46/1999 Sb.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Úmluvy o bezpečnosti personálu Organizace spojených národů a přidruženého personálu

46
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 9. prosince 1994 byla v New Yorku přijata Úmluva o bezpečnosti personálu Organizace spojených národů a přidruženého personálu.
Jménem České republiky byla Úmluva podepsána v New Yorku dne 27. prosince 1995.
S Úmluvou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky Úmluvu ratifikoval. Ratifikační listina České republiky byla uložena u generálního tajemníka Organizace spojených národů, depozitáře Úmluvy, dne 13. června 1997.
Úmluva vstoupila v platnost na základě svého článku 27 odst. 1 dne 15. ledna 1999 a tímto dnem vstoupila v platnost i pro Českou republiku.
Český překlad Úmluvy se vyhlašuje současně. Do anglického znění Úmluvy lze nahlédnout na Ministerstvu zahraničních věcí.


ÚMLUVA
o bezpečnosti personálu Organizace spojených národů a přidruženého personálu
Státy, které jsou stranami této úmluvy,
hluboce znepokojeny rostoucím počtem úmrtí a zranění způsobených záměrnými útoky proti personálu Organizace spojených národů (dále jen „OSN“) a přidruženému personálu,
majíce na zřeteli, že útoky proti personálu jednajícímu jménem OSN nebo jiné špatné zacházení s ním jsou neospravedlnitelné a nepřijatelné, nezávisle na tom, kdo se jich dopouští,
uznávajíce, že operace OSN jsou vedeny ve společném zájmu mezinárodního společenství a v souladu se zásadami a cíli Charty OSN,
potvrzujíce významný příspěvek personálu OSN a přidruženého personálu ke snahám OSN na poli preventivní diplomacie, peacemakingu, peacekeepingu, peacebuildingu a humanitárních a jiných operací,
vědomy si stávajících mechanismů zajištění bezpečnosti personálu OSN a přidruženého personálu, včetně kroků v tomto směru podniknutých hlavními orgány OSN,
uznávajíce nicméně, že stávající opatření na ochranu personálu OSN a přidruženého personálu jsou nedostatečná,
potvrzujíce, že efektivnost a bezpečnost operací OSN je posílena tam, kde jsou takové operace vedeny se souhlasem a spoluprací hostitelského státu,
vyzývajíce všechny státy, v nichž je rozmístěn personál OSN a přidružený personál, i všechny ostatní, jejichž pomoc bude tento personál případně potřebovat, aby poskytly všestrannou podporu s cílem usnadnit vedení operací OSN a splnění jejich mandátu,
přesvědčeny, že je naléhavě nutné přijmout vhodná a efektivní opatření pro předcházení útokům páchaným proti personálu OSN a přidruženému personálu a pro potrestání těch, kdo takové útoky spáchali,
se dohodly na tomto:
Článek 1
Definice
Pro účely této úmluvy:
a) „Personál OSN“ označuje:
(i) Osoby najaté nebo přidělené generálním tajemníkem OSN jako členové vojenských, policejních nebo civilních složek operace OSN;
(ii) Jiné úředníky OSN nebo mezinárodních odborných organizací systému OSN nebo Mezinárodní agentury pro atomovou energii nebo znalce pověřené pro ně posláním, kteří jsou přítomni v úřední funkci v oblasti, kde je vedena operace OSN;
b) „Přidružený personál“ označuje:
(i) osoby přidělené vládou některého státu nebo mezivládní organizací se souhlasem příslušného orgánu OSN;
(ii) Osoby najaté generálním tajemníkem OSN nebo mezinárodní odbornou organizací systému OSN nebo Mezinárodní agenturou pro atomovou energii;
(iii) Osoby přidělené humanitární nevládní organizací nebo agencií po dohodě s generálním tajemníkem OSN nebo s mezinárodní odbornou organizací systému OSN nebo s Mezinárodní agenturou pro atomovou energii,
za účelem provádění činností na podporu naplňování mandátu operace OSN;
c) „Operace OSN“ označuje operaci ustavenou příslušným orgánem OSN v souladu s Chartou OSN a vedenou z moci a pod kontrolou OSN:
(i) tam, kde je účelem takové operace udržení nebo obnovení mezinárodního míru a bezpečnosti; nebo
(ii) tam, kde Rada bezpečnosti nebo Valné shromáždění pro účely této úmluvy prohlásily, že existuje výjimečné ohrožení bezpečnosti personálu účastnícího se operace;
d) „Hostitelský stát“ označuje stát, na jehož území je vedena operace OSN;
e) „Tranzitní stát“ označuje stát jiný než hostitelský stát, jehož územím projíždí personál OSN a přidružený personál nebo je prováženo jeho vybavení nebo je zde tento personál či jeho vybavení dočasně přítomen v souvislosti s operací OSN.
