15/2019 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Protokolu o udržitelné dopravě k Rámcové úmluvě o ochraně a udržitelném rozvoji Karpat 

15
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 26. září 2014 byl v Mikulově přijat Protokol o udržitelné dopravě k Rámcové úmluvě o ochraně a udržitelném rozvoji Karpat1).
Jménem České republiky byl Protokol podepsán v Mikulově téhož dne.
S Protokolem vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky jej ratifikoval. Ratifikační listina České republiky byla uložena u vlády Ukrajiny, depozitáře Protokolu, dne 17. října 2018.
Protokol vstoupil v platnost na základě svého článku 24 s odkazem na článek 21 odst. 3 Rámcové úmluvy dne 14. ledna 2019 a tímto dnem vstoupil v platnost i pro Českou republiku.
Anglické znění Protokolu a jeho překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
Protokol o udržitelné dopravě k Rámcové úmluvě o ochraně a udržitelném rozvoji Karpat
SMLUVNÍ STRANY TOHOTO PROTOKOLU
V SOULADU se svými úkoly vyplývajícími z Rámcové úmluvy o ochraně a udržitelném rozvoji Karpat, dále označované jen jako „Karpatská úmluva“ (Kyjev, 2003), které spočívají ve sledování komplexní politiky a spolupráce při ochraně a udržitelném rozvoji Karpat,
V SOULADU se svými závazky podle článku 8 Karpatské úmluvy,
VĚDOMY SI TOHO, že ekosystémy a krajina Karpat jsou zvlášť citlivé,
UZNÁVAJÍCE, že efektivně fungující systém dopravy má zásadní význam pro kvalitu života občanů a umožňuje ekonomický růst a vytváření pracovních míst,
VĚDOMY SI TOHO, že rozvoj dopravní infrastruktury a rostoucí intenzita dopravy mohou způsobit fragmentaci stanovišť a mohou mít vážný vliv na ekosystémy,
JSOUCE PŘESVĚDČENY, že místní obyvatelstvo musí mít možnost samo určovat svůj vlastní sociální, kulturní a ekonomický rozvoj a účastnit se jeho implementace ve stávajícím institucionálním rámci;
VĚDOMY SI TOHO, že není brán dostatečný zřetel na ekologicky šetrnější dopravní systémy a silnější nadnárodní kompatibilitu a operabilitu různých oborů dopravy,
VĚDOMY SI TOHO, že je proto nezbytné optimalizovat tyto systémy dopravy výrazným posílením dopravní sítě v rámci i napříč Karpat, a to při zohlednění specifických environmentálních potřeb karpatského regionu,
UZNÁVAJÍCE, že rozvoj dopravy může mít zásadní vliv na regionální a územní rozvoj,
UZNÁVAJÍCE, že celkové společenské náklady na dopravu, včetně nákladů environmentálních, sociálních a ekonomických, nejsou plně zohledněny ani reflektovány při stanovování cen a rozhodování,
BEROUCE V ÚVAHU, že všechny smluvní strany Protokolu jsou rovněž stranami Úmluvy o biologické rozmanitosti (Rio de Janeiro, 1992), Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bern, 1979), Úmluvy o mokřadech majících mezinárodní význam především jako biotopy vodního ptactva (Ramsar, 1971) a Úmluvy o ochraně světového kulturního a přírodního dědictví (Paříž, 1972),
PŘIPOMÍNAJÍCE zejména Deklaraci z Rio de Janeira (Rio, 1992), Johannesburskou deklaraci o udržitelném rozvoji a Implementační plán Světového summitu o udržitelném rozvoji (Johannesburg, 2002), výstupní dokument ze summitu Rio +20 „Budoucnost, kterou chceme“ (Rio, 2012),
