosti představuje tvorbu fixního kapitálu, a to i v případě, že na ekonomickém území země působí méně než jeden rok;
f) vlastníci půdy nebo budov umístěných na ekonomickém území České republiky, ale pouze pokud jde o transakce s půdou nebo budovami.
Institucionální jednotkou jsou např. státní podniky, příspěvkové organizace, obchodní společnosti, družstva, banky, pojišťovny, neziskové instituce považované za nezávislé právnické subjekty, ministerstva, ústřední úřady, městské a obecní úřady apod., zahraniční filiálky nebo pobočky zahraničních bank (tj. veřejné podniky, soukromé podniky a podniky pod zahraniční kontrolou) a domácnosti.
Za institucionální jednotku se nepovažují:
a) subjekty, které nevedou kompletní sestavu účtů a jejichž účty jsou začleněné do soustavy účtů určité centrální institucionální jednotky;
b) subjekty, které vedou kompletní sestavu účtů, ale při provádění své základní funkce nemají žádné autonomní rozhodování (považují se za součást institucionální jednotky, která je kontroluje).
KORPORACE A KVAZIKORPORACE
Korporace je institucionální jednotka vyrábějící zboží nebo poskytující služby, která byla vytvořena v souladu s právními předpisy jako právnická osoba zapsaná v obchodním rejstříku2) (a jemu podobné evidenci, např. v evidenci bank). Korporace má nezávislý statut - autonomii v rozhodování - má pravomoc uzavírat smlouvy, vlastnit aktiva, nabývat pasiva, kontrolovat a provozovat hospodářskou činnost; vede kompletní sestavu účtů o své hospodářské činnosti a je schopna odlišit prováděné transakce od transakcí, které provádějí vlastníci dané korporace (vede oddělené účty); je ve vlastnictví skupiny vlastníků. Korporace se zařazují do sektorů nefinančních podniků a finančních institucí (viz dále).
Korporací jsou zejména akciové společnosti, veřejné obchodní společnosti, komanditní společnosti, společnosti s ručením omezeným (obchodní společnosti) a družstva.
Institucionální jednotka, která je ve vlastnictví jednoho vlastníka, kterým může být domácnost (fyzická osoba), vláda nebo nerezident, se označuje jako nekorporovaná. Její hospodářská politika je kontrolována tímto jediným vlastníkem, který rozhoduje o vedení takové jednotky (jmenuje ředitele), o její obchodní politice, o rozdělení zisku apod. To znamená, že taková jednotka nemá zcela nezávislý statut, samostatnost v rozhodování. Typickým představitelem jsou jednotky ve vlastnictví fyzických osob zapsaných do obchodního rejstříku nebo podnikajících podle živnostenského zákona či jiných právních předpisů (živnostníci, zemědělci, auditoři, daňoví poradci, soukromí lékaři, právníci, umělci aj.).
Kvazikorporace je nekorporovaná institucionální jednotka (tj. jednotka ve vlastnictví jednoho subjektu), která má všechny ostatní rysy shodné s korporací. Vyrábí zboží nebo poskytuje služby, vede kompletní sestavu účtů s tím, že účty o její hospodářské činnosti jsou oddělené od účtů vlastníka atd., tzn., že v hospodářském životě funguje jako korporace. Proto se předpokládá (podle konvence), že má také autonomní rozhodování a zařazuje se také do sektorů finančních podniků nebo finančních institucí.
Kvazikorporací (tj. kvazipodnikem, kvaziinstitucí apod.) je institucionální jednotka ve vlastnictví fyzické osoby zapsané v obchodním rejstříku, rezidentský nefinanční podnik, banka nebo pojišťovna ve vlastnictví nerezidenta a naopak (nerezidentská jednotka - pobočka, filiálka, agentura atd. - umístěná v zahraničí, která je ve vlastnictví rezidenta).
Státní podniky (přestože jediným vlastníkem je stát) nebo příspěvkové organizace a podobné jednotky zařazené jako veřejné podniky do subsektoru nefinančních podniků nebo finančních institucí se považují za korporace.
Institucionální jednotky vládního sektoru (rozpočtové organizace, mimorozpočtové fondy, příspěvkové organizace zařazené do sektoru vládních institucí, zdravotní pojišťovny) a neziskové instituce sloužící domácnostem se nepovažují za korporace ani kvazikorporace; jsou označeny jako speciální právní nebo společenské subjekty.
Kontrolou nad institucionální jednotkou se rozumí
- možnost a schopnost formulovat obecnou hospodářskou politiku jednotky výběrem vhodných ředitelů (právo jmenovat a odvolat ředitele) nebo zvláštních právních předpisů,
- možnost kontrolovat více než polovinu hlasovacích práv akcionářů tím, že kontrolující jednotka vlastní více než polovinu akcií s hlasovacím právem nebo akcie s výhradními právy,
- možnost kontrolovat prostřednictvím majoritního postavení (což představuje největší podíl na základním jmění dané korporace ve vztahu k ostatním podílníkům).
REZIDENT A NEREZIDENT
Kritériem pro rozlišení rezidentského a nerezidentského subjektu je především ekonomické území země, centrum ekonomického zájmu, sídlo subjektu nebo trvalé bydliště a hledisko času.
Země jsou definovány jejich ekonomickým územím, které z největší části tvoří geografické území spravované vládou dané země, na němž osoby, zboží a kapitál obíhají volně. Ekonomické teritorium dále tvoří vzdušný prostor, vnitrozemské vody a zemský povrch vč. nerostných zdrojů, na které země uplatňuje výlučná práva, nebo toto teritorium spravuje na základě smlouvy s vládou jiné země (např. území využívané pro diplomatické, vojenské či jiné speciální účely). Zahrnuje se i teritorium mobilních zařízení, např. letadel, lodí apod.
Každá institucionální jednotka, která sídlí a působí na určitém ekonomickém území, má na tomto území i centrum ekonomického zájmu. Tzn., že taková jednotka vyrábí, obchoduje, provádí finanční zprostředkování, poskytuje jiné druhy služeb nebo realizuje konečnou spotřebu, a to alespoň jeden rok nebo déle.
Rezident je ekonomický subjekt (institucionální jednotka), který má centrum ekonomického zájmu, tj. sílí a působí (vyrábí, poskytuje služby, zabývá se financováním, pojišťováním, přerozdělováním prostředků nebo vystupuje jako spotřebitel) na hospodářském území České republiky alespoň jeden rok nebo déle.