Článek 2
Rozsah působnosti
1. Tato úmluva se vztahuje na personál OSN a přidružený personál a na operaci OSN podle vymezení v článku 1.
2. Tato úmluva se nevztahuje na operaci OSN vedenou z pověření Rady bezpečnosti jako donucovací akce podle kapitoly VII Charty OSN, na níž se podílí členové personálu jako kombatanti proti organizovaným ozbrojeným silám a na něž se vztahuje právo mezinárodních ozbrojených konfliktů.
Článek 3
Identifikace
1. Vojenské a policejní složky operace OSN a jejich vozidla, plavidla a letadla ponesou rozlišující označení. Ostatní personál, vozidla, plavidla a letadla účastnící se operace OSN ponesou patřičné označení, nerozhodne-li generální tajemník OSN jinak.
2. Veškerý personál OSN a přidružený personál ponese příslušné doklady totožnosti.
Článek 4
Dohody o statutu operace
Hostitelský stát a OSN co nejdříve uzavřou dohodu o statutu operace OSN a veškerého personálu účastnícího se operace, včetně, mimo jiné, ustanovení o výsadách a imunitách vojenských a policejních složek operace.
Článek 5
Tranzit
Tranzitní stát usnadní nerušený průjezd personálu OSN a přidruženého personálu a jeho vybavení do a z hostitelského státu.
Článek 6
Respektování zákonů a nařízení
1. Aniž by tím byly dotčeny jeho případné výsady a imunity nebo nároky vyplývající z jeho povinností, personál OSN a přidružený personál:
a) bude dbát zákonů a předpisů hostitelského státu a tranzitního státu; a
b) zdrží se akcí nebo činností neslučitelných s nestranným a mezinárodním charakterem jeho povinností.
2. Generální tajemník OSN přijme všechna vhodná opatření k zajištění dodržování těchto povinností.
Článek 7
Povinnost zajistit bezpečnost a ochranu personálu OSN a přidruženého personálu
1. Personál OSN a přidružený personál, jeho vybavení a objekty se nestanou cílem útoku nebo jakékoliv akce bránící výkonu jejich mandátu.
2. Smluvní strany přijmou všechna příslušná opatření k zajištění bezpečnosti a ochrany personálu OSN a přidruženého personálu. Smluvní strany zejména podniknou všechny příslušné kroky na ochranu personálu OSN a přidruženého personálu rozmístěného na jejich území před trestnými činy uvedenými v článku 9.
3. Smluvní strany budou podle potřeby při provádění této úmluvy spolupracovat s OSN a ostatními státy, které jsou smluvními stranami, a to zvláště v případě, kdy hostitelský stát není schopen sám přijmout požadovaná opatření.
Článek 8
Povinnost propustit nebo vrátit zajatý nebo zadržený personál OSN nebo přidružený personál
Pokud platná dohoda o statutu sil nestanoví jinak, personál OSN nebo přidružený personál, který bude zajat nebo zadržen při výkonu svých povinností a bude určena jeho totožnost, nebude podroben výslechu a bude neprodleně propuštěn nebo vrácen orgánům OSN nebo jiným příslušným orgánům. Do jeho propuštění bude s takovým personálem zacházeno v souladu s všeobecně uznávanými normami lidských práv a zásadami a duchem Ženevských úmluv z roku 1949.