PŘIPOMÍNAJÍCE další relevantní úmluvy a dohody, zejména Úmluvu o ochraně stěhovavých druhů volně žijících živočichů (Bonn, 1979), Evropskou úmluvu o krajině (Florencie, 2000), Úmluvu o posuzování vlivů na životní prostředí přesahujících hranice států (Espoo, 1991), Úmluvu o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v otázkách životního prostředí (Århus, 1998), Úmluvu o mezinárodním civilním letectví a její příslušné přílohy (Chicago, 1994);
UZNÁVAJÍCE zkušenosti získané v rámci Úmluvy o ochraně Alp (Salzburg, 1991) a souvisejícího Protokolu o dopravě a koordinované politiky udržitelné dopravy,
S OHLEDEM na právní a politický rámec dopravy a životního prostředí Evropské unie,
ZDŮRAZŇUJÍCE význam karpatské dopravy a související infrastruktury v rámci Strategií EU pro region Baltského moře a pro dunajský region, s ohledem na zajištění koherentního rozvoje obou makroregionů, včetně infrastrukturních spojení mezi nimi,
S OHLEDEM na budování transevropské silniční (TEM) a železniční (TER) sítě v rámci Evropské hospodářské komise OSN a transevropské dopravní sítě (TEN-T) v rámci EU,
USILUJÍCE o zajištění efektivnější implementace stávajících zákonných nástrojů a VYCHÁZEJÍCE z dalších mezinárodních programů,
SE DOHODLY NÁSLEDOVNĚ:
KAPITOLA I
CÍLE, GEOGRAFICKÝ RÁMEC A DEFINICE
Článek 1
Obecné cíle a principy
1. V souladu s článkem 8 Karpatské úmluvy je cílem Protokolu o udržitelné dopravě (dále jen „Protokol“) posílit a usnadnit spolupráci smluvních stran v oblasti rozvoje udržitelné nákladní a osobní dopravy a související infrastruktury v Karpatech ve prospěch současných i budoucích generací, a tím přispět k udržitelnému rozvoji regionu, a zároveň eliminovat, minimalizovat a v nutných případech také zmírňovat a kompenzovat negativní environmentální a socioekonomické vlivy rozvoje dopravy a související infrastruktury.
2. Za účelem dosažení výše uvedených cílů se smluvní strany zavazují spolupracovat zejména na:
a) politikách udržitelné dopravy a plánování a budování související infrastruktury, které zohlední specifika horského prostředí,
b) rozvoji politik udržitelné multimodální dopravy, zajišťujících socioekonomické výhody mobility a dostupnosti městských, venkovských a odlehlých oblastí i turistických destinací v Karpatech,
c) snižování negativních vlivů na lidské zdraví a zvyšování bezpečnosti dopravy,
d) zamezení fragmentace přírodních a polopřírodních stanovišť zapříčiněné všemi druhy dopravy a související infrastrukturou a dále udržování a zlepšování ekologické konektivity na místní, národní a regionální úrovni,
e) vývoji a podpoře ekologicky šetrných modelů a systémů dopravy, zejména v ekologicky citlivých oblastech,
f) realizaci plánování udržitelné dopravy a řízení dopravního provozu v Karpatech způsobem pokud možno zamezujícím přetížení tranzitní kapacity Karpat,
g) zajištění fungování infrastruktury dopravní sítě,
h) zlepšování či údržbě dopravní infrastruktury z hlediska její efektivity, bezpečnosti provozu a ochrany cestujících a mobility nákladní dopravy a emisí skleníkových plynů.