Za rezidenta se rovněž považuje:
- subjekt, který působí mimo Českou republiku, ale podle mezinárodní dohody je umístěný na území, nad kterým má výhradní právo Česká republika (jsou to zejména zastupitelské úřady a jiné vládní orgány České republiky);
- občané, kteří na krátké období (méně než jeden rok) vycestovali do zahraničí za prací či z jiných podnikatelských nebo osobních důvodů (příhraniční a sezonní pracovníci, obchodníci, sportovci, umělci, studenti, pacienti, turisté, příbuzní apod.); studenti se považují vždy za rezidenta, i když studují v cizině déle než jeden rok;
- subjekt, který je vlastníkem budov, pozemků na území České republiky (je rezidentem při transakcích s těmito pozemky nebo budovami).
V případě, že institucionální jednotka se sídlem v České republice má pobočky (filiálky, agentury, reprezentace a podobné jednotky), které působí v jiné zemi, je každá z těchto právnických nebo fyzických osob (za podmínek uvedených výše) rezidentem v té zemi, ve které působí. Současně to znamená, že všechny jednotky pod zahraniční kontrolou v České republice, resp. zahraniční osoby, které mají sídlo v České republice a působí zde alespoň jeden rok nebo déle, se považují za rezidenta.
Mobilní zařízení, která působí mimo Českou republiku, se pojímají jako každé jiné mobilní zařízení (letadla, lodě apod.). Buď jsou ve vlastnictví rezidenta, a ten je provozuje, nebo jsou ve vlastnictví nerezidenta, ale provozuje je rezident. Transakce týkající se vlastnictví (hrubá tvorba fixního kapitálu) a užití (pronájem, pojištění atd.) tohoto typu zařízení jsou nedílnou součástí ekonomiky té země, ve které je vlastník, případně uživatel rezidentem.
Nerezident je ekonomický subjekt, který sídlí a působí v zahraničí, tj. na ekonomickém území jiné země, alespoň jeden rok nebo déle.
Za nerezidenta je považována rovněž:
- oddělená část národní mateřské institucionální jednotky, která sídlí a působí zpravidla déle než jeden rok mimo ekonomické území České republiky, např. pobočky peněžních a pojišťovacích společností, zastoupení, reprezentace, agentury nebo oddělené části českých výrobních podniků (které sídlí a působí např. na území Slovenské republiky);
- jednotka, která sice sídlí a působí na území České republiky, zpravidla déle než jeden rok, která však má statut svrchovanosti (byla založena a funguje podle mezistátních dohod); jsou to zastupitelské úřady cizích států a mezinárodní instituce, jejichž členové jsou z různých zemí (např. Světová odborová federace, Informační ústředí OSN a jiné);
- jednotka, která sídlí a působí v České republice, ale na území jiné země vlastní půdu nebo budovy, tj. působí tam ve funkci vlastníka budov a pozemků (jen při transakcích s těmito aktivy).
INSTITUCIONÁLNÍ JEDNOTKY A TYPY VÝROBCŮ
Rozlišují se tři typy rezidentských výrobců:
1. tržní výrobci (soukromí a veřejní) - kteří prodávají většinu nebo všechno zboží a služby za ekonomicky významné ceny nebo za takové, které umožňují, aby tržby získané prodejem zboží a služeb uhradily jejich náklady z více než 50 % nebo slouží jiným tržním výrobcům a ti ho financují a kontrolují;
2. výrobci zboží a služeb pro vlastní finální užití (soukromí);
3. ostatní netržní výrobci (soukromí a veřejní) - kteří prodávají většinu nebo všechno zboží a služby za ekonomicky nevýznamné ceny, které neumožňují, aby tržby získané prodejem zboží a služeb uhradily jejich náklady z více než 50 %; tito netržní výrobci jsou financováni vládními institucemi (z veřejných rozpočtů) nebo domácnostmi nebo slouží jiným netržním výrobcům a ti ho financují a kontrolují.
Institucionální jednotky produkující stejný druh zboží nebo služeb [zařazené do stejného odvětví nebo mající stejnou právní formu, např. neziskové instituce3) nebo obecně prospěšné společnosti] mohou být výrobcem různého typu. To znamená, že se mohou zařadit do různých sektorů národního hospodářství. Mohou to být jednotky vyrábějící zboží nebo poskytující služby, jako např. dopravní podniky, školy a školská zařízení, nemocnice a jiná zdravotní nebo sociální, kulturní a podobná zařízení, které však poskytují zboží a služby za rozdílné (ekonomicky významné nebo nevýznamné) ceny a jsou financovány a kontrolovány rozdílným způsobem.
Institucionální jednotky, které jsou tržním výrobcem, se zařazují do sektoru nefinančních podniků - S.11, finančních institucí - S.12 nebo do sektoru domácností - S.14.
Institucionální jednotky, které jsou soukromým výrobcem a produkují zboží a služby pro vlastní finální užití, se zařazují do sektoru domácností - S.14 (spolu s nekorporovanými jednotkami, které jsou ve vlastnictví domácností, tj. fyzických osob, které nejsou zapsané v obchodním rejstříku).
Institucionální jednotky, které patří mezi ostatní netržní výrobce, se zařazují do sektoru vládních institucí - S.13 nebo do sektoru neziskových institucí poskytujících služby domácnostem - S.15.
Každá institucionální jednotka je zařazena výhradně do jednoho institucionálního sektoru nebo subsektoru.
Všechny rezidentské institucionální jednotky (tj. ty, které mají střed ekonomického zájmu na hospodářském území České republiky) jsou rozděleny do pěti rezidentských institucionálních sektorů a označeny mezinárodním kódem S.1 (pro statistické účely a využití výpočetní techniky se používá kód 10000 - viz tabulka a seznam):
- nefinanční podniky (S.11, resp. 11000),
- finanční instituce (S.12, resp. 12000),
- vládní instituce (S.13, resp. 13000),
- domácnosti (S.14, resp. 14000),
- neziskové instituce sloužící domácnostem (S.15, resp.15000).
Pro potřeby hlubších analýz jsou sektory rozděleny do subsektorů.
