59/1970 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Celní úmluvě týkající se dočasného dovozu vědeckého materiálu

59
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 14. května 1970
o Celní úmluvě týkající se dočasného dovozu vědeckého materiálu

Dne 11. června 1968 byla v Bruselu sjednána Celní úmluva týkající se dočasného dovozu vědeckého materiálu.
Listina o přístupu Československé socialistické republiky k Celní úmluvě týkající se dočasného dovozu vědeckého materiálu byla uložena u generálního tajemníka Rady pro celní spolupráci dne 4. února 1970.
Úmluva vstoupila v platnost na základě svého článku 20 odst. 1 dnem 5. září 1969. Pro Československou socialistickou republiku vstoupila v platnost v souladu se svým článkem 20 odst. 2 dnem 4. května 1970.
Český překlad úmluvy se vyhlašuje současně.

Ministr:
Ing. Marko v. r.


CELNÍ ÚMLUVA
týkající se dočasného dovozu vědeckého materiálu
PREAMBULE
SMLUVNÍ STRANY této úmluvy, která byla vypracována pod záštitou Rady pro celní spolupráci a za podpory Organizace spojených národů pro školství, vědu a kulturu (UNESCO),
berouce zřetel na skutečnost, že vývoj vědeckého výzkumu a školství je rozhodujícím činitelem ekonomického a sociálního pokroku,
jsouce přesvědčeny, že souhlas s všeobecným ulehčením podmínek pro dočasný dovoz materiálů určených pro vědecký výzkum a pro účely školství a nepodléhajících clu a daním může tento pokrok účinným způsobem podpořit,
dohodly se, jak následuje:
KAPITOLA PRVNÍ
Definice
Článek 1
Pro účely této Dohody se pod následujícími pojmy rozumí:
(a) pod pojmem „vědecký materiál“: přístroje, aparáty, stroje a jejich příslušenství používané pro účely vědeckého výzkumu nebo pro vyučovací účely;
(b) pod pojmem „dovozní poplatky a daně“: celní poplatky a všechny ostatní dávky, daně, poplatky apod. vybírané při dovozu anebo u příležitosti dovozu zboží, s výjimkou poplatků a dávek, jejichž výše je omezena na přibližnou hodnotu poskytovaného výkonu;
(c) pod pojmem „celní záznam“: dočasný dovoz bez vybrání dovozního cla, poplatků a daní a bez dovozních zákazů či omezení za předpokladu, že dojde k zpětnému vývozu;
(d) pod pojmem „schválené instituce“: vědecké, popř. školské ústavy veřejnoprávní či soukromoprávní povahy, jejichž převážným účelem není dosahování zisku a které byly schváleny a připuštěny úřady země dovozu k přijímání vědeckého materiálu v celním záznamu;
(e) pod pojmem „ratifikace“: vlastní ratifikace, popř. přijetí či schválení;
(f) pod pojmem „Rada“: organizace založená na základě Dohody, uzavřené v Bruselu dne 15. prosince 1950, o zřízení Rady pro celní spolupráci.
KAPITOLA DRUHÁ
Rozsah úmluvy
Článek 2
Každá ze smluvních stran se zavazuje, že povolí dovoz v celním záznamu
(a) vědeckých materiálů určených k použití na jejím území pro účely výlučně vědeckého výzkumu nebo pro účely vzdělávací;
(b) náhradních dílů pro vědecké materiály dovezené v celním záznamu podle ustanovení odstavce (a) tohoto článku;
(c) nástrojů speciálně vytvořených pro sestavení, kontrolu, měření, popř. opravy vědeckého materiálu, kterého se na jejich území používá výlučně pro účely vědeckého výzkumu nebo pro účely vyučovací.