Článek 2
Geografický rámec působnosti
1. Tento Protokol se vztahuje na karpatský region (dále jen „Karpaty“), jak je vymezen konferencí smluvních stran.
2. Každá smluvní strana může rozšířit působnost tohoto Protokolu i na další části svého území prohlášením učiněným u depozitáře.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto Protokolu:
a) „konference smluvních stran“ znamená konferenci smluvních stran Karpatské úmluvy,
b) „ochrana“ znamená sérii opatření potřebných k zachování přírodních stanovišť a populací druhů volně žijících zvířat a planě rostoucích rostlin v příznivém stavu z hlediska jejich ochrany,
c) „ekologická konektivita“ znamená spojování či propojování ekologických krajinných prvků (polopřírodních a přírodních stanovišť nebo nárazníkových zón, biologických migračních koridorů) mezi sebou, z hlediska jednotlivce, druhu, populace nebo seskupení těchto ekologických jednotek, po celou dobu jejich vývojového cyklu nebo jeho částí, v určeném čase nebo na dobu potřebnou ke zlepšení dostupnosti jejich zdrojů a přirozeného prostředí,
d) „ekologicky šetrná doprava“ znamená dopravu, která produkuje omezené množství emisí a odpadů absorbovatelných planetou, využívá obnovitelné zdroje v míře srovnatelné nebo nižší, než v jaké byly tyto zdroje vytvářeny, omezuje ostatní vlivy na krajinu a ekosystémy, včetně fragmentace stanovišť, a využívá neobnovitelné zdroje v míře srovnatelné nebo nižší, než v jaké byly vyvinuty obnovitelné náhrady, a zároveň minimalizuje vlivy na využití půdy a produkci hluku,
e) „cíle environmentální kvality“ znamenají cíle popisující stav životního prostředí, jehož má být dosaženo za řádného zohlednění účinků na ekosystémy,
f) „externí náklady“ odkazují na situaci, kdy uživatel dopravy nehradí celkové náklady (včetně nákladů souvisejících se životním prostředím, dopravní kongescí nebo nehodami) za svou přepravní činnost nebo plně nečerpá její výhody,
g) „interoperabilita“ znamená možnost provozovat jednotlivé druhy dopravy bez překážek mezi národními dopravními sítěmi,
h) „krajinná rozmanitost“ znamená rozmanitost krajin,
i) „multimodální doprava“ znamená přepravu nákladu či osob nebo obojího současně za užití dvou nebo více druhů dopravy,
j) „přírodní stanoviště“ znamená pozemní nebo vodní oblast, která se odlišuje geografickými, abiotickými a biotickými faktory a kde se přirozeně vyskytuje určitý organismus či populace,
k) „pozorovatel“ znamená pozorovatele dle definice v článku 14 odst. 5 Karpatské úmluvy,
l) „smluvní strany“ znamenají smluvní strany tohoto Protokolu,
m) „dotčená veřejnost“ znamená veřejnost, která je nebo může být ovlivněna rozhodováním o otázkách životního prostředí nebo která na něm může být zainteresována; pro účely této definice se za subjekty zainteresované na tomto rozhodování považují nevládní organizace podporující ochranu životního prostředí a splňující požadavky podle vnitrostátního práva,
n) „chráněná oblast“ znamená geograficky vymezenou oblast, která je vytyčena a spravována k dosažení konkrétních ochranných cílů,
o) „polopřírodní stanoviště“ znamená stanoviště, které bylo pozměněno a je udržováno lidskou činností, avšak stále na něm přežívají druhy, které se v dané oblasti vyskytují přirozeně,
p) „citlivá oblast“ znamená oblast, která je zvláště zranitelná vzhledem ke svým charakteristikám (vlivem faktorů, jako je hustota osídlení, topografie a biotopy v dané oblasti) a která může být ohrožena necitlivým zásahem vzhledem k plnění své ekologické funkce,
q) „pomocný orgán“ znamená pomocný orgán zřízený v souladu s článkem 14 odst. 2 písm. e) Karpatské úmluvy, který může zahrnovat tematické pracovní skupiny nebo výbory,
r) „transevropské sítě“ znamenají dopravní infrastrukturu celoevropsky strategického významu, jak je vymezena Evropskou hospodářskou komisí OSN prostřednictvím Transevropské sítě pro silniční (TEM) nebo železniční dopravu (TER) nebo Evropskou unií prostřednictvím Transevropské dopravní sítě (TEN-T),
s) „dopravní infrastruktura“ znamená veškeré cesty a pevné instalace potřebné pro provoz, bezpečnost a ochranu životního prostředí u všech druhů dopravy.
KAPITOLA II
OBECNÉ ZÁVAZKY
Článek 4
Integrování cílů udržitelné dopravy a rozvoje dopravní infrastruktury v Karpatech
1. Smluvní strany zohlední cíle tohoto Protokolu ve svých ostatních politikách a strategiích, zejména těch, které se týkají územního plánování a řízení zdrojů, ochrany biologické a krajinné rozmanitosti, správy vod a povodí, zemědělství a lesního hospodářství, cestovního ruchu, průmyslu a energetiky.