Tyto rezidentské jednotky vstupují do transakcí  s jednotkami, které sídlí a působí na jiném ekonomickém území (mimo území České republiky). Uskutečňují dovozy, vývozy, poskytují jim úvěry nebo úvěry od nich přijímají a provádějí různé jiné ekonomické operace s nerezidenty.
Nerezidentské jednotky se zahrnují do sektoru nerezidentů (Rest of the World - S.2, resp. 20000). Jsou to všechny jednotky nerezidentů, které provádějí transakce s rezidentskými institucionálními jednotkami (bez ohledu na účel a typ ekonomického chování).
B. KÓDOVÁ ZNAČENÍ SEKTORŮ A SUBSEKTORŮ
B.1 KÓDOVÁ ZNAČENÍ SEKTORŮ A SUBSEKTORŮ - ESA 1995
Sektor a subsektorVeřejnýSoukromýnárodnípod  zahraniční kontrolouNefinanční podnikyS.11S.11001S.11002S.11003Finanční instituceS.12Centrální bankaS.121S.121Ostatní měnově finanční instituceS.122S.12201S.12202S.12203Ostatní finanční zprostředkovatelé, s výjimkou  pojišťovacích společností a penzijních fondůS.123S.12301S.12302S.12303Pomocné finanční instituceS.124S.12401S.12402S.12403Pojišťovací společnosti a penzijní fondyS.125S.12501S.12502S.12503Vládní instituceS.13××Ústřední vládní instituceS.1311××Národní vládní instituceS.1312××Místní vládní instituceS.1313××Fondy sociálního zabezpečeníS.1314××DomácnostiS.14××Zaměstnavatelé a ostatní osoby samostatně výdělečně činnéS.141+××+S.142××ZaměstnanciS.143××Příjemci důchodů z vlastnictvíS.1441××Příjemci dávek důchodového zabezpečeníS.1442××Příjemci jiných transferových důchodůS.1443××Ostatní domácnostiS.145××Neziskové instituce sloužící domácnostem (NISD)S.15××NerezidentiS.2×××Evropská unieS.21×××Členské země EUS.211×××Instituce EUS.212×××Ostatní země a mezinárodní instituceS.22×××
B.2 PŘEVOD KÓDOVÝCH ZNAČENÍ SEKTORŮ A SUBSEKTORŮ ESA 79 NA ESA 95
Kód ESA 79OKEČCharakteristikaOKEČKód  ESA 95Nefinanční podnikyS.10dosavadní odvětvíNefinanční podniky (státní podniky, některé veřejnoprávní, veřejně prospěšné společnosti a příspěvkové organizace, obchodní společnosti, družstva, fyzické osoby zapsané v obchodním rejstříku, zahraniční fyzické osoby a pod.)dosavadní odvětvíS.11S.101S.11001S.102S.11002S.103S.11003Finanční instituceS.4165,1Česká národní banka65,1S.121S.4265,1Komerční banky, družstevní banky, spořitelny, hypotekární banky, apod.;65,1S.122S.421S.12201S.422S.12202S.423S.12203S.4365,2Úvěrové záložny, úvěrová družstva, kampeličky, apod.65,2S.122S.431S.12201S.432S.12202S.433S.12203S.4465.21, 65.22Finanční leasing a ostatní úvěrování65.21, 65.22S.123S.441S.12301S.442S.12302S.443S.12303S.4465,23Ostatní finanční zprostředkování65,23S.124S.441S.12401S.442S.12402S.443S.12403S.4467Činnosti související s financováním a pomocné finanční a pojišťovací činnosti67S.124S.441S.12401S.442S.12402S.443S.12403S.4565,2Investiční fondy65,2S.123S.12301S.452S.12302S.453S.12303S.4665,2Investiční společnosti65,2S.123S.462S.12302S.463S.12303S.5066.01,66.02, 66.03Pojišťovací společnosti a penzijní fondy (životní pojištění, penzijní připojištění a ostatní pojišťovnictví)66.01,66.02, 66.03S.125S.501S.12501S.502S.12502S.503S.12503Vládni instituceS.61dosavadní odvětviÚstřední vládní instituce (rozpočtové, některé příspěvkové organizace a mimorozpočtové fondy)dosavadní odvětvíS.1311S.63dosavadní odvětvíMístní vládní instituce (rozpočtové, některé příspěvkové organizace, obecní, okresní úřady, sdružení obcí)dosavadní odvětvíS.1313S.6475,3Fondy sociálního zabezpečení (zdravotní pojišťovny)753S.1314Neziskové instituce sloužící domácnostem (NISD)S.70dosavadní odvětvíPolitické strany, církve, odborové svazy, některé obecně prospěšné společnosti, nadace, humanitární společnosti, apod.) -dosavadní odvětvíS.15DomácnostiS.80dosavadní odvětvíDomácnostidosavadní odvětvíS.14- fyzické osoby - podnikající podle živnostenského zákona a jiných právních předpisů - nezapsané v obchodním rejstříku, tj. osoby samostatně výdělečné činné se zaměstnanciS.141- osoby samostatně výdělečné činné, bez zaměstnanců (pracující na svůj vlastní účet)S.142×S.143×S.1441XS.1442XS.1443XS.145NerezidentiS.90dosavadní odvětvíNerezidenti (zahraniční ambasády, některé mezinárodní instituce, apod.)dosavadní odvětvíS.2S.21S.211S.212S.22
C. ČÍSELNÍK INSTITUCIONÁLNÍCH SEKTORŮ A SUBSEKTORŮ
10000- Národní hospodářství - rezidenti11000- Nefinanční podniky11001- Nefinanční podniky veřejné11002- Nefinanční podniky soukromé národní11003- Nefinanční podniky soukromé pod zahraniční kontrolou12000- Finanční instituce12100- Centrální banka12200- Ostatní měnově finanční instituce12201- Ostatní měnově finanční instituce veřejné12202- Ostatní měnově finanční instituce soukromé národní12203- Ostatní měnově finanční instituce soukromé pod zahraniční kontrolou12300- Ostatní finanční zprostředkovatelé (mimo pojišťovacích společností a penzijních fondů)12301- Ostatní finanční zprostředkovatelé veřejní12302- Ostatní finanční zprostředkovatelé soukromí národní12303- Ostatní finanční zprostředkovatelé soukromí pod zahraniční kontrolou12400- Pomocné finanční instituce12401- Pomocné finanční instituce veřejné12402- Pomocné finanční instituce soukromé národní12403- Pomocné finanční instituce soukromé pod zahraniční kontrolou12500- Pojišťovací společnosti a penzijní fondy12501- Pojišťovací společnosti a penzijní fondy veřejné12502- Pojišťovací společnosti a penzijní fondy soukromé národní12503- Pojišťovací společnosti a penzijní fondy soukromé pod zahraniční kontrolou13000- Vládní instituce13110- Ústřední vládní instituce13120- Národní vládní instituce13130- Místní vládní instituce13140- Fondy sociálního zabezpečení14000- Domácnosti14100- Zaměstnavatelé14200- Ostatní osoby samostatně výdělečně činné14300- Zaměstnanci14410- Příjemci důchodu z vlastnictví14420- Příjemci dávek důchodového zabezpečení14430- Příjemci ostatních transferových důchodů14500- Ostatní domácnosti15000- Neziskové instituce sloužící domácnostem20000- Nerezidenti21000- Evropská unie21100- Členské země Evropské unie21200- Instituce Evropské unie22000- Ostatní země a mezinárodní instituce
D. INSTITUCIONÁLNÍ SEKTORY A SUBSEKTORY
Sektor: Nefinanční podniky (S.11, resp. 11000)
Sektor S.11 obsahuje korporace a kvazikorporace (resp. podniky, kvazipodniky, instituce apod.), které jsou tržním výrobcem a jejichž základní činnost spočívá ve výrobě zboží a v poskytování nefinančních služeb (tj. služeb mimo peněžnictví a pojišťovnictví). Jejich rozdělovací a finanční transakce jsou oddělené od transakcí jejich vlastníků.
