108/1976 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Evropské dohodě o práci osádek vozidel v mezinárodní silniční dopravě (AETR)

108
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 23. dubna 1976
o Evropské dohodě o práci osádek vozidel v mezinárodní silniční dopravě (AETR)

Dne 1. července 1970 byla v Ženevě sjednána Evropská dohoda o práci osádek vozidel v mezinárodní silniční dopravě (AETR). Listina o přístupu Československé socialistické republiky k Evropské dohodě o práci osádek vozidel v mezinárodní silniční dopravě (AETR) byla uložena u generálního tajemníka Organizace spojených národů dne 5. prosince 1975. Listina obsahuje prohlášení, že Československá socialistická republika v souladu s článkem 21 se necítí být vázána ustanoveními článku 20 odst. 2 a 3 Dohody.
Dohoda vstoupila v platnost podle článku 16 odst. 4 dnem 5. ledna 1976 a pro Československou socialistickou republiku podle jeho odst. 5 dnem 2. června 1976.
Český překlad Dohody se vyhlašuje současně.

Ministr:
Ing. Chňoupek v. r.


EVROPSKÁ DOHODA
o práci osádek vozidel v mezinárodní silniční dopravě (AETR)
Smluvní strany,
přejíce si podpořit rozvoj a zlepšení mezinárodní osobní a nákladní silniční dopravy,
jsouce přesvědčeny o nutnosti zvýšit bezpečnost silničního provozu, upravit některé podmínky práce v mezinárodní silniční dopravě v souladu se zásadami Mezinárodní organizace práce a společně učinit některá opatření, jimiž by se zajistilo dodržování takové úpravy, se dohodly takto:
Článek 1
Definice
Ve smyslu této Dohody
a) „vozidlo“ znamená každé motorové vozidlo nebo přívěs; tento výraz zahrnuje i každou soupravu vozidel;
b) „motorové vozidlo“ znamená každé silniční vozidlo poháněné vlastním motorem a zpravidla používané pro silniční přepravu osob nebo věcí anebo pro tažení vozidel používaných pro přepravu osob nebo věcí po silnici; tento výraz nezahrnuje zemědělské traktory;
c) „přívěs“ znamená každé vozidlo, které se připojuje za motorové vozidlo; tento výraz zahrnuje i návěsy;
d) „návěs“ znamená každý přívěs, který se s motorovým vozidlem spojuje tak, že zčásti na něm spočívá, přičemž se na toto motorové vozidlo přenáší podstatná část jeho hmotnosti a hmotnosti jeho nákladu;
e) „souprava vozidel“ znamená spojená vozidla, která jezdí po silnici jako jednotka;
f) „přípustná celková hmotnost“ znamená celkovou hmotnost naloženého vozidla, která je prohlášena za přípustnou příslušným orgánem státu, ve kterém je vozidlo evidováno;
g) „silniční přeprava“ znamená
i) každou jízdu po silnici prázdného nebo naloženého vozidla určeného pro přepravu osob a majícího kromě sedadla řidiče více než osm míst k sezení;
ii) každou jízdu po silnici prázdného nebo naloženého vozidla určeného pro přepravu nákladů;
iii) každou jízdu, která zahrnuje jak jízdu uvedenou v i) nebo ii), tak i přepravu vozidla vykonanou bezprostředně před zmíněnou jízdou nebo po ní po moři, po železnici, letecky nebo po vnitrozemské plavební cestě;
h) „mezinárodní silniční přeprava“ znamená každou silniční přepravu, která zahrnuje alespoň jedno překročení hranic;
i) „pravidelná přeprava cestujících“ znamená přepravu cestujících konanou ve stanovených intervalech po stanovených linkách, přičemž cestující mohou nastupovat a vystupovat na zastávkách předem určených.
Provozní řád nebo jej nahrazující dokumenty schválené příslušnými státními orgány smluvních stran a uveřejněné dopravcem před nabytím platnosti stanoví přepravní podmínky, zejména frekvenci, jízdní řád, tarify a přepravní povinnost, pokud tyto podmínky nejsou stanoveny zákonem nebo jiným předpisem.
