wamaku/cz-esbirka-vydane-akty huggingface dataset:
n2/1957 Ú. l.
Z ministerstva dopravy. Vyhláška č. 5/1957 Ú. l., o řádu plavební bezpečnosti na vnitrozemních vodách, a vyhláška č. 110/1957 Ú. l., o počtu, složení a způsobilosti členů posádek vnitrozemních plavidel; oprava.

ÚŘEDNÍ SDĚLENÍ
Z ministerstva dopravy.
Vyhláška č. 5/1957 Ú. l., o řádu plavební bezpečnosti na vnitrozemních vodách, a vyhláška č. 110/1957 Ú. l., o počtu, složení a způsobilosti členů posádek vnitrozemních plavidel; oprava.

Ve vyhlášce č. 5/1957 Ú. l. se provádějí tyto opravy:
§ 6.
Odstavec 1 zní: „Plavidla — s výjimkou vorů a loděk do délky 3 m — musí mít předepsanou evidenční značku, napsanou na obou bocích přídě plavidla. Plavidla, jichž se používá v plavebním podnikání nebo v závodové vodní dopravě, mohou mít evidenční značku kromě toho také na zádi. Při plavbě plavebními komorami musí být viditelně na obou stranách plavidla udána jeho délka a šířka”.
§ 17.
V odstavci 1 má být ve třetí řádce správně „nebo 80 cm široké” místo „a 80 cm široké”.
§ 35.
1. Konec odstavce 3 zní správně: „ . . . . . . . nedávají žádná optická znamení.”;
2. začátek odstavce 6 zní správně: „Plavidlo plující proti proudu musí dávat tyto zvukové signály:”.
§ 40.
Konec odstavce 3 zní správně: „ . . . . . . . podle odstavce 4 písm. a) nebo b)”.
§ 94.
Nadpis zní správně „Ochrana proti hluku”.
§ 101.
Označení paragrafu (Nouzové signály) má být správně „101”.
§ 2 A (v příloze 1).
V odstavci 3 má být ve třetí řádce správně „délka 70 m” místo „délka 110 m”.
§ 5 A.
1. Nadpis zní správně: „Zvláštní označení plavidel s vlastním strojním pohonem, určených k vlečení, plujících bez závěsu a plavidel plujících samotíží.”;
2. začátek odstavce 1 zní správně: „Plavidla s vlastním strojním pohonem, určená svou stavbou k vlečení, plující bez závěsu musí nést za dne . . . . . . . . . .“
§ 10 A.
Nadpis zní správně „Sestavování vleků; bočně seskupená plavidla (§§ 57, 58)”.
Ve vyhlášce č. 110/1957 Ú. l. se provádějí tyto opravy:
§ 14.
V odstavci 2 má být ve druhé řádce správně „z ustanovení odstavce 1” místo „u ustanovení odstavce 1”.
§ 17.
Odstavec 6 má znít správně: „Plavební správa může v odůvodněných případech povolit výjimky z ustanovení odstavce 1 písm. b) a odstavce 4 písm. a), b), d) a f).”
§ 24.
Začátek paragrafu zní správně: „Žadatel, který obstojí při zkoušce na kapitána, kormidelníka nebo vůdce plovoucího stroje, vykoná . . . . . . .”
§ 37.
V odstavci 1 písm. i) má být ve třetí řádce správně „velitelů parních lodí” místo „velitelů parních kotlů”.

První náměstek ministra:
Kalina v. r.
n3/1957 Ú. l.
Z ministerstva zemědělství a lesního hospodářství. Vyhláška č. 215/1957 Ú. l., o hospodaření se strojenými hnojivy — oprava.

ÚŘEDNÍ SDĚLENÍ
Z ministerstva zemědělství a lesního hospodářství.
Vyhláška č. 215/1957 Ú. l., o hospodaření se strojenými hnojivy — oprava.

Ve vyhlášce č. 215/1957 Ú. l. v § 9 odst. 1 řádka 9 a 10 byl chybou ve psaní uveden nesprávný termín „31. října běžného roku“, který se tímto opravuje na „31. prosince běžného roku“.