Do sektoru S.11 se zahrnují:
a) státní podniky, obchodní společnosti, družstva,
b) příspěvkové organizace a obecně či veřejně prospěšné společnosti (Česká televize, Český rozhlas), které jsou tržním výrobcem,
c) orgány tržní regulace, jejichž jedinou nebo převažující aktivitou je nákup, držba a prodej zemědělských a jiných potravinářských produktů (Fond tržní regulace); zahrnuje se i Podpůrný a garanční rolnický a lesnický fond (akciová společnost),
d) asociace podnikatelů (zájmová sdružení právnických a fyzických osob zapsaných v obchodním rejstříku), které jsou neziskovou institucí, ale jsou tržním výrobcem a poskytují služby nefinančním podnikům,4)
e) holdingové společnosti kontrolující skupinu nefinančních podniků (jestliže jejich převažující činnost - vyjádřená přidanou hodnotou - je produkce zboží a nefinančních služeb),
f) soukromé podniky ve vlastnictví fyzických osob zapsaných (na vlastní žádost) do obchodního rejstříku - soukromé kvazipodniky (národní),
g) zahraniční osoby.5)
Sektor nefinančních podniků je rozdělen do třech subsektorů:
- veřejné nefinanční podniky (S.11001)
- soukromé nefinanční podniky (národní) (S.11002)
- nefinanční podniky pod zahraniční kontrolou (S.11003).
Subsektor: Veřejné nefinanční podniky (S.11001)
Subsektor S.11 obsahuje všechny nefinanční korporace a kvazikorporace, které jsou kontrolované vládními institucemi.
Jsou to zejména státní podniky a podniky s převažující účastí státu (obchodní společnosti), Fond tržní regulace, Podpůrný a garanční rolnický a lesnický fond a příspěvkové organizace, obecně prospěšné a veřejně právní společnosti, které jsou tržním výrobcem.
Subsektor: Soukromé nefinanční podniky (S.11002)
Subsektor S.11002 obsahuje všechny nefinanční korporace a kvazikorporace, které nejsou kontrolované vládními institucemi nebo nerezidentskými jednotkami, tj.v soukromém vlastnictví s převažující účastí národních jednotek. Jsou to obchodní společnosti, obecně prospěšné společnosti nebo neziskové instituce poskytující služby nefinančním podnikům (asociace podnikatelů apod.).
Subsektor: Nefinanční podniky pod zahraniční kontrolou (S.11003)
Subsektor nefinančních podniků pod zahraniční kontrolou obsahuje všechny korporace a kvazikorporace, které jsou kontrolované nerezidentskými institucionálními jednotkami. Jsou to zahraniční osoby (právnické a fyzické) zapsané v obchodním rejstříku České republiky, např. dceřinné společnosti nerezidentských podniků, zahraniční podniky s převažující účastí nerezidentských jednotek. Jsou to také nekorporované agentury, např. zahraniční kulturní, informační střediska nebo rozhlasové, tiskové a televizní agentury kontrolované nerezidentskou jednotkou (tj. i zahraniční vládou).
Sektor: Finanční instituce (S.12, resp. 12000)
Sektor finančních institucí zahrnuje všechny finanční korporace a kvazikorporace, které se zabývají převážně finančním zprostředkováním6) (finanční zprostředkovatelé) nebo pomocnými finančními aktivitami (pomocné finanční instituce); za finanční zprostředkování se považuje i pojišťovací činnost.
Sektor finančních institucí je rozdělen do pěti základních subsektorů:
- Centrální banka (S.121, resp. 12100)
- Ostatní měnově finanční instituce (S.122, resp. 12200)
- Ostatní finanční zprostředkovatelé,
s výjimkou pojišťovacích společností a penzijních fondů, (S.123, resp. 12300)
- Pomocné finanční instituce (S.124, resp. 12400)
- Pojišťovací společnosti a penzijní fondy (S.125, resp. 12500).
Každý subsektor, s výjimkou subsektoru centrální banky (S.121), se dále rozděluje na:
- veřejné finanční instituce
- soukromé finanční instituce (národní)
- finanční instituce pod zahraniční kontrolou.
Kritéria pro toto rozdělení jsou stejná jako pro rozdělení nefinančních podniků.
Subsektor: Centrální banka (S.121, resp. 12100)
Subsektor S.121 zahrnuje všechny finanční korporace a kvazikorporace, jejichž základní funkcí je emise národní měny, udržování její vnitřní a mezinárodní hodnoty a správa devizových rezerv.
Do tohoto subsektoru se zahrnuje Česká národní banka.