2. Smluvní strany se zavazují spolupracovat na integrování principů udržitelné dopravy a související infrastruktury do ostatních politik vytvářených na globální, regionální nebo národní úrovni, které by mohly mít přínosný vliv na ochranu a udržitelné využívání biologické a krajinné rozmanitosti Karpat, včetně výroby, přenosu a úspory energie jakož i cestovního ruchu a rekreace.
Článek 5
Účast regionálních a místních orgánů a ostatních zúčastněných stran
1. Smluvní strany přijmou, ve svém stávajícím institucionálním rámci, opatření za účelem usnadnění koordinace a spolupráce mezi institucemi, dotčenými regionálními a místními orgány s cílem podpořit vzájemnou odpovědnost, zejména vytváření a posilování vzájemného souladu při provádění politik zaměřených na podporu udržitelné dopravy a související infrastruktury.
2. Smluvní strany podniknou opatření s cílem usnadnit zapojení dalších zúčastněných subjektů, jako např. obcí a dotčené veřejnosti, do procesu přípravy a implementace těchto politik a opatření.
Článek 6
Mezinárodní spolupráce
1. Smluvní strany podporují aktivní spolupráci mezi příslušnými institucemi a organizacemi na mezinárodní úrovni s ohledem na podporu udržitelné dopravy a dopravní infrastruktury v karpatské oblasti.
2. Smluvní strany napomáhají přeshraniční spolupráci mezi regionálními a místními orgány a ostatními zúčastněnými subjekty, jako např. obcemi a dotčenou veřejností, v karpatské oblasti a hledání řešení společných problémů na nejvhodnější úrovni.
KAPITOLA III
SPECIFICKÁ OPATŘENÍ
Článek 7
Obecné dopravní politiky a strategie
1. Každá smluvní strana zohlední při utváření a implementaci politik a strategií obecné cíle a principy uvedené v článku 1 tohoto Protokolu.
2. V rámci této činnosti každá smluvní strana stanoví a implementuje ve všech fázích v případě, že to považuje za vhodné, cíle environmentální kvality pro zřízení udržitelného systému dopravy v Karpatech a přijme nezbytná opatření ke splnění těchto cílů.
Článek 8
Sítě dopravní infrastruktury a jejich konektivita
1. Smluvní strany zohlední potenciál alternativních tras při plánování a budování sítí dopravní infrastruktury s tím, že zajistí jejich fungování a kompatibilitu s transevropskými sítěmi na nejvhodnější úrovni.
2. Každá smluvní strana podnikne opatření ke zlepšení dostupnosti a optimalizaci kapacity sítí dopravní infrastruktury na všech úrovních.
3. Každá smluvní strana přednostně zohlední při plánování dopravní infrastruktury zamezení anebo minimalizaci nepříznivých socioekonomických a environmentálních vlivů.
4. Každá smluvní strana bere zřetel na zvláštní požadavky horského prostředí a jeho obyvatel a odpovídajícím způsobem přizpůsobit sítě dopravní infrastruktury tím, že zohlední:
a) ochranu citlivých oblastí, zejména oblastí s vysokou úrovní biologické rozmanitosti ekologickou konektivitou nebo oblastí mezinárodního významu z hlediska ochrany biologické rozmanitosti a krajiny,
b) minimalizaci znečištění ovzduší a emisí hluku;
c) potřeby oblastí zvlášť významných z hlediska cestovního ruchu.
5. Každá smluvní strana aplikuje tam, kde je to vhodné strategické posuzování vlivů na životní prostředí (SEA), hodnocení vlivů na životní prostředí (EIA) i další nástroje a hodnocení.
Článek 9
Silniční doprava
1. Smluvní strany uznávají důležitost nákladní a osobní silniční dopravy, zejména z hlediska jejího významu z hlediska dostupnosti odlehlých oblastí a cílových destinací i z hlediska rozvoje karpatského regionu.
2. Smluvní strany vědomy si specifických negativních vlivů silniční dopravy, jako např. fragmentace krajin a osídlení, úmrtnost živočichů v důsledku provozu, využití půdy, ztráta přírodních a polopřírodních stanovišť, emise skleníkových plynů, znečišťujících látek a hluku, usilují o zamezení, minimalizaci a v případě potřeby i kompenzaci těchto vlivů.