Za pravidelnou se rovněž považuje přeprava kýmkoli organizovaná, která zajišťuje přepravu určitých kategorií osob s vyloučením jiných cestujících, pokud se tato přeprava koná za podmínek uvedených v prvním odstavci této definice, např. přeprava pracujících do zaměstnání a ze zaměstnání do jejich bydliště nebo přeprava žáků do školy a ze školy do jejich bydliště;
j) „řidič“ znamená každou osobu, dostávající nebo nedostávající mzdu, která řídí vozidlo třeba jen krátkou dobu nebo je ve vozidle, aby je popřípadě mohla řídit;
k) „člen osádky“ znamená řidiče nebo některou z níže uvedených osob, přičemž nezáleží na tom, zda tento řidič nebo tyto osoby dostávají mzdu:
i) pomocníka řidiče, tj. každou osobu, která doprovází řidiče, aby mu při některých úkonech mohla pomoci, a obvykle se činně účastní přepravních výkonů, aniž je řidičem ve smyslu ustanovení písm. j) tohoto článku;
ii) průvodčího, tj. každou osobu, která doprovází řidiče vozidla přepravujícího osoby a je zejména pověřena vydávat nebo kontrolovat jízdenky nebo jiné doklady opravňující cestující k jízdě vozidlem;
l) „týden“ znamená každé období sedmi po sobě následujících dnů;
m) „denní odpočinek“ znamená každou nepřerušenou dobu v souladu s ustanoveními článku 6 této Dohody, během které může člen osádky volně nakládat se svým časem;
n) „mimopracovní doba“ znamená každou nepřerušenou dobu nejméně 15 minut mimo dobu denního odpočinku, během níž může člen osádky volně nakládat se svým časem;
o) „výkony povolání“ znamenají činnosti uvedené pod značkami rubrik 6, 7 a 7a v denním výkazu osobní kontrolní knížky, jejíž vzor je uveden v příloze k této Dohodě.
Článek 2
Rozsah platnosti
1. Tato Dohoda platí na území každé smluvní strany pro veškerou mezinárodní silniční dopravu konanou jakýmkoli vozidlem evidovaným na území zmíněné smluvní strany nebo na území kterékoli jiné smluvní strany.
2. Nicméně
a) jestliže během některé mezinárodní silniční přepravy jeden nebo několik členů osádky neopustí státní území, na němž normálně vykonávají své povolání, nemusí smluvní strana, které toto území patří, vztahovat na tohoto člena nebo na tyto členy osádky ustanovení této Dohody;
b) pokud se smluvní strany, na jejichž území se přeprava koná, nedohodnou jinak, nevztahuje se tato Dohoda na mezinárodní silniční přepravu konanou vozidlem, jehož přípustná celková hmotnost není větší než 3,5 tuny;
c) dvě smluvní strany, jejichž území spolu sousedí, se mohou dohodnout, že pro mezinárodní silniční přepravu omezenou na jejich dvě území platí pouze ustanovení právního řádu státu, v němž je vozidlo evidováno, jakož i ustanovení rozhodčích nálezů a kolektivních smluv platných v tomto státě, jestliže dotčené vozidlo
- nepřekročí na jednom z těchto území pásmo přiléhající k hranicím a definované společnou dohodou obou smluvních stran jako pohraniční pásmo, nebo
- použije jednoho z těchto území pouze v tranzitu;
d) smluvní strany se mohou dohodnout, že pro určité mezinárodní silniční přepravy, které jsou omezeny na jejich území a při nichž přepravní vzdálenost z místa odjezdu až do místa příjezdu vozidla je kratší než 100 km, jakož i pro pravidelné přepravy cestujících platí pouze ustanovení právního řádu státu, v němž je vozidlo evidováno, jakož i ustanovení rozhodčích nálezů a kolektivních smluv platných v tomto státě.
Článek 3
Uplatnění některých ustanovení Dohody na silniční přepravy konané vozidly evidovanými ve státech, které nejsou smluvními stranami
1. Žádná smluvní strana nebude na mezinárodní silniční přepravu konanou vozidlem evidovaným na území státu, který není smluvní stranou této Dohody, vztahovat na svém území ustanovení méně přísná, než jsou ustanovení článku 5, 6, 7, 8, 9, 10 a 11 a článku 12 odst. 1, 2, 6 a 7 této Dohody.
2. Žádná smluvní strana však nemusí ustanovení odstavce 1 tohoto článku vztahovat
a) na mezinárodní nákladní silniční přepravu konanou vozidlem, jehož přípustná celková hmotnost není větší než 3,5 tuny,
b) na mezinárodní silniční přepravu omezenou na její území a na území sousedního státu, který není smluvní stranou této Dohody, jestliže dotčené vozidlo neopustí na jejím území pásmo přiléhající k hranicím a definované jako pohraniční pásmo nebo použije jejího území pouze v tranzitu.
Článek 4
Všeobecné zásady
1. Při každé mezinárodní silniční přepravě, na kterou se vztahuje tato Dohoda, jsou podnik a členové osádky povinni dodržovat, pokud jde o délku doby odpočinku a řízení vozidla a o složení osádky, předpisy stanovené domácím právním řádem pro oblast státu, ve kterém člen osádky normálně vykonává své povolání, jakož i rozhodčí nálezy a kolektivní smlouvy platné v této oblasti, přičemž se délka doby odpočinku a řízení počítá podle předpisů zmíněného právního řádu, rozhodčích nálezů nebo kolektivních smluv. Pokud takto uplatňované předpisy nejsou alespoň stejně přísné jako ustanovení článků 6, 7, 8, 9, 10 a 11 této Dohody, je nutno dodržovat tato ustanovení.