Článek 9
Trestné činy proti personálu OSN a přidruženému personálu
1. Úmyslné spáchání:
a) vraždy, únosu nebo jiného útoku proti osobě člena personálu OSN nebo přidruženého personálu nebo jeho svobodě;
b) násilného útoku proti úředním místnostem, soukromému obydlí nebo dopravnímu prostředku člena personálu OSN nebo přidruženého personálu, který by mohl ohrozit jeho osobu nebo svobodu;
c) hrozby takového útoku s cílem donutit fyzickou nebo právnickou osobu k nějakému jednání nebo ke zdržení se nějakého jednání;
d) pokusu o takový útok; a
e) činu představujícího spolupachatelství takového útoku nebo pokusu o spáchání takového útoku nebo organizování takového útoku nebo vydání příkazu ke spáchání takového útoku jiný osobám,
bude každou smluvní stranou kvalifikováno jako trestný čin podle jejího vnitrostátního zákonodárství.
2. Každá smluvní strana stanoví přiměřené tresty za trestné činy uvedené v odstavci 1 s přihlédnutím k jejich závažnému charakteru.
Článek 10
Stanovení jurisdikce
1. Každá smluvní strana přijme opatření nezbytná k tomu, aby byla dána pravomoc jejích soudů, pokud jde o trestné činy uvedené v článku 9, v následujících případech:
a) je-li trestný čin spáchán na území tohoto státu nebo na palubě lodi nebo letadla registrovaných v tomto státě;
b) je-li domnělý pachatel státním příslušníkem tohoto státu.
2. Smluvní strana může rovněž stanovit svou jurisdikci nad jakýmkoli takovým trestným činem spáchaným:
a) bezdomovcem s trvalým pobytem v tomto státu; nebo
b) ve vztahu k občanovi tohoto státu; nebo
c) ve snaze přimět tento stát k nějakému jednání nebo zdržení se nějakého jednání.
3. Každá smluvní strana, která stanovila svou jurisdikci podle odstavce 2, to oznámí generálnímu tajemníkovi OSN. Jestliže tato smluvní strana následně tuto jurisdikci zruší, oznámí to generálnímu tajemníkovi OSN.
4. Každá smluvní strana přijme opatření nezbytná pro stanovení své jurisdikce nad trestnými činy uvedenými v článku 9 v případech, kdy domnělý pachatel se nachází na jejím území a nebude vydán v souladu s článkem 15 některé ze smluvních stran, které stanovily svou jurisdikci v souladu s odstavcem 1 nebo 2.
5. Tato úmluva nevylučuje jinou trestní jurisdikci vykonávanou v souladu s vnitrostátním právem.
Článek 11
Předcházení trestným činům proti personálu OSN a přidruženému personálu
Smluvní strany spolupracují při předcházení trestným činům uvedeným v článku 9 zejména:
a) přijetím všech proveditelných opatření s cílem zabránit tomu, aby na jejich území byly konány přípravy ke spáchání takových trestných činů na jejich území nebo mimo ně; a
b) výměnou informací v souladu s jejich vnitrostátním právem a koordinací přijímání vhodných správních a jiných opatření k předcházení páchání takových trestných činů.
Článek 12
Sdělování informací
1. Za podmínek stanovených jejím vnitrostátním právem smluvní strana, na jejímž území byl spáchán trestný čin uvedený v článku 9 a která má důvod předpokládat, že domnělý pachatel z jejího území uprchl, sdělí generálnímu tajemníkovi OSN a též zainteresovanému státu nebo státům, buď přímo, nebo prostřednictvím generálního tajemníka, veškeré příslušné skutečnosti týkající se spáchaného trestného činu a veškeré dostupné informace týkající se totožnosti domnělého pachatele.
2. Byl-li spáchán trestný čin uvedený v článku 9, vynaloží smluvní strana, která má informace týkající se oběti a okolností trestného činu, veškeré úsilí, aby neprodleně a v úplnosti takové informace předala za podmínek stanovených vnitrostátním právem generálnímu tajemníkovi OSN a zainteresovanému státu nebo státům.
Článek 13
Opatření k zajištění trestního stíhání nebo vydání
1. Vyžadují-li to okolnosti, přijme smluvní strana, na jejímž území se nachází domnělý pachatel, v souladu se svým vnitrostátním právem odpovídající opatření k zajištění přítomnosti této osoby za účelem trestního stíhání nebo vydání.