Subsektor S.121 nezahrnuje institucionální jednotky, které provádějí dozor nad finančními institucemi nebo nad finančními trhy. Ty se zahrnují do subsektoru S.124.
Subsektor: Ostatní měnově finanční instituce (S.122, resp. 12200)
Subsektor S.122 zahrnuje všechny finanční korporace a kvazikorporace, které se zabývají finančním zprostředkováním, tj. jejichž základní funkcí je přijímat termínovaná depozita (netermínovaná i krátkodobá a dlouhodobá) nebo depozitům velmi podobné prostředky od jiných institucionálních jednotek a na svůj vlastní účet poskytovat půjčky nebo investovat do cenných papírů.
Do subsektoru S.122 se zahrnují zejména:
a) komerční banky, universální banky, všeobecné banky,
b) spořitelny,
c) poštovní banky, žirobanky; žirové instituce poštovních úřadů,
d) venkovské úvěrové banky, zemědělské úvěrové banky,
e) družstevní úvěrové banky, úvěrové unie,
f) specializované banky,
g) hypotekární banky,
h) úvěrová družstva.
Subsektor S.122 nezahrnuje:
- holdingové společnosti, které nemají charakter ostatních měnově finančních institucí (nepřijímají depozita apod.), i když kontrolují a řídí skupinu měnově finančních institucí; takové holdingové společnosti se zahrnují do subsektoru S.123;
- neziskové instituce poskytující služby ostatním měnově finančním institucím, které se však neúčastní finančního zprostředkování; takové jednotky se zahrnují do subsektoru S.124.
Subsektor: Ostatní finanční zprostředkovatelé (S.123, resp. 12300)
Subsektor S.123 zahrnuje všechny finanční korporace a kvazikorporace, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním a vytvářejí pasiva v podobě depozit nebo pasiva velmi podobná depozitům; přijímají splatné prostředky od jiných institucionálních jednotek (např. ve formě nepřetržité emise obligací a jiných srovnatelných cenných papírů apod.).
Jsou to zejména finanční instituce, které se zabývají dlouhodobým financováním, což je odlišuje od předchozích měnově finančních institucí. Od pojišťovacích společností je odlišuje neexistence pasiv ve formě technických pojišťovacích rezerv.
Do subsektoru S.123 se zahrnují zejména:
a) investiční fondy a společnosti včetně podílových fondů, které se zabývají kolektivním investováním, např. do převoditelných cenných papírů, Restituční fond, Nadační fond,
b) jednotky, které se zabývají finančním pronájmem (leasingem),
c) jednotky zabývající se faktoringem a forfaitingem (odkupem krátkodobých a dlouhodobých pohledávek a rizika s tím spojená přebírají na vlastní účet),
d) jednotky, které se zabývají splátkovým prodejem,
e) obchodníci s cennými papíry nebo finančními deriváty (obchodující na vlastní účet),
f) obecní úvěrové instituce,
g) specializované finanční instituce (např. rozvojové kapitálové společnosti nebo společnosti financující export/import),
h) holdingové společnosti, které pouze kontrolují a řídí skupinu dceřinných společností převážně zapojených ve finančním zprostředkování a (nebo) v pomocných finančních aktivitách, ale které samy nejsou finanční institucí.
Subsektor S.123 nezahrnuje neziskové instituce, které poskytují služby ostatním finančním zprostředkovatelům; takové jednotky se zahrnují do subsektoru S.124.
Subsektor: Pomocné finanční instituce (S.124, resp. 12400)
Subsektor S.124 obsahuje všechny korporace a kvazikorporace, které se zabývají činností související velmi úzce s finančním zprostředkováním; samy však finanční zprostředkování neprovádějí.
Jsou to zejména:
a) pojišťovací makléři, odhadci škod, pojišťovací a penzijní konzultanti atd.,
b) makléři v půjčkách, cenných papírech, investiční poradci atd.,
c) instituce zajišťující směnu cenných papírů a pojištění - burzy,
d) instituce, které organizují derivátové a hedgingové nástroje, takové jako swapy, opce a futures (aniž je vydávají),
e) neziskové instituce (např. asociace), které poskytují služby finančním institucím, ale samy se však finančním zprostředkováním nebo pomocnou finanční činností nezabývají.
Do subsektoru S.124 se také zahrnují instituce státního dozoru nad finančním zprostředkováním a finančními trhy, jestliže jsou právně samostatnou (institucionální) jednotkou.
Subsektor S.124 nezahrnuje holdingové společnosti, které kontrolují a řídí jednotky zabývající se pomocnou finanční činností, ale samy nejsou pomocnou finanční institucí; ty se zahrnují do subsektoru S.123.
Subsektor: Pojišťovací společnosti a penzijní fondy (S.125, resp. 12500)
Subsektor pojišťovacích společností a penzijních fondů obsahuje všechny finanční korporace a kvazikorporace, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním ve formě přebírání rizik.
Jsou to:
a) pojišťovací společnosti, které se zabývají životním nebo neživotním pojištěním, a zajišťovací instituce,
b) penzijní fondy (autonomní), které pojišťují skupinu rizik souvisejících se sociálními riziky a potřebami pojišťovaných osob; neautonomní penzijní fondy jsou součástí institucionální jednotky, která je založila.
Sektor: Vládní instituce (S.13, resp. 13000)
Sektor vládních institucí zahrnuje všechny institucionální jednotky, které jsou netržním výrobcem a jejichž produkce je určena na individuální a kolektivní spotřebu a které jsou financovány povinnými platbami od jednotek z ostatních sektorů. Patří sem jednotky, které se převážně zabývají přerozdělením národního důchodu a bohatství, a neziskové instituce kontrolované a financované vládou.
Do sektoru vládních institucí se nezahrnují jednotky tržních výrobců klasifikované v sektorech nefinančních podniků a finančních institucí.
Sektor vládních institucí se rozděluje do čtyř subsektorů:
- ústřední vládní instituce (S.1311, resp. 13110)
- národní vládní instituce (S.1312, resp. 13120)
- místní vládní instituce (S.1313, resp. 13130)
- fondy sociálního zabezpečení (S.1314, resp. 13140).
Subsektor: Ústřední vládní instituce (S.1311, resp. 13110)
Subsektor S.1311 zahrnuje všechny institucionální jednotky, jejichž pravomoc se obvykle vztahuje na celé ekonomické teritorium České republiky.