První náměstek ministra:
Nepomucký v. r.
104/1957 Ú. l.
Vyhláška generálního prokurátora o sídlech okresních prokurátorů.

104.
VYHLÁŠKA
generálního prokurátora
ze dne 15. května 1957
o sídlech okresních prokurátorů.

§ 1.
V souhlase se zásadou, podle které se sídla a obvody okresních prokurátorů shodují se sídly a obvody okresních národních výborů, překládá se sídlo okresního prokurátora ze Strážnice do Veselí nad Moravou.
§ 2.
Tím se mění ustanovení § 1 č. 2 písm. f) vyhlášky generálního prokurátora č. 47/1957 Ú. l., o sídlech krajských a okresních prokurátorů.
§ 3.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. června 1957.

Generální prokurátor:
Dr. Bartuška v. r.
106/1957 Ú. l.
Vyhláška úřadu pro vynálezy a normalisaci, kterou se podle § 8 vládního nařízení č. 45/1951 Sb., o technické normalisaci, vyhlašují technické státní normy pro některé potravinářské výrobky.

106.
VYHLÁŠKA
úřadu pro vynálezy a normalisaci
ze dne 13. května 1957,
kterou se podle § 8 vládního nařízení č. 45/1951 Sb., o technické normalisaci, vyhlašují technické státní normy pro některé potravinářské výrobky.

§ 1.
Normy
ČSN 56 1018„Chléb celozrnný pšeničný Graham. Norma jakosti“ČSN 56 1105„Dietní suchar. Norma jakosti“ČSN 56 2935„Sucharová kaše s mlékem v prášku. Norma jakosti“ČSN 57 0650„Podmáslí. Norma jakosti“ČSN 57 0670„Syrovátka. Norma jakosti“ČSN 57 0760„Zahuštěné (kondensované) kakao. Norma jakosti“ČSN 57 1501„Mléčný cukr surový. Norma jakosti“ČSN 57 1502„Mléčný cukr rafinovaný. Norma jakosti“
vytyčuji hlavní znaky technologického postupu, jednají o zkoušení, přejímání, baleni, dopravě a skladování předmětů, jichž se týkají.
Tyto normy jsou vydány jednotlivé.
§ 2.
Normy
ČSN 56 1012„Chléb výražkový. Norma jakosti“ČSN 56 1060„Pšeničné pečivo tukové. Norma jakosti“ČSN 56 3210„Čokoládové polevy. Norma jakosti“ČSN 56 8192„Rozinky“ČSN 57 0710„Kakaové mléko. Norma jakosti“ČSN 57 0871„Lakton. Norma jakosti“ČSN 57 0872„Relakton. Norma jakosti“ČSN 57 0950„Vaječné omelety v prášku“ČSN 57 0960„Bílá sušená káva z kávovin s cukrem. Norma jakosti“ČSN 57 0970„Malcao. Norma jakosti“ČSN 57 1130„Kmínový sýr. Norma jakosti“ČSN 57 1131„Máslový sýr. Norma jakosti“ČSN 57 1132„Krémový sýr. Norma jakosti“
vytyčují hlavní znaky technologického postupu, jednají o zkoušení, přejímání, balení, dopravě a skladování. Norma ČSN 56 1060 nahrazuje normu téhož čísla z dubna 1952 vyhlášenou vyhláškou č. 127/1952 Ú. l. norma ČSN 56 3210 nahrazuje ČSN 56 3215 z ledna. 1954 vyhlášenou vyhláškou č. 60/1954 Ú. l. a normy ČSN 57 1130, ČSN 57 1131 a ČSN 57 1132 nahrazují normy týchž čísel, vyhlášené vyhláškou č. 93/1952 Ú. l.
Tyto normy jsou vydány jednotlivě.
§ 3.
Technické státní normy uvedené v § 1 nabývají účinnosti dnem 1. června 1957; normy uvedené v § 2 nabývají účinnosti dnem 1. července 1957.*)

Předseda:
Dr. Čepička v. r.