2. Není-li zvláštní dohoda mezi smluvními stranami nebo nebudou-li podle článku 2 odst. 2 této Dohody některá ustanovení této Dohody uplatňována, nebude žádná smluvní strana vyžadovat, aby podniky jiné smluvní strany nebo členové osádky vozidel evidovaných jinou smluvní stranou dodržovali předpisy jejího právního řádu ve věcech upravených touto Dohodou, jestliže tyto předpisy jsou přísnější než ustanovení této Dohody.
Článek 5
Podmínky, jimž musí vyhovovat řidiči
1. Řidiči zaměstnaní v mezinárodní nákladní silniční dopravě musí dovršit:
a) pro vozidla s přípustnou celkovou hmotností nepřevyšující 7,5 tun nejméně 18. rok věku;
b) pro ostatní vozidla:
i) nejméně 21. rok věku, nebo
ii) nejméně 18. rok věku, jestliže dotyčná osoba má osvědčení o způsobilosti k výkonu povolání, uznávané smluvní stranou, na jejímž území je vozidlo evidováno, a potvrzující absolvování výcvikového kursu pro řidiče vozidel určených k mezinárodní nákladní silniční dopravě. Jde-li však o řidiče mladší než 21 let, může každá smluvní strana
- zakázat jim řídit tato vozidla na jejím území, i když mají shora uvedené osvědčení, nebo
- dovolit řízení těchto vozidel pouze majitelům osvědčení, jež uznává za osvědčení o absolvování výcviku řidiče vozidel určených pro nákladní silniční dopravu rovnocenného výcviku předepsaného jejími právními předpisy.
2. Požaduje-li se podle ustanovení článku 10 této Dohody, aby ve vozidle byli dva řidiči, musí jeden z nich mít dovršený 21. rok svého věku.
3. Řidiči zaměstnaní v mezinárodní silniční osobní dopravě musí mít dovršený 21. rok svého věku.
4. Řidiči vozidel musí být seriózní a důvěryhodní. Musí mít dostatečnou zkušenost a potřebnou kvalifikaci k výkonu požadovaných služeb.
Článek 6
Denní odpočinek
1. a) S výjimkou případů uvedených v odstavcích 3 a 4 tohoto článku musí každý člen osádky přidělený k mezinárodní nákladní silniční dopravě mít nepřetržitý denní odpočinek nejméně jedenáct hodin během 24 hodin před kterýmkoli okamžikem některého z výkonů svého povolání.
b) Denní odpočinek uvedený pod písm. a) tohoto odstavce lze zkrátit až na devět nepřetržitých hodin nejvýše dvakrát týdně za předpokladu, že odpočinek může být stráven v obvyklém místě bydliště člena osádky, nebo až na osm nepřetržitých hodin nejvýše dvakrát týdně v případech, kdy odpočinek nemůže být z provozních důvodů stráven v obvyklém místě bydliště člena osádky.
2. a) S výjimkou případů uvedených v odstavcích 3 a 4 tohoto článku musí každý člen osádky přidělený k mezinárodní osobní silniční dopravě mít během 24 hodin před kterýmkoli okamžikem některého z výkonů svého povolání:
i) nepřetržitý denní odpočinek po dobu nejméně deseti hodin, aniž lze tuto dobu během týdne zkracovat, nebo
ii) nepřetržitý denní odpočinek po dobu nejméně jedenácti hodin; tuto dobu lze zkrátit dvakrát týdně až na deset nepřetržitých hodin a dvakrát týdně až na devět nepřetržitých hodin za předpokladu, že přeprava má podle jízdního řádu přestávku trvající nepřetržitě alespoň čtyři hodiny nebo dvě přestávky, z nichž každá trvá nepřetržitě alespoň dvě hodiny a že během těchto přestávek člen osádky neprovádí žádný výkon svého povolání ani jinou práci z důvodu svého povolání;
b) Osobní kontrolní knížka uvedená v článku 12 této Dohody musí obsahovat údaje umožňující zjistit úpravu denního odpočinku, který se v běžném týdnu poskytuje členu osádky přidělené k mezinárodní osobní silniční dopravě.
3. Jsou-li ve vozidle dva řidiči a nemá-li vozidlo lehátko umožňující členům osádky pohodlně ulehnout, musí každý člen osádky mít nepřetržitý denní odpočinek po dobu nejméně deset hodin během dvaceti sedmi hodin před kterýmkoli okamžikem některého z výkonů svého povolání.