Jsou to:
a) všechny ústřední rozpočtové organizace (např. ministerstva, ústřední úřady a organizace jimi řízené) s celostátní působností a financované ze státního (ústředního) rozpočtu,
b) Fond národního majetku,
c) Pozemkový fond,
d) státní fondy (životního prostředí, pro zúrodnění půdy, kultury, pro podporu a rozvoj kinematografie) s výjimkou Fondu tržní regulace v zemědělství,
e) Správa státních hmotných rezerv,
f) příspěvkové organizace s celostátní působností a napojené na státní (ústřední) rozpočet pouze příspěvkem, které jsou netržním výrobcem.
Nezahrnují se institucionální jednotky spravující fondy sociálního zabezpečení (zdravotní pojišťovny).
Subsektor: Národní vládní instituce (S.1312, resp. 13120)
Subsektor S.1312 zahrnuje oddělené národní (regionální) institucionální jednotky, které vykonávají některé z funkcí vlády na nižší úrovni, než jsou ústřední vládní instituce, ale na vyšší úrovni, než jsou místní vládní instituce.
Vzhledem ke státnímu uspořádání České republiky není v tomto subsektoru zařazena žádná institucionální jednotka.
Subsektor: Místní vládní instituce (S.1313, resp. 13130)
Subsektor S.1313 zahrnuje všechny institucionální jednotky, jejichž pravomoc se obvykle vztahuje na určité vymezené území České republiky.
Zahrnují se:
a) obecní a okresní úřady (případně úřady spravující větší územní celky),
b) příspěvkové organizace napojené na místní rozpočty pouze příspěvkem, zpravidla s místní působností, které jsou netržním výrobcem,
c) malé příspěvkové organizace, které jsou netržním výrobcem (tj. pokud z jejich tržeb je hrazena méně než polovina jejich nákladů).
Nezahrnují se institucionální jednotky spravující fondy sociálního zabezpečení (zdravotní pojišťovny).
Subsektor: Fondy sociálního zabezpečení (S.1314, resp. 13140)
Subsektor S.1314 obsahuje všechny ústřední, národní a místní institucionální jednotky, které poskytují sociální dávky a které splňují obě následující kritéria:
a) vybírají příspěvky od určitých skupin obyvatelstva, které jsou povinny podle zákona nebo podle nařízení účastnit se v programech sociálního a zdravotního pojištění a platit příspěvky;
b) vládní instituce jsou zodpovědné za řízení těchto jednotek - pokud jde o vyměřování nebo schvalování sociálních příspěvků a dávek (a to nezávisle na jejich úloze jako orgánů státního dozoru nebo jako zaměstnavatelů) - a za kontrolu těchto jednotek.
Mezi částkou placených příspěvků a rizikem, kterému je určitý jednotlivec vystaven, neexistuje obvykle žádná přímá vazba.
V tomto subsektoru jsou obsaženy zdravotní pojišťovny.
Sektor: Domácnosti (S.14, resp. 14000)
Sektor S.14 zahrnuje:
a) Jednotlivce nebo skupiny jednotlivců jako konečných spotřebitelů.
Domácnost jako spotřebitele je možné definovat jako malou skupinu osob, které spolu bydlí, společně užívají určité druhy zboží a služeb (zejména potraviny a bydlení) a společně se podílejí na některém nebo na všech svých důchodech. K tomuto pojetí je možné připojit i kritérium existence rodiny nebo citových vztahů, které tuto skupinu spojují.
b) Jednotlivce nebo skupiny jednotlivců jako podnikatelů, což jsou fyzické osoby podnikající podle živnostenského zákona či jiných právních předpisů a nezapsané v obchodním rejstříku (živnostníci, zemědělci, soukromí lékaři, auditoři, daňoví poradci, právníci, umělci apod.). Jsou tržním výrobcem, produkují zboží a finanční nebo nefinanční služby a jejich firmy nejsou zařazeny v sektorech nefinančních podniků nebo finančních institucí;
Tyto fyzické osoby - osoby samostatně výdělečné činné (OSVČ) - podnikají a pracují buď s placenými zaměstnanci, nebo bez nich, tj. na vlastní účet,7) a z této činnosti získávají tzv. smíšený důchod.
c) Jednotlivce nebo skupiny jednotlivců, jejichž hlavní funkcí je spotřeba, kteří však produkují zboží (např. zeleninu, ovoce aj.) a nefinanční služby pro vlastní konečné užití.
d) Osoby trvale žijící v institucích, které mají malé nebo žádné právo v ekonomickém a jiném rozhodování, tj. osoby trvale žijící v domovech důchodců, dlouhodobě ležící pacienti v nemocnicích, členové náboženských řádů žijící v klášterech a dlouhodobě odsouzení. U těchto osob se předpokládá, že vytvářejí dohromady jednu domácnost, tj. jednu institucionální jednotku.
Sektor domácností se rozděluje podle převažujícího důchodového zdroje do subsektorů:
- zaměstnavatelé a ostatní osoby samostatně výdělečně činné (S.141 + S.142, resp. 14100 + 14200)
- zaměstnanci (S.143, resp. 14300)
- příjemci důchodů z vlastnictví (S.1441, resp. 14410)
- příjemci dávek důchodového zabezpečení (S.1442, resp. 14420)
- příjemci ostatních transferových důchodů (S.1443, resp. 14430)
- ostatní domácnosti (S.145, resp. 14500).
Kritériem rozdělení domácností do subsektorů je nejvyšší zdroj z celkového souhrnu všech typů důchodů, které domácnost obdrží (což může být důchod zaměstnavatelů nebo náhrady zaměstnancům či dávky důchodového zabezpečení apod.).
Subsektor: Zaměstnavatelé a ostatní samostatně výdělečně činné osoby (S.141 + S.142, resp. 14100 + 14200)
Subsektor zaměstnavatelů (S.141) a ostatních osob samostatně výdělečně činných (S.142) zahrnuje skupinu domácností, pro které je smíšený důchod největším zdrojem celkových důchodů v domácnosti, a to i v případě, že netvoří více než polovinu důchodů této domácnosti.
Smíšený důchod, ve kterém se slučuje zisk a odměna za práci, získávají osoby samostatně výdělečně činné, tj. fyzické osoby nezapsané v obchodním rejstříku, ze své podnikatelské činnosti.