2. Opatření přijatá podle odstavce 1 budou oznámena v souladu s vnitrostátním právem bezodkladně generálnímu tajemníkovi OSN a, přímo nebo prostřednictvím generálního tajemníka:
a) státu, v němž byl trestný čin spáchán;
b) státu či státům, jejichž státním příslušníkem je domnělý pachatel, nebo, je-li tato osoba bezdomovcem, na jejichž území má tato osoba trvalý pobyt;
c) státu či státům, jejichž státním příslušníkem je oběť; a
d) jiným zainteresovaným státům.
Článek 14
Trestní stíhání domnělých pachatelů
Smluvní strana, na jejímž území se domnělý pachatel nachází, v případě, že tuto osobu nevydá, předá věc bez jakékoli výjimky a neopodstatněných průtahů svým příslušným orgánům k trestnímu stíhání v řízení podle vlastního zákonodárství. Tyto orgány budou rozhodovat stejným způsobem jako v případě běžného trestného činu závažného charakteru podle zákonodárství tohoto státu.
Článek 15
Vydávání domnělých pachatelů
1. Trestné činy uvedené v článku 9, které nejsou zahrnuty ve smlouvách o vydávání osob existujících mezi smluvními stranami jako trestné činy podléhající vydání, se považují za trestné činy do těchto smluv jako takové začleněné. Smluvní strany se zavazují zahrnout tyto trestné činy mezi trestné činy podléhající vydání do každé smlouvy o vydávání, která mezi nimi bude uzavřena.
2. Jestliže smluvní strana, která vydávání váže na existenci smlouvy, obdrží žádost o vydání od jiné smluvní strany, s níž nemá uzavřenu smlouvu o vydávání, může podle vlastního uvážení považovat tuto úmluvu za právní základ pro vydání se zřetelem k těmto trestným činům. Vydání se bude řídit podmínkami stanovenými zákonodárstvím dožádaného státu.
3. Smluvní strany, které neváží vydávání na existenci smlouvy, uznávají mezi sebou tyto trestné činy za trestné činy podléhající vydávání za podmínek stanovených zákonodárstvím dožádaného státu.
4. Každý z těchto trestných činů bude pro účely vydávání mezi smluvními stranami považován za trestný čin spáchaný nejen v místě, kde k němu došlo, ale také na územích smluvních stran, které stanovily svou jurisdikci v souladu s článkem 10 odst. 1 nebo 2.
Článek 16
Vzájemná pomoc v trestních věcech
1. Smluvní strany si navzájem poskytují v co největší míře pomoc ve spojitosti s trestním řízením zahájeným v souvislosti s trestnými činy uvedenými v článku 9, včetně pomoci při získávání důkazů nezbytných pro řízení, které mají k dispozici. Ve všech případech se uplatní zákonodárství dožádaného státu.
2. Ustanoveními odstavce 1 nejsou dotčeny závazky týkající se vzájemné právní pomoci zakotvené v kterékoli jiné smlouvě.
Článek 17
Spravedlivé zacházení
1. Každé osobě, vůči které je vedeno vyšetřování nebo soudní řízení v souvislosti s některým z trestných činů uvedených v článku 9, se zaručuje spravedlivé zacházení, spravedlivé projednání věci a plná ochrana jejích práv ve všech stadiích vyšetřování nebo soudního řízení.
2. Domnělý pachatel bude oprávněn:
a) okamžitě se spojit s nejbližším vhodným zástupcem státu či států, jejichž je státním příslušníkem nebo které jsou jinak oprávněny chránit jeho práva, nebo, jestliže je bezdomovcem, státu, jenž je na žádost této osoby ochoten chránit její práva; a
b) být navštěvován zástupcem tohoto státu či těchto států.
Článek 18
Oznamování výsledku řízení
Smluvní strana, v níž je domnělý pachatel stíhán, oznámí konečný výsledek řízení generálnímu tajemníkovi OSN, který tuto informaci předá ostatním smluvním stranám.
Článek 19
Šíření Úmluvy
Smluvní strany se zavazují, že budou tuto úmluvu šířit v co největší míře a zejména že její studium, stejně jako studium souvisejících ustanovení mezinárodního humanitárního práva, zahrnou do svých programů vojenské přípravy.