3. Smluvní strany podniknou kroky za účelem podpory rozvoje udržitelné silniční dopravy tím, že:
a) prověří silniční sítě z hlediska jejich udržitelnosti, přiměřené kvality a užívání,
b) minimalizují objem provozu vedoucího citlivými oblastmi,
c) podpoří ekologickou konektivitu s využitím nástrojů územního a dopravního plánování a dalších opatření,
d) usnadní přístup k alternativním palivům a energii implementováním mezinárodních standardů pro související infrastrukturu a poskytnou informace ohledně umístění a kompatibility palivové infrastruktury,
e) podpoří hromadnou dopravu, včetně veřejné hromadné dopravy,
f) optimalizují rozhraní mezi dálkovou a koncovou nákladní dopravou za účelem omezení individuálních dodávek, včetně použití optimalizovaného plánování a logistiky;
g) podniknou opatření ke snížení úmrtnosti živočichů v důsledku provozu,
h) budou respektovat tradiční ráz krajiny,
i) minimalizují negativní vlivy na veřejné zdraví místního obyvatelstva.
Článek 10
Železniční doprava
1. Smluvní strany uznávají:
a) důležitost nákladní a osobní železniční dopravy, která představuje významný prvek multimodální dopravy a hlavní alternativu k silniční dopravě v karpatském regionu,
b) význam nákladní a osobní železniční dopravy pro rozvoj karpatského regionu, včetně cestovního ruchu.
2. Smluvní strany, vědomy si specifických negativních vlivů železniční dopravy, jako např. usmrcování živočichů v důsledku provozu, fragmentace krajin a osídlení a emise hluku, se zavazují usilovat o zamezení, minimalizaci a v případě potřeby i kompenzaci těchto vlivů.
3. Smluvní strany podniknou kroky za účelem podpory rozvoje udržitelné železniční dopravy tím, že
a) optimalizují a modernizují železniční dopravu, zejména v případě přeshraničních toků nákladu a osob,
b) zefektivní multimodalitu dopravy pomocí lepší logistiky a spojení mezi různými druhy dopravy,
c) podniknou opatření ke snížení úmrtnosti živočichů v důsledku provozu,
d) podpoří ekologickou konektivitu využitím nástrojů územního a dopravního plánování a ostatních opatření,
e) podniknou opatření za účelem přesunutí dálkové nákladní a osobní dopravy v největší možné míře na železnici;
f) provádějí údržbu a zlepšování železniční sítě.
Článek 11
Vodní doprava
1. Smluvní strany uznávají potenciál vodní dopravy:
a) zejména jako prvku multimodální dopravy,
b) pro rozvoj karpatského regionu, včetně cestovního ruchu.
2. Smluvní strany, s ohledem na hydrologická, biologická a ekologická a jiná specifika horských povodí, usilují o to, aby eliminovaly, minimalizovaly a v případě potřeby kompenzovaly vlivy dopravy na horská povodí, zejména na mokřady a sladkovodní ekosystémy, jako např. emise znečišťujících látek a hluku, ničení přírodních a polopřírodních stanovišť, fragmentace říčních ekosystémů a destrukce břehů vlnami způsobenými loděmi.
Článek 12
Letecká doprava
1. Smluvní strany uznávají:
a) potenciál letecké dopravy pro ekonomický rozvoj, zejména pro rozvoj cestovního ruchu a dostupnost odlehlých oblastí,
b) význam letecké dopravy pro dálkovou přepravu,
c) nezbytnost soustředit se na stávající letiště a letištní plochy.
2. Smluvní strany, vědomy si specifických negativních vlivů letecké dopravy, jako např. hluk a emise, a jejího dopadu na přírodní a polopřírodní stanoviště a migrační koridory ptáků, usilují o to, aby výše uvedené vlivy eliminovaly, minimalizovaly a v případě potřeby kompenzovaly.
3. Smluvní strany podniknou kroky za účelem podpory rozvoje udržitelné letecké dopravy tím, že:
a) zoptimalizují a vylepší stávající dopravní infrastrukturu,
b) zlepší multimodální spojení mezi letišti v Karpatech se zaměřením na veřejnou dopravu,
c) v největší možné míře sníží provoz letadel nad přírodními a polopřírodními stanovišti a zamezí křížení s migračními koridory ptáků.