Vzhledem ke stejnému zdroji příjmu jsou domácnosti těchto samostatně výdělečně činných osob (sebezaměstnaných) slučovány do jednoho subsektoru.
Tyto osoby podnikají a pracují s placenými zaměstnanci nebo bez nich. Za účelem podrobnějších analýz se proto tento subsektor rozděluje na další dvě podskupiny:
Subsektor: Zaměstnavatelé (S.141, resp. 14100)
Zaměstnavatelem se rozumí osoba samostatně výdělečně činná - fyzická osoba nezapsaná v obchodním rejstříku, podnikající podle živnostenského zákona nebo jiných právních předpisů a pracující s placenými zaměstnanci. Jejím základním důchodem je smíšený důchod.
Subsektor: Ostatní osoby samostatně výdělečně činné (S.142, resp. 14200)
Tato skupina zahrnuje ostatní samostatně výdělečně činné osoby - fyzické osoby nezapsané v obchodním rejstříku, podnikající podle živnostenského zákona nebo jiných právních předpisů a pracující bez placených zaměstnanců, tj. na vlastní účet.
Patří sem také příjemci důchodů z pronajímání bytů, nebytových prostor, budov, staveb v případě, že tento důchod je největším zdrojem celkových důchodů v domácnosti, a to i v případě, že netvoří více než polovinu důchodů této domácnosti.
Subsektor: Zaměstnanci (S.143, resp. 14300)
Subsektor S.143 zahrnuje skupinu domácností, pro kterou je důchod získávaný ve formě náhrad zaměstnancům největším zdrojem důchodů domácnosti jako celku.
Subsektor: Příjemci důchodů z vlastnictví (S.1441, resp. 14410)
Subsektor S.1441 zahrnuje skupinu domácností, pro kterou jsou důchody z vlastnictví největším zdrojem důchodů domácnosti jako celku. Tyto domácnosti se označují jako rentierské.
Důchody z vlastnictví vyplývají z úroků, dividend, podílů na zisku a důchodů z pronajímané půdy (nájemného ze zemědělské a lesní půdy, z pronajatých rybníků apod.; nezahrnuje se nájemné z budov a staveb umístěných na této půdě ani nájemné z jednotlivě pronajímaných bytů či nebytových prostor).
Subsektor: Příjemci dávek důchodového zabezpečení (S.1442, resp. 14420)
Subsektor S.1442 zahrnuje skupinu domácností, pro které jsou dávky důchodového zabezpečení (starobní, invalidní, sirotčí aj. důchody) největším zdrojem důchodů domácnosti jako celku.
Subsektor: Příjemci ostatních transferových důchodů (S.1443, resp. 14430)
Subsektor S.1443 obsahuje skupinu domácností, pro kterou je důchod získávaný z ostatních transferů největším zdrojem důchodů pro domácnost jako celek.
Důchody z ostatních transferů jsou zejména různé druhy existujících sociálních dávek (ale s výjimkou dávek důchodového zabezpečení), výživné, stipendia, kapesné a podobné finanční zdroje. Patří sem tedy takové osoby (domácnosti), které nebyly podle největšího důchodového zdroje zařazené do některé z předchozích skupin, tj. do skupiny zaměstnavatelů, zaměstnanců či příjemců dávek důchodového zabezpečení ani do skupiny ostatních domácností.
Subsektor: Ostatní domácnosti (S.145, resp. 14500)
Subsektor S.145 obsahuje osoby trvale žijící v určitých institucích, které mají malé nebo žádné právo v ekonomickém a jiném rozhodování. Jsou to osoby žijící v dětských domovech, v domovech důchodců, dlouhodobě ležící pacienti v nemocnicích, členové náboženských řádů žijící v klášterech a dlouhodobě odsouzení.
V sektoru domácností se zahrnují do samostatného subsektoru z toho důvodu, že kritérium největšího zdroje uvedených důchodů neumožňuje, aby byly zahrnuty do některého z předchozích subsektorů. Podle konvence se předpokládá, že tyto osoby vytvářejí dohromady jednu domácnost, tj. jednu institucionální jednotku.
Sektor: Neziskové instituce sloužící domácnostem (S.15, resp. 15000)
Sektor S.15 (NISD) obsahuje neziskové instituce, které jsou samostatným subjektem (tj. institucionální jednotkou) a poskytují netržní zboží a služby domácnostem - jsou netržním výrobcem. Jsou založeny, financovány a kontrolovány zejména domácnostmi nebo samotnými neziskovými institucemi.
Zboží a služby poskytují zejména svým členům a zpravidla zdarma nebo za ceny ekonomicky nevýznamné.
Jejich základní zdroje vyplývají především z dobrovolných (hotovostních nebo naturálních) příspěvků domácností jako spotřebitelů, z plateb poskytovaných vládními institucemi a z důchodů z vlastnictví. Doplňkové zdroje mohou vyplývat z příležitostných prodejů zboží a služeb.
Zahrnují se zejména:
a) politické strany a politická hnutí (včetně jejich organizačních složek),
b) odborové svazy,
c) církevní a náboženské společnosti (včetně těch, které jsou financované, ale nekontrolované vládou), církevní školy a církevní zdravotnická či charitativní zařízení,
d) různé druhy dobročinných (humanitárních) organizací, které jsou financované na základě dobrovolných transferů (v hotovosti nebo naturálních) od jiných institucionálních jednotek,
e) sdružení spotřebitelů,
f) profesní (stavovské) organizace související s výkonem povolání.
Do sektoru S.15 se také zahrnují další institucionální jednotky, pokud splňují kritéria netržního výrobce a slouží domácnostem nebo jiným neziskovým institucím, které jsou v tomto sektoru zahrnuty, a to:
- sociální, kulturní zařízení, rekreační a amatérské sportovní kluby a vzdělávací společnosti, zájmová sdružení (např. svaz zahrádkářů, rybářů - jako jednotlivců),
- soukromé školy, předškolní zařízení,
- obecně prospěšné společnosti,
- nadace.