*) Československé státní normy vydává v plném znění Vydavatelství úřadu pro vynálezy a normalisaci v Praze II, Václavské nám. č. 19.
111/1957 Ú. l.
Vyhláška ministerstva financí o některých dalších opatřeních v oboru daně ze mzdy.

111.
VYHLÁŠKA
ministerstva financí
ze dne 31. května 1957
o některých dalších opatřeních v oboru daně ze mzdy.*)
Ministerstvo financí stanoví podle § 22 odst. 3 zákona č. 76/1952 Sb., o dani ze mzdy (dále jen „zákon”):

§ 1.
(1) Hudební činnost hudebníků z povolání, provozovaná v souborech lidových hudebníků, prohlašuje se pro účely daně ze mzdy za zaměstnání vykonávané v poměru podobném poměru pracovnímu. Vedoucí souborů lidových hudebníků jsou proto povinni srážet daň ze mzdy i hudebníkům z povolání, a to podle dále uvedených zásad.
(2) Vedoucí souborů lidových hudebníků srazí všem hudebníkům účinkujícím v jejich souboru daň ze mzdy z úhrnu honorářů vyplacených jim během měsíce podle měsíční daňové tabulky, budou-li honoráře vyúčtovávat měsíčně. Není-li tomu tak, srazí daň podle denní tabulky. Poskytování záloh během měsíce není na závadu srážce daně podle měsíční tabulky. Vedoucí souborů jsou povinni srážet daň ze všech příjmů za účinkování v souboru bez zřetele k tomu, kdo je objednatelem výkonu.
(3) Stejným způsobem srazí daň ze mzdy i hudebníkům, kteří v souboru účinkují jen příležitostně (na př. za onemocnělého člena, v případě přechodného zesílení souboru).
(4) Od honorářů vyplacených lidovým hudebníkům a hudebníkům z povolání se odečte paušál ve výši 30 % jako daněprostá náhrada výdajů na udržování nástrojů a pod. Daň se vypočte ze zbytku.
(5) Důchodcům, kteří účinkují v souborech lidových hudebníků a nepobírají mzdu od jiného plátce, srazí se daň i z honorářů nepřesahujících 580 Kčs měsíčně podle daňové tabulky. Ustanovení zákona, že daň nesmí činit méně než 10 %, se na tyto případy nevztahuje. Nepřesahuje-li úhrn honorářů v měsíci vyplacených po odečtení 30 % paušálu částku 200 Kčs, nesrazí se z honorářů těchto důchodců žádná daň ze mzdy.
(6) Vedoucí souborů nemusí vést o honorářích hudebníků mzdové listy, nýbrž stačí jednoduchá evidence o výši honorářů vyplacených jednotlivým hudebníkům v každém měsíci a o výši sražené daně.
(7) Za sídlo souboru se pokládá sídlo zřizovatele, nikoliv bydliště vedoucího souboru.
§ 3.
Ustanovení této vyhlášky nabývají účinnosti dnem 1. června 1957; ustanovení § 1 odst. 2 až 7, pokud nejde o hudebníky z povolání, a § 2 odst. 1 této vyhlášky se použije i pro zdanění mezd a honorářů za výkony provedené po 31. prosinci 1956.

Za ministra:
Válek v. r.

*) Touto vyhláškou se doplňuje vyhláška ministerstva financí č. 244/1956 Ú. l., o některých opatřeních v oboru daně ze mzdy.
118/1957 Ú. l.
Vyhláška úřadu pro vynálezy a normalisaci, kterou se podle § 11 vládního nařízení č. 45/1951 Sb., o technické normalisaci, obnovuje platnost technických podmínek TP 2-16-52 a TP 2-56-52 a ruší se platnost TP 7-35-52.

118.
VYHLÁŠKA
úřadu pro vynálezy a normalisaci
ze dne 20. května 1957,
kterou se podle § 11 vládního nařízení č. 45/1951 Sb., o technické normalisaci, obnovuje platnost technických podmínek TP 2-16-52 a TP 2-56-52 a ruší se platnost TP 7-35-52.