4. Jsou-li ve vozidle dva řidiči a má-li vozidlo lehátko umožňující členům osádky pohodlně ulehnout, musí každý člen osádky mít nepřetržitý denní odpočinek po dobu nejméně osmi hodin během třiceti hodin před kterýmkoli okamžikem některého z výkonů svého povolání.
5. Doby odpočinku uvedené v tomto článku musí být stráveny mimo vozidlo; má-li však vozidlo lehátko umožňující členům osádky pohodlně ulehnout, mohou být doby odpočinku stráveny na tomto lehátku za předpokladu, že vozidlo stojí.
Článek 7
Denní doba řízení, maximální týdenní a čtrnáctidenní doba řízení
1. Celková doba řízení mezi dvěma za sebou následujícími dobami denního odpočinku podle ustanovení článku 6 této Dohody, dále nazývaná „denní dobou řízení“ nesmí být delší než osm hodin.
2. U řidičů jiných vozidel, než která jsou uvedena v článku 10 této Dohody, může být odchylně od ustanovení odstavce 1 tohoto článku denní doba řízení prodloužena nejvýše dvakrát týdně až na devět hodin.
3. Délka doby řízení nesmí překročit čtyřicet osm hodin za týden nebo devadesát dvě hodiny za čtrnáct dní.
Článek 8
Maximální nepřetržitá doba řízení
1. a) Nepřetržitá doba řízení nesmí být nikdy delší než čtyři hodiny kromě případů, kdy řidič nemůže dojet na vyhovující místo zastávky nebo na místo určení; v těchto případech lze dobu řízení prodloužit až o třicet minut, pokud tím nebudou porušena ustanovení článku 7 této Dohody.
b) Za nepřetržitou se považuje doba řízení, která se přeruší pouze na doby kratší, než jsou stanoveny v odstavcích 2 nebo 3 tohoto článku.
2. a) Řidiči vozidel uvedených v článku 10 této Dohody musí přerušit řízení alespoň na hodinu po uplynutí doby uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
b) Toto přerušení může být nahrazeno dvěma alespoň třicetiminutovými přestávkami vsunutými do denní doby řízení tak, aby bylo vyhověno ustanovením odstavce 1 tohoto článku.
3.a) Jde-li o řidiče jiných vozidel, než která jsou uvedena v článku 10 této Dohody, a není-li denní doba řízení delší než osm hodin, musí být řízení po uplynutí doby uvedené v odstavci 1 tohoto článku přerušeno na dobu trvající nepřetržitě alespoň třicet minut.
b) Toto přerušení může být nahrazeno dvěma přestávkami, z nichž každá trvá nepřetržitě alespoň dvacet minut, nebo třemi přestávkami, z nichž každá trvá nepřetržitě alespoň patnáct minut; tyto přestávky mohou být celé mimo nepřetržitou dobu řízení uvedenou v odstavci 1 tohoto článku nebo zčásti spadat do této doby a zčásti bezprostředně na ni navazovat.
c) Je-li denní doba řízení delší než osm hodin, je řidič povinen učinit v řízení nejméně dvě přestávky trvající nepřetržitě alespoň třicet minut.
4. Během přestávek uvedených v odstavcích 2 nebo 3 tohoto článku nesmí řidič vykonávat žádnou činnost vyžadovanou jeho povoláním kromě dozoru na vozidlo a na jeho náklad. Jsou-li však ve vozidle dva řidiči, bude ustanovením odstavců 2 nebo 3 tohoto článku vyhověno i tehdy, jestliže řidič, který má přestávku v řízení, nevykonává žádnou činnost spadající pod značku rubriky 7a denního výkazu osobní kontrolní knížky předepsané článkem 12 této Dohody.
Článek 9
Týdenní odpočinek
1. Kromě denních odpočinků stanovených v článku 6 této Dohody musí mít každý člen osádky týdně nepřetržitý odpočinek trvající alespoň dvacet čtyři hodiny, kterému musí bezprostředně předcházet nebo po němž musí bezprostředně následovat doba denního odpočinku podle ustanovení zmíněného článku 6.
2.a) V období od 1. dubna do 30. září však může být týdenní odpočinek stanovený v odstavci 1 tohoto článku u členů osádek vozidel používaných v mezinárodní osobní silniční dopravě nahrazen nepřetržitým odpočinkem trvajícím alespoň šedesát hodin, který je nutno vybrat vcelku před uplynutím dalších nejvýše čtrnácti po sobě jdoucích dnů. Tomuto odpočinku musí bezprostředně předcházet nebo po něm bezprostředně následovat doba denního odpočinku podle ustanovení článku 6 této Dohody.
b) Ustanovení tohoto odstavce se nevztahuje na členy osádek vozidel používaných k pravidelné přepravě cestujících.