Článek 13
Nemotorová doprava
1. Smluvní strany uznávají:
a) zásadní přínosy nemotorové dopravy, mj. z hlediska veřejného zdraví a minimalizace negativních vlivů na životní prostředí,
b) nemotorovou dopravu jako efektivní zdroj z hlediska nákladů a údržby dopravní infrastruktury, prostorového využití a úspory energií;
c) rostoucí význam nemotorové dopravy, zejména pro cestovní ruch a rekreaci.
2. Smluvní strany, vědomy si možných negativních vlivů nemotorové dopravy, jako např. rušení fauny a flóry v citlivých oblastech, usilují o zamezení, minimalizaci a v případě potřeby také kompenzaci těchto vlivů.
3. Smluvní strany podniknou kroky za účelem podpory rozvoje nemotorové dopravy, zejména cyklistiky a pěší turistiky, rozvojem:
a) vhodné dopravní infrastruktury, jako např. chodníků, turistických stezek, zelených stezek a cyklostezek,
b) intermodálního spojení, integrujícího pěší a cyklistický provoz,
c) zvyšování povědomí a rozvojem informačního systému.
Článek 14
Systémy řízení dopravního provozu
1. Smluvní strany uznávají význam inteligentních systémů řízení dopravního provozu pro odstraňování současných bariér mobility, a to z hlediska optimalizace stávající dopravní kapacity, zvýšení bezpečnosti a efektivity zdrojů.
2. Každá smluvní strana v souvislosti s řízením dopravního provozu přednostně zohlední eliminování anebo minimalizaci negativních socioekonomických vlivů a vlivů na životní prostředí.
3. Smluvní strany podporují systémy řízení dopravního provozu, které, pokud je to možné:
a) zajišťují optimální a bezpečné využívání dopravní infrastruktury,
b) integrují různé druhy dopravy,
c) využijí potenciál hromadné dopravy,
d) umožní interoperabilitu a kontinuitu služeb,
e) poskytnou informace o cestě a dopravním provozu a zajistí výměnu údajů v reálném čase,
f) zahrnou satelitní technologie,
g) sníží dopravní kongesce,
h) zahrnou dynamické řízení parkování.
4. Každá smluvní strana zohlední specifické potřeby horského prostředí a jeho obyvatelstva a přizpůsobí jim řízení dopravního provozu, přičemž bere zřetel na:
a) ochranu citlivých oblastí, zejména oblastí s vysokou úrovní biologické rozmanitosti, ekologickou konektivitou nebo oblastí mezinárodního významu z hlediska ochrany biologické rozmanitosti a krajiny,
b) minimalizaci znečištění ovzduší a emisí hluku,
c) potřeby oblastí zvlášť významných z hlediska cestovního ruchu.
Článek 15
Bezpečnostní normy
1. Každá smluvní strana zavede a prosazuje bezpečnostní normy pro všechny druhy dopravy.
2. Každá smluvní strana podnikne na svém území nápravná opatření za účelem rekonstrukce nebo modernizace železničních a silničních úseků s vysokou nehodovostí.
Článek 16
Skutečné náklady
1. Smluvní strany aplikují tam, kde je to vhodné, principy „uživatel platí“ a „znečišťovatel platí“ za účelem pokrytí skutečných nákladů různých druhů dopravy.
2. Smluvní strany souhlasí, že za tímto účelem usilují o:
a) zavedení systému pro hodnocení nákladů na dopravní infrastrukturu a externích nákladů,
b) postupné zavádění systémů pro hrazení poplatků v podobě poplatků za dopravní infrastrukturu nebo externí náklady.
KAPITOLA IV
PROVÁDĚNÍ, MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ
Článek 17
Provádění
1. Každá smluvní strana podnikne příslušná právní a správní opatření k zajištění provádění ustanovení tohoto Protokolu a pro účely monitorování účinnosti těchto opatření.