§ 1.
Technické podmínky
TP 2-16-52Tvarové oceli válcovanéTP 2-56-52Plechy z nerezavějících a žáruvzdorných ocelí
zrušené vyhláškou č. 63/1957 Ú. l. platí nadále.
§ 2.
Ruší se technické podmínky
TP 7-35-52„Železobetonové stožáry“ vyhlášené vyhláškou č. 281/1952 Ú. l.
§ 3.
Ustanovení § 1 nabývá účinnosti dnem 22. února 1957; ustanovení § 2 nabývá účinnosti dnem 1. dubna 1957.

Předseda:
Dr. Čepička v. r.
122/1957 Ú. l.
Vyhláška ministra zahraničního obchodu o zřízení Tuzexu, podniku zahraničního obchodu pro prodej zboží v drobném za cizí měny.

122.
VYHLÁŠKA
ministra zahraničního obchodu
ze dne 27. června 1957
o zřízení Tuzexu, podniku zahraničního obchodu pro prodej zboží v drobném za cizí měny.
Ministr zahraničního obchodu stanoví v dohodě s ministrem financí podle §§ 2 a 20 zákona č. 119/1948 Sb., o státní organisaci zahraničního obchodu a mezinárodního zasilatelství:

§ 1.
Zřizuje se podnik
TUZEX, podnik zahraničního obchodu pro prodej zboží v drobném za cizí měny (dále jen „podnik”).
§ 2.
Sídlem podniku je Praha. Podnik může podle potřeby zřizovat se souhlasem ministerstva zahraničního obchodu a ministerstva financí pobočné závody i mimo svoje sídlo.
§ 3.
(1) Hlavním předmětem podnikání je obstarávat
a) tuzemský prodej zboží v drobném za cizí měny,
b) vývoz zboží v drobném; jednotlivé druhy zboří, jehož nepřímý i přímý vývoz je vyhrazen podniku, určí ministr zahraničního obchodu.
(2) Podnik je oprávněn provozovat veškerou činnost souvisící s předmětem jeho podnikání.
(3) Oprávnění jiných podniků pro zahraniční obchod k vývozu zboží zůstává nedotčeno.
§ 4.
(1) Podnik je samostatnou právnickou osobou a samostatnou hospodářskou organisaci; hospodaří podle chozrasčotu a odpovídá za své závazky svým jměním.
(2) Stát neručí za jednání a závazky podniku.
(3) Z majetku podniku nelze žádat ani dosíci uspokojení pohledávek za státem nebo za podniky a jinými organisacemi.
(4) Jako vlastník nemovitého majetku se v pozemkové knize zapisuje podnik.
§ 5.
(1) Podnik spravuje a řídí ústřední ředitel, kterého jmenuje a odvolává ministr zahraničního obchodu; ústřední ředitel je osobně odpovědný ministru zahraničního obchodu.
(2) Ústřední ředitel zastupuje podnik navenek a je oprávněn ke všem opatřením a rozhodnutím ve správě podniku.
(3) Ministr zahraničního obchodu může jmenovat jednoho nebo více náměstků ústředního ředitele. Náměstek zastupuje ústředního ředitele v plném rozsahu jeho oprávnění.
(4) Ústřední ředitel a jeho náměstkové skládají při svém jmenování ministru zahraničního obchodu slib, že budou svědomitě plnit své povinnosti.
§ 6.
Základní jmění podniku činí 1,000.000 Kčs.
§ 7.
(1) Podnik náleží do působnosti ministerstva zahraničního obchodu.
(2) Bližší předpisy o úkolech podniku, jeho organisaci, provádění jeho činnosti, odpovědnosti pracovníků a o dozoru ministerstva zahraničního obchodu vydá ministr zahraničního obchodu. Předpisy o hospodaření, financování, platebním styku a peněžní kontrole podniku vydá ministr financí společně s ministrem zahraničního obchodu.
§ 8.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. července 1957.