Článek 10
Složení osádky
Jde-li o
a) soupravu vozidel, která má více než jeden přívěs nebo návěs,
b) soupravu vozidel použitou k přepravě cestujících, jestliže přípustná celková hmotnost přívěsu nebo návěsu je větší než 5 tun nebo
c) soupravu vozidel použitou k přepravě nákladů, jestliže přípustná celková hmotnost soupravy vozidel je větší než 20 tun,
musí být řidič doprovázen jiným řidičem od začátku jízdy nebo nahrazen jiným řidičem po 450 km, jestliže vzdálenost, která se má urazit mezi dvěma po sobě následujícími dobami denního odpočinku, je větší než 450 km.
Článek 11
Výjimečné případy
Za podmínky, že tím není ohrožena bezpečnost silničního provozu, se řidič smí odchýlit od ustanovení článků 6, 7, 8 a 10 této Dohody v případě nebezpečí, v případě vyšší moci, při poskytování pomoci nebo v důsledku poruchy vozidla, a to v rozsahu nutném k zajištění bezpečnosti osob, vozidla nebo jeho nákladu a k dojetí na místo vyhovující zastávky nebo podle okolností do cíle své cesty. Druh a důvod odchylky je řidič povinen zaznamenat v osobní kontrolní knížce.
Článek 12
Osobní kontrolní knížka
1. Každý řidič nebo pomocník řidiče je povinen zapisovat do osobní kontrolní knížky postupně během dne výkaz výkonů svého povolání a hodin odpočinku. Tuto knížku musí mít u sebe a na vyzvání ji předložit kontrolním orgánům.
2. Podrobná ustanovení o úpravě knížky a předpisy pro její vyplňování jsou stanoveny v příloze k této Dohodě.
3. Smluvní strany učiní veškerá opatření nutná k vydání a kontrole osobních kontrolních knížek a zejména k zabránění současného používání dvou takových knížek týmž členem osádky.
4. Každý podnik vede rejstřík osobních kontrolních knížek, kterých používá; v tomto rejstříku musí být uvedeno alespoň jméno řidiče, nebo pomocníka řidiče, jemuž je knížka vydána, potvrzení řidiče nebo pomocníka řidiče o převzetí knížky, číslo knížky, datum vydání knížky řidiči nebo pomocníkovi řidiče a datum posledního denního výkazu vyplněného řidičem nebo pomocníkem řidiče před konečným vrácením knížky podniku po jejím popsání.
5. Podniky uschovávají upotřebené knížky po dobu nejméně dvanácti měsíců ode dne posledního zápisu a na požádání je spolu s rejstříky vydaných knížek předkládají kontrolním orgánům.
6. Při započetí každé mezinárodní silniční přepravy musí každý řidič nebo pomocník řidiče mít u sebe osobní kontrolní knížku, která vyhovuje předpisům uvedeným v příloze k této Dohodě a v níž jsou zaznamenány údaje týkající se posledních sedmi dnů přede dnem nástupu jízdy. Jestliže však právní řád státu, ve kterém řidič nebo pomocník řidiče normálně vykonává své povolání, neukládá povinnost používat osobní kontrolní knížky vyhovující předpisům uvedeným v příloze k této Dohodě mimo mezinárodní silniční přepravy, stačí, aby se v osobní kontrolní knížce vyhovující předpisům uvedeným v příloze k této Dohodě zaznamenávaly v rubrikách 12 a 13 denních výkazů nebo v týdenním výkazu údaje o „nepřetržitém odpočinku před nástupem do služby“ a o „denní době řízení“ během shora zmíněných sedmi dnů.
7. Každá smluvní strana může, jde-li o vozidlo evidované ve státě, který není smluvní stranou této Dohody, vyžadovat místo osobní kontrolní knížky vyhovující předpisům uvedeným v příloze této Dohody pouze doklady vyhotovené stejnou formou, jakou mají denní výkazy zmíněné knížky.
Článek 13
Kontrola prováděná podnikem
1. Podnik je povinen organizovat službu v silniční dopravě tak, aby členové osádek mohli dodržovat ustanovení této Dohody.
2. Podnik je povinen pravidelně kontrolovat doby řízení a jiných prací, jakož i hodiny odpočinku, s použitím veškerých dokladů, jež má k dispozici, například osobních kontrolních knížek. Zjistí-li porušení této Dohody, je povinen neprodleně učinit tomu přítrž a zajistit, aby se to nemohlo opakovat, například změnou pracovní doby a dopravních cest.