2. Každá smluvní strana přezkoumá možnosti podpory provádění ustanovení tohoto Protokolu finančními opatřeními.
3. Každá smluvní strana určí příslušný vnitrostátní orgán odpovědný za provádění tohoto Protokolu a za poskytnutí těchto informací ostatním smluvním stranám. Příslušné vnitrostátní orgány budou odpovědny za monitorování účinků opatření uvedených v odst. 1 a 2 tohoto článku.
4. Konference smluvních stran se zavazuje vytvořit a přijmout Strategický akční plán pro rozvoj Karpat jako průvodní opatření pro provádění tohoto Protokolu.
Článek 18
Vzdělávání, informace a povědomí veřejnosti
1. Smluvní strany podporují vzdělávání, informovanost a zvyšování povědomí veřejnosti o cílech, opatřeních a provádění tohoto Protokolu.
2. Smluvní strany zajistí veřejnosti přístup k informacím souvisejícím s prováděním tohoto Protokolu.
Článek 19
Zasedání smluvních stran
1. Konference smluvních stran Karpatské úmluvy slouží jako zasedání smluvních stran tohoto Protokolu.
2. Smluvní strany Karpatské úmluvy, které nejsou smluvními stranami tohoto Protokolu, se mohou konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran Protokolu zúčastnit jako pozorovatelé. Pokud konference smluvních stran slouží jako zasedání smluvních stran Protokolu, pak rozhodnutí podle tohoto Protokolu přijímají pouze ty smluvní strany, které jsou zároveň smluvními stranami tohoto Protokolu.
3. Pokud konference smluvních stran slouží jako zasedání smluvních stran tohoto Protokolu, bude kterýkoliv člen předsednictva konference zastupující ho smluvní stranu, která však současně není smluvní stranou tohoto Protokolu, nahrazen členem, jenž bude zvolen smluvními stranami Protokolu a z některé ze smluvních stran tohoto Protokolu.
4. Jednací řád konference smluvních stran se použije přiměřeně pro zasedání smluvních stran tohoto Protokolu, pokud konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto Protokolu nerozhodne na základě konsensu jinak.
5. První zasedání konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran Protokolu svolá sekretariát společně s prvním zasedáním konference smluvních stran plánovaném po vstupu tohoto Protokolu v platnost. Následná řádná zasedání konference smluvních stran Úmluvy sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto Protokolu se konají společně s řádnými zasedáními konference smluvních stran, pokud konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto Protokolu nerozhodne jinak.
6. Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto Protokolu učiní v rámci svého mandátu rozhodnutí nezbytná k podpoře účinného provádění Protokolu. Vykonává funkce svěřené jí tímto Protokolem a:
a) vydává doporučení v jakýchkoliv záležitostech nezbytných k provádění tohoto Protokolu,
b) zřizuje pomocné orgány nezbytné k provádění tohoto Protokolu,
c) projednává a přijímá dodatky k tomuto Protokolu nezbytné k provádění tohoto Protokolu
d) vykonává jiné funkce potřebné k provádění tohoto Protokolu.
Článek 20
Sekretariát
1. Sekretariát ustanovený článkem 15 Karpatské úmluvy slouží jako sekretariát tohoto Protokolu.
2. Článek 15 odst. 2 Karpatské úmluvy o funkci sekretariátu se použije přiměřeně pro tento Protokol.
Článek 21
Pomocné orgány
1. Kterýkoliv pomocný orgán ustanovený Karpatskou úmluvou může na základě rozhodnutí konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto Protokolu sloužit pro potřeby tohoto Protokolu. V takovém případě zasedání smluvních stran určí, jaké funkce bude tento orgán vykonávat.
2. Smluvní strany Karpatské úmluvy, které nejsou smluvními stranami tohoto Protokolu, se mohou jako pozorovatelé účastnit zasedání kteréhokoliv z těchto pomocných orgánů. Pokud pomocný orgán Karpatské úmluvy slouží jako pomocný orgán Protokolu, rozhodnutí v rámci tohoto Protokolu budou činěna pouze smluvními stranami Protokolu.
3. Pokud pomocný orgán Karpatské úmluvy vykonává své funkce v záležitosti týkajících se tohoto Protokolu, bude kterýkoliv člen předsednictva zastupujícího smluvní stranu Karpatské úmluvy, která však současně není smluvní stranou Protokolu, nahrazen členem, jenž bude zvolen smluvními stranami Protokolu z některé ze smluvních stran tohoto Protokolu.