Ministr:
Dvořák v. r.
124/1957 Ú. l.
Vyhláška úřadu pro vynálezy a normalisaci, kterou se podle § 8 vládního nařízení č. 45/1951 Sb., o technické normalisaci, vyhlašují následující technické státní normy:

124.
VYHLÁŠKA
úřadu pro vynálezy a normalisaci
ze dne 22. června 1957,
kterou se podle § 8 vládního nařízeni č. 45/1951 Sb., o technické normalisaci, vyhlašují následující technické státní normy:

§ 1.
Norma ČSN 48 0089 „Vlákninové dříví“ nahrazuje normu téhož čísla ze záři 1953, uveřejněnou ve vyhlášce č. 6/1954 Ú. l.
§ 2.
Norma ČSN 73 6151 „Vsypný makadam asfaltovým jedná o názvosloví, technických požadavcích a přejímání.
§ 3.
Norma ČSN 80 5514 „Pulovry z plyšových úpletů“ platí pro dětské, dívčí, chlapecké, dámské a pánské plyšové pulovry s krátkými nebo dlouhými rukávy. Nahrazuje TP 6-587-52 a TP 6-890-52.
§ 4.
Norma ČSN 02 8590 „Koncovky ohebných kovových hadic“ jedná zejména o základních rozměrech a materiálu.
§ 5.
* Normy
ČSN 26 0401„Řetězy pro transportéry. Všeobecná ustanovení“ČSN 26 0402„Řetězy pro transportéry. Výpočet“ (směrná)ČSN 26 0406„Ozubení řetězových kol“ (směrná)ČSN 26 0410„Sponové řetězy“ČSN 26 0412„Pouzdrové řetězy“ČSN 26 0414„Válečkové řetězy“ČSN 26 0416„Kladkové řetězy“ČSN 26 0418„Řetězy s kladkami s nákolky“ČSN 26 0420„Vnější spony se závitovými otvory“ČSN 26 0421„Vnější spony s otvory“ČSN 26 0422„Vnitřní spony bez otvorů“ČSN 26 0423„Vnitřní spony s otvory“ČSN 26 0424„Příložky pro vnější spony se závitovými otvory“ČSN 26 0425„Příložky pro vnější spony s otvory“ČSN 26 0426 „Spony sponových řetězů“ČSN 26 0430„Čepy řetězů pro transportéry“ČSN 26 0432„Pouzdra řetězů pro transportéry“ČSN 26 0434„Válečky řetězů pro transportéry“ČSN 26 0436„Kladky řetězů pro transportéry“ČSN 26 0438„Kladky s nákolkem řetězů pro transportéry“ČSN 26 0454„Šestiboká růžice“ČSN 26 0455„Osmiboká růžice“ČSN 26 0491„Řetězové kolo“
platí pro řetězy nosných částí transportních zařízení jako tažných orgánů.
§ 6.
Norma ČSN 27 0100 „Výpočet ocelových lan pro jeřáby a jiná zdvihadla“ stanoví výpočet ocelových lan zdvihacích, sklápěcích nebo jiných ústrojí jeřábů, vrátků a jiných zdvihadel.
§ 8.
Norma ČSN 30 3607 „Tažné háky pro silniční motorová vozidla. Technické dodací předpisy“ platí pro tažné háky, které se používají u motorových vozidel silničních a terénních, u pojízdných motorových pracovních strojů a též u kolejových vozidel.
§ 9.
Norma ČSN 34 8120 „Staniční podpěrky vvn“ platí pro staniční podpěrky určené pro venkovní rozvodny vvn.

§ 10.
Norma ČSN 42 0251 „Trubky ocelové bezešvé se zaručenými vlastnostmi za tepla. Technické dodací předpisy“ nahrazuje normu téhož čísla z listopadu 1952, uveřejněnou ve vyhlášce č. 309/1952 Ú. l.
§ 11.
Normy uvedené v § 1 až 3 nabývají účinnosti dnem 1. července 1957 a normy uvedené v § 4 až 10 nabývají účinnosti dnem 1. října 1957.**)

Za předsedu:
Ing. Dostal v. r.