Článek 20
Pojistná ustanovení
Žádné z ustanovení této úmluvy nemá vliv na:
a) platnost mezinárodního humanitárního práva a všeobecně uznávaných norem o lidských právech obsažených v mezinárodních instrumentech ve vztahu k ochraně operací OSN a personálu OSN a přidruženého personálu, nebo pokud jde o odpovědnost tohoto personálu dbát tohoto práva a norem;
b) práva a povinnosti států v souladu s Chartou OSN týkající se souhlasu se vstupem osob na jejich území;
c) povinnost personálu OSN a přidruženého personálu jednat v souladu s mandátem operace OSN;
d) právo států dobrovolně vysílajících personál do operace OSN stáhnout tento personál z účasti na této operaci; nebo
e) právo na přiměřené odškodné splatné v případě úmrtí, pracovní neschopnosti, zranění nebo nemoci způsobené službou v rámci peacekeepingu osobám dobrovolně vyslaným státy do operací OSN.
Článek 21
Právo na sebeobranu
Žádné z ustanovení této úmluvy nebude vykládáno jako omezení práva jednat v sebeobraně.
Článek 22
Řešení sporů
1. Jakýkoli spor mezi dvěma nebo více smluvními stranami týkající se výkladu nebo provádění této úmluvy, který nebude urovnán jednáním, bude na žádost jedné z nich postoupen rozhodčímu řízení. Nebudou-li strany schopny se dohodnout o organizaci rozhodčího řízení do šesti měsíců ode dne žádosti o rozhodčí řízení, může kterákoliv z těchto stran předložit spor Mezinárodnímu soudnímu dvoru žalobním podáním v souladu se Statutem Dvora.
2. Každá smluvní strana může při podpisu, ratifikaci, přijetí nebo schválení této úmluvy nebo přístupu k ní prohlásit, že se nepovažuje za vázanou celým odstavcem 1 nebo jeho částí. Ostatní smluvní strany nebudou vázány odstavcem 1 nebo jeho příslušnou částí ve vztahu ke kterékoli smluvní straně, která učinila takovou výhradu.
3. Kterákoli smluvní strana, která učinila výhradu podle odstavce 2, může kdykoli tuto výhradu odvolat oznámením generálnímu tajemníkovi OSN.
Článek 23
Revizní zasedání
Na žádost jedné nebo několika smluvních stran a se souhlasem většiny smluvních stran svolá generální tajemník OSN zasedání smluvních stran k přezkoumání provádění této úmluvy a jakýchkoli problémů vzniklých při její aplikaci.
Článek 24
Podpis
Tato úmluva bude otevřena k podpisu všem státům do 31. prosince 1995 v sídle OSN v New Yorku.
Článek 25
Ratifikace, přijetí nebo schválení
Tato úmluva podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení. Listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení budou uloženy u generálního tajemníka OSN.
Článek 26
Přístup
Tato úmluva bude otevřena k přístupu každému státu. Listiny o přístupu budou uloženy u generálního tajemníka OSN.
Článek 27
Vstup v platnost
1. Tato úmluva vstoupí v platnost třicet dnů poté, kdy budou uloženy dvacet dvě listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu u generálního tajemníka OSN.
2. Pro každý stát, který tuto úmluvu ratifikuje, přijme, schválí nebo k ní přistoupí po uložení dvacáté druhé listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu, vstoupí tato úmluva v platnost třicátého dne po uložení jeho listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu.
Článek 28
Výpověď
1. Smluvní strana může tuto úmluvu vypovědět písemným oznámením generálnímu tajemníkovi OSN.
2. Výpověď nabyde účinnosti jeden rok po dni obdržení tohoto oznámení generálním tajemníkem OSN.
Článek 29
Autentické texty
Původní vyhotovení této úmluvy, jejíž anglický, arabský, čínský, francouzský, ruský a španělský text mají tutéž plantost, bude uloženo u generálního tajemníka OSN, který zašle jeho ověřené kopie všem státům.
Dáno v New Yorku devátého dne měsíce prosince roku tisícího devítistého devadesátého čtvrtého.