Článek 3
Dovoz vědeckého materiálu, náhradních dílů a speciálně vytvořených nástrojů může však být povolen za těchto podmínek:
(a) že jsou dováženy prostřednictvím schválených nebo připuštěných institucí a též, že se jich bude používat pod kontrolou a odpovědností těchto institucí;
(b) že se jich bude používat v zemi dovozu pro neobchodní účely;
(c) že budou dováženy v přiměřeném počtu se zřetelem na jejich určení;
(d) že je bude možno identifikovat při jejich zpětném vývozu;
(e) že během jejich přítomnosti v zemi dovozu zůstanou ve vlastnictví fyzické osoby, která má své bydliště v cizině, popř. právnické osoby, která má sídlo v cizině.
Článek 4
Každá smluvní strana bude oprávněna zcela nebo zčásti zrušit platnost závazků převzatých touto úmluvou, jestliže se zboží, které se svou vědeckou hodnotou rovná vědeckému materiálu a jehož dovoz je předmětem celního záznamu, vyrábí nebo je k dispozici v zemi dovozu.
KAPITOLA TŘETÍ
Zvláštní ustanovení
Článek 5
Každá smluvní strana se zavazuje, že ve všech případech, v nichž to bude považovat za možné, nebude vyžadovat složení garancie pro zaplacení eventuálních celních poplatků a dávek při dovozu a že se spokojí pouze s písemným prohlášením. Takové písemné prohlášení může být vyžadováno buď odděleně při každém dovozu, nebo všeobecným způsobem pro určitou dobu, nebo konečně pro dobu, po kterou je příslušnému institutu uděleno oprávnění k dovozu těchto vědeckých materiálů.
Článek 6
1. Dočasně dovezený vědecký materiál musí být vyvezen zpět ve lhůtě 6 měsíců od data jeho dovozu. Celní úřady země dovozu však mohou žádat, aby tento materiál byl vyvezen zpět v kratší lhůtě, která podle jejich mínění je dostatečná k dosažení účelu, za kterým byl dovoz v celním záznamu uskutečněn.
2. V případě nutnosti mohou celní úřady buď souhlasit s delší lhůtou, nebo mohou dodatečně prodloužit lhůtu původní.
3. Není-li možno vědecký materiál, který byl dovezen v celním záznamu, zcela nebo zčásti vyvézt v důsledku zabavení nebo obstavení, přičemž k tomuto zabavení nebo obstavení nedošlo v důsledku žádosti soukromých osob, povinnost zpětného vývozu se ruší po dobu trvání pozastavení.
Článek 7
Zpětný vývoz vědeckého materiálu dovezeného v celním záznamu může být uskutečněn jednorázově nebo v několika zásilkách přes kterýkoliv celní úřad oprávněný k odbavování takových zásilek, i když není totožný s celním úřadem dovozním.
Článek 8
S vědeckým materiálem dovezeným v celním záznamu může být naloženo jinak než předepsaným zpětným vývozem, zejména může být takového vědeckého materiálu použito pro vnitřní spotřebu za předpokladu, že budou splněny veškeré podmínky a formality předepsané právním řádem země, kam tento materiál byl v celním záznamu dovezen.
Článek 9
V případě řádně doloženého poškození nebude zpětný vývoz takového těžce poškozeného vědeckého materiálu nebo některé jeho části vyžadován, a to bez ohledu na ustanovení této úmluvy předepisující tento zpětný vývoz, jestliže jsou splněny některé z níže uvedených podmínek na základě rozhodnutí celních orgánů:
(a) jestliže je takový materiál nebo jeho část podrobena celním poplatkům a dávkám vybíraným v takovém případě;
(b) jestliže je přenechán bez jakýchkoliv závazků a povinností k placení poplatků příslušné státní pokladně země, do níž byl v celním záznamu dovezen;
(c) jestliže je pod úřední kontrolou zničen, aniž z toho státní pokladně země, do které byl v celním záznamu dovezen, vzniknou nějaké finanční závazky.
Článek 10
Ustanovení výše uvedeného čl. 9 se vztahují rovněž na součástky, které byly nahrazeny v důsledku opravy vědeckého materiálu nebo v důsledku změn provedených na tomto materiálu během doby, kdy se nalézal na území země, kam byl v celním záznamu dovezen.