Článek 22
Monitorování dodržování závazků
1. Smluvní strany pravidelně podávají konferenci smluvních stran zprávy o opatřeních týkajících se tohoto Protokolu a výsledcích přijatých opatření. Konference smluvních stran stanoví lhůty a formát pro předkládání zpráv.
2. Pozorovatelé mohou předložit konferenci smluvních stran anebo Výboru pro provádění Karpatské úmluvy (dále jen „Výbor pro provádění“) jakékoliv informace nebo zprávy o provádění a dodržování ustanovení tohoto Protokolu.
3. Výbor pro provádění shromažďuje, hodnotí a analyzuje údaje významné pro provádění tohoto Protokolu a sleduje dodržování ustanovení tohoto Protokolu smluvními stranami.
4. Výbor pro provádění předkládá konferenci smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto Protokolu doporučení pro provádění a nezbytná opatření pro jeho dodržování.
5. Konference smluvních stran přijímá nebo doporučuje nezbytná opatření.
Článek 23
Vyhodnocování účinnosti ustanovení
1. Smluvní strany pravidelně kontrolují a vyhodnocují účinnost ustanovení tohoto Protokolu. Konference smluvních stran může zvážit přijetí příslušných změn tohoto Protokolu nezbytných pro dosažení jeho cíle.
2. Smluvní strany pomáhají zapojení místních orgánů a ostatních zainteresovaných skupin do procesu v odstavci 1.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
Souvislost mezi Karpatskou úmluvou a Protokolem
1. Tento Protokol představuje protokol ke Karpatské úmluvě ve smyslu ustanovení článku 2 odstavec 3 úmluvy, popř. ve smyslu dalších souvisejících článků Karpatské úmluvy.
2. Ustanovení článků 19, 20, 21 odst. 2 až 4 a článku 22 Karpatské úmluvy o vstupu v platnost, změnách nebo odstoupení od tohoto Protokolu a o řešení sporů se přiměřeně použijí pro tento Protokol. Pouze smluvní strana Karpatské úmluvy se může stát smluvní stranou tohoto Protokolu.
Článek 25
Výhrady
K tomuto Protokolu nelze učinit žádné výhrady.
Článek 26
Depozitář
Depozitářem tohoto Protokolu je vláda Ukrajiny.
Článek 27
Oznámení
Depozitář ve vztahu k Protokolu uvědomí všechny smluvní strany o:
a) každém podpisu,
b) uložení každé ratifikační listiny a listiny o přijetí nebo schválení,
c) každém dni vstupu v platnost;
d) každém prohlášení učiněném smluvní stranou nebo signatářem,
e) každé výpovědi oznámené smluvní stranou, včetně data, kdy nabývá účinnosti.
Článek 28
Podpis
1. Tento Protokol je otevřen k podpisu u depozitáře od 26. září 2014 do 26. září 2015.
2. Pro smluvní strany, které vyjádřily svůj souhlas s tím, že budou tímto Protokolem vázány v pozdějším termínu, vstoupí tento Protokol v platnost devadesátý den ode dne uložení ratifikační listiny. Po vstupu dodatku k tomuto Protokolu v platnost, se kterákoliv nová smluvní strana uvedeného Protokolu stává smluvní stranou Protokolu v jeho změněném znění.
Dáno v Mikulově dne 26. září 2014 v jednom původním vyhotovení v anglickém jazyce.
Originál Protokolu bude uložen u depozitáře, který rozešle ověřené kopie všem smluvním stranám.
Na důkaz toho níže podepsaní, řádně zmocnění k tomuto účelu, podepsali tento Protokolu
Za vládu České republiky
Za vládu Maďarska
Za vládu Polské republiky
Za vládu Rumunska
Za vládu Republiky Srbska
Za vládu Slovenské republiky
Za vládu Ukrajiny

1) Rámcová úmluva o ochraně a udržitelném rozvoji Karpat přijatá v Kyjevě dne 22. května 2003 byla vyhlášena pod č. 47/2006 Sb. m. s.