* Tyto normy tvoří sadu.
**) Československé státní normy vydává v plném znění Vydavatelství úřadu pro vynálezy a normalisaci v Praze II, Václavské nám. č. 19.
125/1957 Ú. l.
Vyhláška úřadu pro vynálezy a normalisaci, kterou se podle § 8 vládního nařízení č. 45/1951 Sb., o technické normalisaci, vyhlašují doplňky k technickým státním normám pro některé potravinářské výrobky:

125.
VYHLÁŠKA
úřadu pro vynálezy a normalisaci
ze dne 25. června 1957,
kterou se podle § 8 vládního nařízení č. 45/1951 Sb., o technické normalisaci, vyhlašují doplňky k technickým státním normám pro některé potravinářské výrobky:

§ 1.
Technické státní normy
ČSN 57 6112„Zmrazené výrobní hovězí maso”ČSN 57 6114„Zmrazené výsekové hovězí maso dělené”ČSN 57 6121„Zmrazené výsekové vepřové maso dělené”, uveřejněné ve vyhlášce č. 197/1955 Ú. l. se doplňují takto:

„V ustanovení — Suroviny — se snižuje stupeň vychlazení suroviny před dopravou do mrazírenského závodu na +10°C místo dosavadních +7°C, jestliže doprava netrvá déle než 3 hodiny.”
V ustanovení — Skladování — se doplňuje první odstavec takto:

„V letní době nebo u komor položených na jih nebo při manipulaci uskladňování a vyskladňování vagonových partií může horní hranice přechodně stoupnout na —16°C.”
Na konec ustanovení o skladování se připojuje:

„v rámci stanovených rozmezí”.
§ 2.
Vyhláška nabývá účinnosti dnem 9. července 1957.

Za předsedu:
Ing. Dostal v. r.
157/1957 Ú. l.
Vyhláška hlavního arbitra pro Slovensko o pověření rozhodováním některých sporů patřících před státní arbitráž pro Slovensko.

157.
VYHLÁŠKA
hlavního arbitra pro Slovensko
ze dne 7. srpna 1957
o pověření rozhodováním některých sporů patřících před státní arbitráž pro Slovensko.

(Tato vyhláška platí jen na Slovensku; je uveřejněna v plném znění v Úředním věstníku pod č. 157/1957 Ú. v.).
158/1957 Ú. l.
Vyhláška ministra vnitra, kterou se mění vyhláška č. 320/1951 Ú. l. I, o dobrovolných organisacích a shromážděních.

158.
VYHLÁŠKA
ministra vnitra
ze dne 21. srpna 1957,
kterou se mění vyhláška č. 320/1951 Ú. l. I, o dobrovolných organisacích a shromážděních.
Ministr vnitra stanoví v. dohodě se zúčastněnými členy vlády podle § 8 zákona č. 68/1951 Sb., o dobrovolných organisacích a shromážděních:

Čl. I.
Vyhláška č. 320/1951 Ú. l. I se mění takto:
1. § 8 zní:

„§ 8.
Organisace mohou bez hlášení pořádat schůze v místnostech přístupné členům a zvaným hostům. Chce-li organisace pořádat v místnosti veřejnou schůzi, ohlásí to týden předem odboru pro vnitřní věci rady okresního národního výboru s udáním programu, místa a doby schůze. Odbor pro vnitřní věci rady okresního národního výboru může organisaci udělit obecné povolení, aby až do dalšího opatření konala veřejné schůze bez ohlášení”.
2. § 11 zní:

„§ 11.
Odbor pro vnitřní věci rady okresního národního výboru může vyjmout některá shromáždění z ohlašovací povinnosti; může však také pro některá shromáždění, která lze jinak konat bez ohlášení, uložit povinnost, aby byla ve stanovené lhůtě předem hlášena s udáním programu, místa a doby konání odboru pro vnitřní věci rady okresního národního výboru”.
Čl. II.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. září 1957.