Do sektoru S.15 se nezahrnují:
- netržní neziskové instituce kontrolované a zejména financované vládními institucemi, které se zařazují do sektoru vládních institucí (což jsou zejména všechny rozpočtové organizace, obecní a okresní úřady, sdružení obcí a příspěvkové organizace, které jsou netržním výrobcem, a dále zdravotní pojišťovny - viz S.13),
- tržní neziskové instituce, které se zařazují do sektoru nefinančních podniků; jsou to např. různá sdružení podniků, svazy družstev, některé obecně prospěšné společnosti či veřejnoprávní společnosti, případně i nadace aj. - viz S.11,
- tržní neziskové instituce, které se zařazují do sektoru finančních institucí (např. některé příspěvkové organizace, může to být sdružení jednotek, které se zabývají převážně finančním pronájmem, nebo sdružení pojišťoven apod. - viz S.12).
Sektor: Nerezidenti (S.2, resp. 20000)
Nerezidenti S.2 představují seskupení jednotek bez ohledu na jejich funkci a zdroje. Jsou to nerezidentské jednotky, které jsou zapojené do transakcí s rezidentskými jednotkami České republiky nebo mají s nimi jiné vztahy.
Toto seskupení jednotek není v pravém slova smyslu sektorem, neboť jsou zde nestejnorodé jednotky, které mají odlišné ekonomické chování, účel i funkci (a národní účty za toto seskupení jednotek nejsou kompletní).
V národních účtech a v ostatních statistikách se sledují a zobrazují transakce a jiné toky, např. dovozy, vývozy, náhrady zaměstnancům, depozita, půjčky atd., které se uskutečňují mezi rezidenty (nefinančními podniky, finančními, vládními, neziskovými institucemi nebo domácnostmi) a nerezidenty.
Ve statistickém registru ekonomických subjektů jsou zahrnuté zejména zastupitelské úřady cizích států a mezinárodní instituce sídlící na geografickém území České republiky (např. Mezinárodní svaz studentstva nebo Světová odborová federace). Pro banky, nefinanční podniky či jiné rezidentské jednotky jsou tímto nerezidentem jejich dceřinné společnosti, klienti a další subjekty sídlící mimo ekonomické území České republiky, se kterými mají ekonomické nebo jiné vztahy (obchodují s nimi, přijímají nebo poskytují půjčky nebo mají kulturní vztahy atd.).
Do sektoru S.2 se nezahrnují jednotky (právnické a fyzické osoby) pod zahraniční kontrolou zahrnuté v sektorech nefinančních podniků (S.11), finančních institucí (S.12), případně i v neziskových institucích sloužících domácnostem (S.15) nebo v domácnostech (S.14 - cizí státní příslušníci, kteří v České republice podnikají podle živnostenského zákona nebo jiných právních předpisů - déle než jeden rok) - viz rezident/nerezident.
Z analytických důvodů je sektor nerezidentů statisticky rozdělen do následujících skupin jednotek - subsektorů:
- Evropská unie (S.21)
- členské země Evropské unie (S.211)
- instituce Evropské unie (S.212)
- Ostatní země a mezinárodní instituce (S.22).

1) Zahraniční osobou se rozumí fyzická osoba s bydlištěm a právnická osoba se sídlem mimo území České republiky, která má podnik nebo jeho organizační složku umístěnou na území České republiky — viz obchodní zákoník, § 3, díl I, úvodní ustanovení a § 21, díl I, hlava II.
2) Obchodní zákoník, § 2 a 3, díl I, úvodní ustanovení a § 27 — obchodní rejstřík.
3) Neziskové instituce mají v sektorech národního hospodářství specifické postavení. Jsou to institucionální jednotky založené (podle zákona nebo speciálních právních předpisů) z dobročinných, filantropických nebo charitativních důvodů nebo z potřeby podporovat určitou skupinu osob v podnikání, v politice nebo v jiných oblastech společenského života (např. v oblasti výchovy nebo zdravotní a sociální péče). Nejsou založené s cílem dosahování zisku a finanční výnos z jejich činnosti se nesmí převádět subjektům, které ji založily, řídí nebo kontrolují.  Neziskové instituce vytvářejí netržní i tržní produkci (jsou netržním nebo tržním výrobcem) a na základě toho se zahrnují do různých rezidentských sektorů (S.11, S.12, S.13 a S.15):  a) Neziskové instituce, které jsou tržním výrobcem a převážně  — vyrábějí zboží a poskytují nefinanční služby (např. sdružení zemědělských družstev či svazy jiných nefinančních podniků, některé příspěvkové organizace a některé obecně prospěšné společnosti aj.), se zahrnují do sektoru S.11;  — jsou zapojené ve finančním zprostředkování nebo v pomocných finančních aktivitách (např. některé příspěvkové organizace nebo asociace jednotek, které se zabývají finančním pronájmem, či asociace pojišťovacích společností), se zahrnují do sektoru S.12.   b) Neziskové instituce, které jsou netržním výrobcem  — a jsou netržním veřejným výrobcem, který je kontrolován a zejména financován vládními institucemi (z veřejných rozpočtů), se zahrnují do sektoru S.13  — vládních institucí; jsou to všechny rozpočtové organizace, některé příspěvkové organizace z různých odvětví národního hospodářství nebo zdravotní pojišťovny;  — a jsou netržním soukromým výrobcem a slouží převážně domácnostem, se zahrnují do sektoru S.15  — neziskové instituce sloužící domácnostem (viz odpovídající sektor).
4) Včetně institucí, které jsou financované dobrovolnými příspěvky kvazi-fiskálního charakteru. Tyto příspěvky se považují za nákupy tržních služeb.
5) Zahraniční osobou se rozumí fyzická osoba s bydlištěm a právnická osoba se sídlem mimo území České republiky, která má podnik nebo jeho organizační složku úmístěnou na území České republiky — viz obchodní zákoník, § 3, díl I, úvodní ustanovení a § 21, díl I, hlava II.
6) Finanční zprostředkování je činnost, při které institucionální jednotka nabývá pasiva na svůj vlastní účet s cílem vytvářet finanční aktiva; soustřeďuje prostředky (fondy) od jiných jednotek (přijímá depozita nebo vydává obligace či jiné cenné papíry), pořizuje si aktiva, která poskytuje těm, které mají finanční potřebu (poskytuje půjčky, kupuje obligace a jiné cenné papíry nebo pohledávky od jiných jednotek). Tyto činnosti provádí na svůj vlastní účet, tj. nese rizika spojená s touto činností.
7) Tato skupina osob se také označuje jako sebezaměstnaní (z angl. self-employed persons).