Článek 14
Opatření zajišťující provádění Dohody
1. Každá smluvní strana učiní veškerá vhodná opatření, aby zajistila dodržování ustanovení této Dohody, zejména kontrolami na silnicích a v místnostech podniku. Příslušné správní orgány smluvních stran si budou navzájem oznamovat všeobecná opatření učiněná za tímto účelem.
2. Smluvní strany si budou navzájem poskytovat pomoc k zajištění správného provádění této Dohody a účinné kontroly; každá smluvní strana se zejména zavazuje, že bude namátkovou kontrolou osobních kontrolních knížek zjišťovat, zda ustanovení této Dohody jsou dodržována během mezinárodních silničních přeprav konaných vozidly evidovanými na jejím území.
3. Jestliže některá smluvní strana zjistí, že ustanovení této Dohody byla vážně porušena osobou bydlící na území jiné smluvní strany, oznámí správní orgány první smluvní strany správním orgánům druhé smluvní strany zjištěné porušení, popřípadě uložený trest.
Článek 15
Přechodná ustanovení
Pro případ, že podle článku 16 odst. 4 tato Dohoda vstoupí v platnost přede dnem 31. prosince 1973, dohodly se smluvní strany, že až do tohoto data
a) odchylně od ustanovení článku 7 odst. 1 a 2 této Dohody nesmí celková doba řízení (denní doba řízení) mezi dvěma po sobě následujícími dobami denního odpočinku podle ustanovení článku 6 této Dohody být delší než devět hodin, ať jde o řízení jakéhokoli vozidla nebo jakékoli soupravy vozidel;
b) veškeré odkazy v této Dohodě na ustanovení jejího článku 7 odst. 1 a 2 se budou vykládat jako odkazy na ustanovení písm. a) tohoto článku.
Závěrečná ustanovení
Článek 16
1. Tato Dohoda je otevřena k podpisu do 31. března 19711) a po tomto datu k přístupu členských států Evropské hospodářské komise a států přijatých do Komise s poradním hlasem podle odstavce 8 mandátu této Komise.
2. Tato Dohoda bude ratifikována.
3. Ratifikační listiny a listiny o přístupu budou uloženy u generálního tajemníka Organizace spojených národů.
4. Tato Dohoda vstoupí v platnost stoosmdesátého dne potom, kdy bude uložena osmá listina o ratifikaci nebo přístupu.
5. Pro každý stát, který ratifikuje tuto Dohodu nebo k ní přistoupí po uložení osmé ratifikační listiny nebo listiny o přístupu ve smyslu odstavce 4 tohoto článku, vstoupí tato Dohoda v platnost stoosmdesátého dne po uložení jeho ratifikační listiny nebo listiny o přístupu.
Článek 17
1. Každá smluvní strana může vypovědět tuto Dohodu oznámením zaslaným generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů.
2. Výpověď nabude účinnosti šest měsíců po dni, kdy generální tajemník obdrží oznámení o výpovědi.
Článek 18
Tato Dohoda pozbude účinnosti, jestliže po jejím vstupu v platnost bude počet smluvních stran po dobu dvanácti po sobě jdoucích měsíců menší než tři.
Článek 19
1. Každý stát může při podpisu této Dohody nebo při uložení své ratifikační listiny nebo listiny o přístupu anebo kdykoli později prohlásit v oznámení zaslaném generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, že tato Dohoda bude platit na všech územích nebo na některém z území, která v mezinárodních vztazích zastupuje. Tato Dohoda bude platit na území nebo na územích uvedených v oznámení počínaje stoosmdesátým dnem poté, kdy toto oznámení obdržel generální tajemník, a jestliže toho dne tato Dohoda ještě nevstoupila v platnost, počínaje dnem jejího vstupu v platnost.
2. Každý stát, který podle předchozího odstavce učiní prohlášení, že Dohoda platí na některém území, které zastupuje v mezinárodních vztazích, může podle článku 17 této Dohody vypovědět tuto Dohodu, pokud jde o uvedené území.
Článek 20
1. Každý spor mezi dvěma nebo více smluvními stranami ve věci výkladu nebo provádění této Dohody bude pokud možno urovnán vzájemným jednáním.
2. Každý spor, který nebude urovnán jednáním, bude podroben rozhodčímu řízení, požádá-li o to některá ze sporných smluvních stran, a předložen jednomu nebo více rozhodcům zvoleným společnou dohodou sporných stran. Jestliže se do tří měsíců ode dne, kdy bylo navrženo rozhodčí řízení, sporné strany nedohodnou o volbě rozhodce nebo rozhodců, může kterákoli z těchto stran požádat generálního tajemníka Organizace spojených národů, aby určil jediného rozhodce, jemuž bude spor předložen k rozhodnutí.