Ministr vnitra:
Barák v. r.
159/1957 Ú. l.
Vyhláška ministra vnitra, kterou se mění vyhláška č. 159/1954 Ú. l., o čištění komínů.

159.
VYHLÁŠKA
ministra vnitra
ze dne 21. srpna 1957,
kterou se mění vyhláška č. 159/1954 Ú. l., o čištění komínů.
Ministr vnitra stanoví podle § 3 odst. 2 zákona č. 35/1953 Sb., o státním požárním dozoru a požární ochraně, a podle § 2 odst. 1 vládního nařízení č. 95/1953 Sb., o organisaci státního požárního dozoru a požární ochrany:

Čl. I.
Ustanovení § 17 vyhlášky č. 159/1954 Ú. l. se mění a zní:

„§ 17.
Odbory pro vnitřní věci rad okresních národních výborů mohou povolit výjimky z ustanovení této vyhlášky, je-li požární bezpečnost objektu zajištěná jinak.”
Čl. II.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. září 1957.

Ministr vnitra:
Barák v. r.
163/1957 Ú. l.
Směrnice předsedy Státního úřadu pro vynálezy a normalisaci o odměnách za objevy.

163.
SMĚRNICE
předsedy Státního úřadu pro vynálezy a normalisaci
ze dne 30. srpna 1957
o odměnách za objevy.
Předseda Státního úřadu pro vynálezy a normalisaci v dohodě s ministrem financí stanoví podle § 28 odst. 2 zákona č. 34/1957 Sb., o vynálezech, objevech a zlepšovacích návrzích:

Čl. 1.
Odměna za objev se určí podle jeho společenského významu, zejména podle jeho významu pro rozvoj věd nebo podle jeho technické a ekonomické hodnoty.
Čl. 2.
Odměnu za objev, na který byl vydán diplom, stanoví volnou úvahou předseda Státního úřadu pro vynálezy a normalisaci v dohodě s ministrem financí a presidentem Československé akademie věd, popřípadě předsedou Československé akademie zemědělských věd, a to nejpozději do tří měsíců po vydání diplomu původci.
Čl. 3.
Odměna za objev může činit nejvýše 50.000 Kčs. Ve zvlášť odůvodněných případech může být stanovena vyšší odměna než 50.000 Kčs; tato vyšší odměna musí však být před její výplatou schválena vládou.
Čl. 4.
Způsob výplaty odměny a lhůta, do které se odměna vyplatí, nebo případné splátky se stanoví zároveň s určením výše odměny.
Čl. 5.
Byl-li učiněn objev několika spolupůvodci, rozdělí se odměna mezi ně podle jejich dohody. Není-li takové dohody, vyplatí se odměna každému spolupůvodci rovným dílem.
Čl. 6.
Tyto směrnice nabývají účinnosti dnem 15. srpna 1957.

Předseda:
Dr. Čepička v. r.
165/1957 Ú. l.
Směrnice předsedy Státního úřadu pro vynálezy a normalisaci o stanovení odměn za posudky expertů ve věcech vynálezů, objevů, zlepšovacích návrhů a technické normalisace.

165.
SMĚRNICE
předsedy Státního úřadu pro vynálezy a normalisaci
ze dne 30. srpna 1957
o stanovení odměn za posudky expertů ve věcech vynálezů, objevů, zlepšovacích návrhů a technické normalisace.
Předseda Státního úřadu pro vynálezy a normalisaci v dohodě s ministrem financi stanoví podle § 44 odst. 2 zákona č. 34/1957 Sb., o vynálezech, objevech a zlepšovacích návrzích a podle § 5 odst. 2 zákona č. 35/1957 Sb., o technické normalisaci:

1. Státní úřad pro vynálezy a normalisaci vyplácí odměny za vypracování posudků ve věcech vynálezů, objevů, zlepšovacích návrhů a technické normalisace odborníkům, kteří nejsou jeho zaměstnanci, a členům komise expertů, jimž bylo uloženo vypracování posudku, za předpokladu
a) že posudky budou vypracovány písemně na základě prostudování spisu nebo jiného materiálu a
b) že bude vytvořeno odborné stanovisko tak, aby se Úřad mohl při svém rozhodnuti o ně bezpečně opírat a jeho použít.
2. Úřad je povinen při odevzdání posudku přezkoušet jeho celkovou kvalitu, jeho použitelnost a přiměřenost času vynaloženého na jeho vypracování a je povinen vždy vypracovat doklad, z něhož by bylo patrno, jakým způsobem se došlo k celkové částce odměny. Výši odměny schvaluje předseda Úřadu nebo pracovník jím k tomu zmocněný.
3. Ukazatelem pro výši odměny je obtížnost práce, celková kvalita posudku, počet hodin potřebných k jeho vypracování, nebo jiní ukazatelé, jako na př, počet stránek textu a pod.
4. Výše odměny za 1 hodinu skutečně vykonané práce se stanoví:
a)bylo-li třeba k vypracování posudku zkušeností, získaných zaměstnáním v příslušném oboru, do částky10,— Kčsb)bylo-li třeba k vypracování posudku vedle zkušeností získaných v zaměstnání v příslušném oboru i vyšší theoretické přípravy, do částky16,— Kčsc)bylo-li třeba vědecké kvalifikace, do částky20,— Kčs.
5. Ve výjimečných, zvlášť odůvodněných případech, zejména je-li třeba speciálních vědeckých znalostí a zkušenosti nebo byla-li v posudku navržena technická nebo hospodářská zlepšení, kterými bylo docíleno vysokých úspor, může být odměna přiměřeně zvýšena. Takto stanovená odměna však nesmí přesahovat 25,— Kčs za 1 hodinu.
6. Odměna nepřísluší je-li podání posudku povinností plynoucí z pracovního úkolu; před vyplacením odměny je proto třeba prokázat potvrzením bezprostředního nadřízeného pracovníka, který podal posudek, že vypracováni posudku nepatří k pracovním povinnostem odměňovaného zaměstnance a že bylo provedeno mimo jeho pravidelnou pracovní dobu,
7. Tyto směrnice nabývají účinnosti dnem 15. srpna 1957.

Předseda:
Dr. Čepička v. r.
168/1957 Ú. l.
Vyhláška předsedy Státního úřadu pro vynálezy a normalisaci o zastupování cizinců v řízení před Státním úřadem pro vynálezy a normalisaci.

168.
VYHLÁŠKA
předsedy Státního úřadu pro vynálezy a normalisaci
ze dne 30. srpna 1957
o zastupování cizinců v řízení před Státním úřadem pro vynálezy a normalisaci.
Předseda Státního úřadu pro vynálezy a normalisaci v dohodě s ministrem spravedlnosti, zahraničního obchodu a financí stanoví podle § 21 zákona č. 34/1957 Sb., o vynálezech, objevech a zlepšovacích návrzích a podle § 34 zákona č. 8/1952 Sb., o ochranných známkách a chráněných vzorech:

§ 1.
Osoby, které nemají na území Československé republiky bydliště nebo sídlo, musí být v řízení podle zákona č. 34/1957 Sb., a zákona č. 8/1952 Sb., jakož i podle předpisů, vydaných podle těchto zákonů, zastoupeny buď
členem advokátní poradny č. 1, Praha 2, Národní tř. č. 32, nebo
členem advokátní poradny č. 9, Praha 3, Bolzanova č. 1, anebo
členem advokátní poradny č. 10, Praha 2, Žitná ul. č. 25.

§ 2.
Vyhláška Státního úřadu plánovacího ze dne 2. června 1952 č. 140 Ú. l., o zastupování osob, které nemají na území Československé republiky bydliště nebo sídlo, v řízení o vynálezech, zlepšovacích námětech, ochranných známkách a chráněných vzorech, se zrušuje.
§ 3.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 15. srpna 1957.

Předseda:
Dr. Čepička v. r.