Článek 11
Ustanovení čl. 6 a 9 se rovněž vztahují na náhradní součástky a na speciální nástroje podle čl. 2 této úmluvy.
KAPITOLA ČTVRTÁ
Různá ustanovení
Článek 12
1. Každá smluvní strana sníží na minimum celní formality týkající se dovozů, o nichž hovoří tato úmluva, a uveřejní v co možná nejkratší době příslušné předpisy upravující tyto formality.
2. Prohlídka a proclení vědeckého materiálu bude prováděno jak při vstupu, tak i při jeho výstupu ve všech případech, kdy to bude možné a vhodné, na místě, kde tento materiál bude používán.
Článek 13
Ustanovení této úmluvy představují minimální úlevy a nikterak nevylučují poskytnutí větších úlev, které některé smluvní strany poskytují nebo by byly ochotny poskytnout buď podle jednostranných předpisů, nebo podle dvoustranných či vícestranných smluv, úmluv a dohod.
Článek 14
Pro účely aplikace této úmluvy se území smluvních stran, která vytvářejí celní nebo ekonomické unie, mohou považovat za jediné území.
Článek 15
Ustanovení této úmluvy nebrání v aplikaci zákazů a omezení vyplývajících z národních zákonů a předpisů, které se zakládají na veřejné morálce nebo na veřejném pořádku, na veřejné bezpečnosti, hygieně a veřejném zdraví, nebo které se vztahují na ochranu patentů a ochranných známek.
Článek 16
Jakékoliv porušení předpisů této úmluvy, jakákoliv substituce, nepravdivé prohlášení nebo úkon, jehož důsledkem je, že jistá osoba (ať fyzická, nebo právní) nebo jistý vědecký materiál využívá neoprávněně úlev poskytovaných touto úmluvou, vystaví porušovatele v zemi, kde k porušení došlo, sankcím předvídaným v zákonech a předpisech této země, popřípadě bude takový porušovatel povinen zaplatit celní poplatky a dovozní dávky vybírané při dovozu.
KAPITOLA PÁTÁ
Závěrečná ustanovení
Článek 17
1. Ukáže-li se toho potřeba, sejdou se smluvní strany za účelem prozkoumání podmínek, za kterých se tato úmluva aplikuje, zejména aby prostudovaly opatření, která zajistí jejich jednotnou interpretaci i aplikaci.
2. Taková zasedání budou svolána generálním tajemníkem Rady k žádosti jedné smluvní strany, a pokud smluvní strany nepřijmou jiné usnesení, budou se konat v sídle Rady.
3. Jednací řád zasedání bude stanoven smluvními stranami. Usnesení smluvních stran se přijímají dvoutřetinovou většinou přítomných stran, které se zúčastní hlasování.
4. Smluvní strany nebudou oprávněny platně se usnášet o kterékoliv otázce, není-li na zasedání přítomna alespoň nadpoloviční většina.
Článek 18
1. Jakýkoliv spor mezi smluvními stranami, který se týká interpretace nebo aplikace této úmluvy, bude pokud možno řešen přímým jednáním mezi dotčenými smluvními stranami.
2. Jakýkoliv spor, který není možno řešit přímým jednáním mezi zúčastněnými smluvními stranami, bude příslušnými stranami předložen smluvním stranám na zasedání svolaném za podmínek čl. 17 této úmluvy. Strany spor prozkoumají a vysloví svá doporučení k jeho urovnání.
3. Smluvní strany se mohou předem dohodnout, že přijmou doporučení ostatních smluvních stran.
Článek 19
1. Smluvní stranou v této úmluvě se může stát každý stát, který je členem Rady, a každý stát, který je členem Organizace spojených národů, popř. jejích specializovaných institucí (za těchto podmínek):
(a) podpisem této úmluvy, neučiní-li si výhradu ratifikace;
(b) uložením ratifikační listiny po podpisu této úmluvy s výhradou ratifikace; nebo
(c) přístupem k této úmluvě.