3. Výrok rozhodce nebo rozhodců určených podle předchozího odstavce bude pro sporné smluvní strany závazný.
Článek 21
1. Každý stát může při podpisu nebo ratifikaci této Dohody nebo při přístupu k ní prohlásit, že se necítí vázán ustanoveními článku 20 odst. 2 a 3 této Dohody. Ostatní smluvní strany nebudou vázány uvedenými odstavci vůči každé smluvní straně, která učinila takovou výhradu.
2. Jestliže některý stát při uložení své ratifikační listiny nebo listiny o přístupu učiní jinou výhradu, než kterou předkládá odstavec 1 tohoto článku, oznámí generální tajemník Organizace spojených národů tuto výhradu státům, které již uložily svou ratifikační listinu nebo listinu o přístupu a nevypověděly později tuto Dohodu. Výhrada bude považována za přijatou, jestliže do šesti měsíců od tohoto oznámení žádný z těchto států nevznese námitku proti jejímu přijetí. V opačném případě nebude výhrada přijata, a jestliže stát, který ji učinil, ji neodvolá, bude uložení ratifikační listiny nebo listiny o přístupu tohoto státu neúčinné. Při použití ustanovení tohoto odstavce se nebude přihlížet k námitce států, jejichž přístup nebo ratifikace by byly podle tohoto odstavce neúčinné v důsledku výhrad, které učinily.
3. Každá smluvní strana, jejíž výhrada byla přijata v podpisovém protokolu této Dohody nebo která učinila výhradu podle odstavce 1 tohoto článku nebo výhradu přijatou podle odstavce 2 tohoto článku, může tuto výhradu kdykoli odvolat oznámením zaslaným generálnímu tajemníkovi.
Článek 22
1. Po uplynutí tří let platnosti této Dohody může každá smluvní strana požádat oznámením zaslaným generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, aby byla svolána konference za účelem revize Dohody. Generální tajemník vyrozumí o této žádosti všechny smluvní strany a svolá revizní konferenci, jestliže do čtyř měsíců ode dne, kdy odeslal vyrozumění, nejméně třetina smluvních států mu oznámí svůj souhlas s touto žádostí.
2. Je-li konference podle předchozího odstavce svolána, vyrozumí o tom generální tajemník všechny smluvní strany a vyzve je, aby do tří měsíců předložily návrhy, o jejichž projednání na konferenci žádají. Generální tajemník sdělí všem smluvním stranám předběžný pořad jednání konference, jakož i znění těchto návrhů nejméně tři měsíce přede dnem zahájení konference.
3. Na každou konferenci svolanou podle tohoto článku pozve generální tajemník všechny státy uvedené v článku 16 odst. 1 této Dohody.
Článek 23
1. Každá smluvní strana může navrhnout jednu nebo více změn této Dohody. Znění každého pozměňovacího návrhu bude oznámeno generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, který je oznámí všem smluvním stranám a vyrozumí o něm všechny ostatní státy uvedené v článku 16 odst. 1 této Dohody.
2. Do šesti měsíců ode dne, kdy generální tajemník oznámil pozměňovací návrh, může každá smluvní strana sdělit generálnímu tajemníkovi:
a) že má námitku proti navrhované změně nebo
b) že, ačkoli má v úmyslu návrh přijmout, nejsou dosud v jejím státě splněny podmínky nutné k jeho přijetí.
3. Pokud smluvní strana, která zaslala oznámení uvedené v odstavci 2 písm. b) tohoto článku, neoznámí generálnímu tajemníkovi, že pozměňovací návrh přijímá, může podat námitku proti navržené změně do devíti měsíců po uplynutí šestiměsíční lhůty stanovené pro její oznámení.
4. Bude-li proti pozměňovacímu návrhu podána námitka za podmínek stanovených v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, bude návrh považován za nepřijatý a nenabude účinnosti.
5. Nebyla-li proti pozměňovacímu návrhu podána námitka za podmínek stanovených v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, bude návrh považován za přijatý od nížeuvedeného data:
a) jestliže žádná smluvní strana nezaslala oznámení podle odstavce 2 písm. b) tohoto článku, po uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 2 tohoto článku;
b) jestliže alespoň jedna smluvní strana zaslala oznámení podle odstavce 2 písm. b) tohoto článku, od dřívějšího ze dvou následujících dat:
- data, kdy všechny smluvní strany, které učinily takové oznámení, sdělily generálnímu tajemníkovi, že návrh přijímají, přičemž se však za toto datum pokládá den uplynutí šestiměsíční lhůty stanovené v odstavci 2 tohoto článku, jestliže všechna přijetí byla sdělena před uplynutím této lhůty;
- data uplynutí devítiměsíční lhůty stanovené v odstavci 3 tohoto článku.