2. Tato úmluva je otevřena k podpisu státům podle odstavce 1 tohoto článku až do 30. června 1969 v sídle Rady v Bruselu. Po tomto datu je možno k úmluvě přistoupiti.
3. Kterýkoliv stát, který není členem organizací uvedených v odst. 1 tohoto článku, se může stát členem této úmluvy přistoupením k ní poté, co nabyla platnosti, jestliže je k tomu vyzván generálním tajemníkem Rady k žádosti smluvních stran.
4. Ratifikační listiny, popř. listiny o přístupu budou uloženy u generálního tajemníka Rady.
Článek 20
1. Tato úmluva vstoupí v platnost do tří měsíců poté, co ji podepsalo alespoň pět členů podle odst. 1 článku 19 bez výhrady ratifikace, popř. poté, co pět těchto členů uložilo své ratifikační listiny nebo listiny o přístupu k úmluvě.
2. Vůči členovi, který podepíše tuto úmluvu bez výhrady ratifikace, popř., který ji ratifikuje nebo k ní přistoupí poté, co prvých pět členských států tuto úmluvu buď již podepsalo bez výhrady ratifikace, nebo uložilo své ratifikační listiny nebo listiny o přístupu, se tato úmluva stane platnou po uplynutí tří měsíců poté, co ji tento stát podepsal bez výhrady ratifikace, popř. co uložil svou ratifikační listinu nebo listinu o přístupu.
Článek 21
1. Tato úmluva se uzavírá na neurčitou dobu. Každá smluvní strana ji však může kdykoliv vypovědět poté, co pro ni tato úmluva vstoupila v platnost podle ustanovení čl. 20 této úmluvy.
2. Výpověď se oznamuje písemným dokumentem, který musí být uložen u generálního tajemníka Rady.
3. Výpověď se stane účinnou do šesti měsíců od předání výpovědní listiny generálnímu tajemníkovi Rady.
Článek 22
1. Smluvní strany mohou na zasedání svolaném za podmínek čl. 17 této úmluvy doporučit doplňky k této úmluvě.
2. Text jakéhokoliv doplňku takto doporučeného oznámí generální tajemník Rady všem smluvním stranám, jakož i jiným signatárním státům, dále generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů a generálnímu řediteli Organizace spojených národů pro školství, vědu a kulturu (UNESCO).
3. Do šesti měsíců od notifikace navrhovaných změn může každá smluvní strana oznámit generálnímu tajemníkovi Rady:
(a) buď, že má námitky proti navrhovanému doplňku;
(b) nebo, že ačkoliv má v úmyslu přijmout doporučovaný doplněk, nejsou ještě v její zemi splněny podmínky nutné pro takové přijetí.
4. Dokud smluvní strana, která zaslala generálnímu tajemníkovi Rady notifikaci podle ustanovení odstavce 3 (b) tohoto článku, neoznámí, že přijímá doporučovanou změnu doplňku, může ve lhůtě devíti měsíců, následující po vypršení lhůty šesti měsíců podle ustanovení odstavce 3 tohoto článku, vnášet své námitky proti navrženému doplňku.
5. Je-li proti navrženému doplňku vznesena námitka za podmínek odstavců 3 a 4 tohoto článku, bude se tento doplněk považovat za nepřijatý a nestane se účinným.
6. Není-li proti navrženému doplňku vznesena žádná námitka za podmínek stanovených v odstavcích 3 a 4 tohoto článku, bude se mít za to, že tento doplněk byl přijat k následujícímu datu:
(a) jestliže žádná smluvní strana nezaslala oznámení podle ustanovení odstavce 3 pododstavce (b) tohoto článku, po uplynutí lhůty šesti měsíců, stanovené v tomto odstavci 3;
(b) jestliže jedna nebo více smluvních stran odeslaly oznámení podle ustanovení odstavce 3 pododstavce (b) tohoto článku, při jedné z níže uvedených událostí podle toho, která nastane dříve, totiž:
(i) ke dni, kdy všechny smluvní strany, které odeslaly generálnímu tajemníkovi Rady takové oznámení, sdělí, že navrhované doplňky přijímají; jestliže však všechna tato sdělení byla učiněna před uplynutím zmíněné lhůty šesti měsíců, bude se za datum účinnosti navrženého doplňku považovat den vypršení této lhůty;
(ii) ke dni uplynutí devíti měsíců lhůty podle ustanovení odstavce 4 tohoto článku.
7. Každý doplněk, který se považuje za přijatý, nabude účinnosti do šesti měsíců poté, co byl považován za přijatý.
8. Generální tajemník Rady oznámí co možná nejdříve všem smluvním stranám i ostatním signatárním státům veškeré námitky vznesené podle odstavce 3 tohoto článku, jakož i veškerá sdělení podle odstavce 3 pododstavce (b) tohoto článku. V dalším pak oznámí všem smluvním stranám i ostatním signatárním státům, zda smluvní strana nebo smluvní strany, které odeslaly zmíněné oznámení, vznesly námitky proti navrhovanému doplňku, nebo zda jej přijaly.
9. O každém státu, který ratifikoval tuto úmluvu nebo k ní přistoupil, se bude mít za to, že přijal rovněž veškeré doplňky, které nabyly účinnosti ke dni uložení ratifikační listiny nebo listiny o přístupu.
Článek 23
1. Každá smluvní strana může oznámit generálnímu tajemníkovi Rady buď při podpisu této úmluvy bez výhrad, při její ratifikaci, popř. při přístupu k ní, nebo později, že tato úmluva se vztahuje na veškerá, nebo jen na některá území, za jejichž mezinárodní vztahy odpovídá, nebo za něž přejímá mezinárodní odpovědnost. Toto oznámení se stane účinným po uplynutí tří měsíců poté, co je generální tajemník Rady obdrží. Závaznost této úmluvy pro území takto označená v notifikaci však nemůže nastat před tím, než se tato úmluva stane závaznou pro zmíněný stát.
2. Každý stát, který podle ustanovení odstavce 1 tohoto článku oznámí, že rozšiřuje platnost této úmluvy na území, za jehož mezinárodní vztahy odpovídá, nebo za něž přebírá mezinárodní odpovědnost, může za podmínek čl. 21 této úmluvy oznámit generálnímu tajemníkovi Rady, že takové území přestane být úmluvou vázáno.
Článek 24
Není připuštěna žádná výhrada k této úmluvě.
Článek 25
Generální tajemník Rady oznámí všem smluvním stranám, jakož i všem ostatním signatárním státům, dále generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů a generálnímu řediteli Organizace spojených národů pro školství, vědu a kulturu (UNESCO):
(a) podpisy, ratifikace a přístupy podle čl. 19 této úmluvy;
(b) datum, ke kterému vstoupí tato úmluva v účinnost podle ustanovení čl. 20;
(c) došlé výpovědi podle čl. 21;
(d) doplňky, o kterých se bude mít za to, že byly přijaty podle čl. 22, jakož i datum, ke kterému vstoupí v platnost;
(e) došlá oznámení podle ustanovení čl. 23.
Článek 26
Podle ustanovení čl. 102 Charty Spojených národů bude tato úmluva registrována v sekretariátu Spojených národů na žádost generálního tajemníka Rady.
Na důkaz čehož podepsaní zástupci, k tomuto účelu řádně zmocnění, tuto úmluvu podepsali.
Dáno v Bruselu dne jedenáctého června roku tisícího devítistého šedesátého osmého v jazycích francouzském a anglickém, přičemž texty v obou jazycích jsou autentické, a to v jediném exempláři, který bude uložen u generálního tajemníka Rady, jenž zašle ověřené kopie všem státům podle ustanovení čl. 19, odstavce 1 této úmluvy.