6. Každá změna považovaná za přijatou vstoupí v platnost tři měsíce ode dne, kdy byla považována za přijatou.
7. Generální tajemník oznámí co nejdříve všem smluvním stranám, zda proti pozměňovacímu návrhu byla podána námitka podle odstavce 2 písm. a) tohoto článku a zda jedna nebo více smluvních stran mu zaslaly sdělení podle odstavce 2 písm. b) tohoto článku. Jestliže obdržel od jedné nebo více smluvních stran takové sdělení, oznámí pak všem smluvním stranám, zda smluvní strana nebo smluvní strany, které mu zaslaly takové sdělení, podávají námitku proti pozměňovacímu návrhu nebo jej přijímají.
8. Nezávisle na postupu projednávání pozměňovacích návrhů, stanoveném v odstavcích 1 až 6 tohoto článku, může být příloha k této Dohodě změněna dohodou mezi příslušnými orgány všech smluvních stran; jestliže příslušný orgán některé smluvní strany prohlásí, že podle jejího právního řádu je jeho souhlas podmíněn zvláštním zmocněním za tím účelem vydaným nebo schválením zákonodárného orgánu, bude se mít za to, že souhlas příslušného orgánu dotyčné smluvní strany ke změně přílohy nebyl dán, dokud příslušný orgán neoznámí generálnímu tajemníkovi, že požadované zmocnění nebo schválení bylo uděleno. Dohodou mezi příslušnými orgány bude určeno datum, kdy změněná příloha vstoupí v platnost, a může být stanoveno, že po přechodnou dobu stará příloha zůstane zcela nebo zčásti v platnosti souběžně se změněnou přílohou.
Článek 24
Kromě sdělení uvedených v článcích 22 a 23 této Dohody vyrozumívá generální tajemník Organizace spojených národů státy uvedené v článku 16 odst. 1 této Dohody
a) o ratifikacích a přístupech podle článku 16 této Dohody,
b) o datech, kdy tato Dohoda vstoupí v platnost podle článku 16 této Dohody,
c) o výpovědích podle článku 17 této Dohody,
d) o zrušení této Dohody podle článku 18 této Dohody,
e) o oznámeních, která obdržel podle článku 19 této Dohody,
f) o prohlášeních a oznámeních, která obdržel podle článku 21 této Dohody,
g) o vstupu v platnost každé změny podle článku 23 této Dohody.
Článek 25
Podpisový protokol této Dohody bude mít stejnou platnost, účinnost a dobu trvání jako tato Dohoda, za jejíž nedílnou součást se považuje.
Článek 26
Po dni 31. března 19711) bude prvopis této Dohody uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů, který zašle jeho ověřené opisy každému ze států uvedených v článku 16 odst. 1 této Dohody.
Čemuž na důkaz podepsaní, řádně k tomu zplnomocnění, podepsali tuto Dohodu.
Dáno v Ženevě dne prvního července tisíc devět set sedmdesát v jediném vyhotovení v jazyce anglickém a francouzském, kterážto obě znění mají stejnou platnost.

PŘÍLOHA
OSOBNÍ KONTROLNÍ KNÍŽKA
VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ


PODPISOVÝ PROTOKOL
Při podpisu Evropské dohody o práci osádek vozidel v mezinárodní silniční dopravě se podepsaní, řádně k tomu zplnomocnění, dohodli takto:
Smluvní strany prohlašují, že tato Dohoda neprejudikuje ustanovením, která budou popřípadě později vypracována ve věci délky a rozvrhu pracovní doby.
K článku 4 Dohody
Ustanovení odstavce 1 tohoto článku nelze vykládat tak, že by podle nich za hranicemi státu, ve kterém je vozidlo konající mezinárodní přepravu evidováno, platily zákazy jízdy v některých dnech nebo hodinách, platné v tomto státě pro některé kategorie vozidel. Ustanovení odstavce 2 tohoto článku nelze vykládat tak, že by bránila smluvní straně vyžadovat, aby na jejím území byly dodržovány předpisy jejího právního řádu, zakazující v některých dnech nebo hodinách jízdu určitých kategorií vozidel.
Každá smluvní strana, která je účastníkem zvláštní dohody uvedené v článku 4 odst. 2 této Dohody a dovolí, aby se vozidly evidovanými na území některého státu, který je smluvní stranou AETR, avšak není účastníkem uvedené zvláštní dohody, konala mezinárodní přeprava začínající a končící na území účastníků uvedené zvláštní dohody, může klást jako podmínku uzavření dvoustranných nebo mnohostranných dohod dovolujících takové přepravy, že se na území států, které jsou účastníky uvedené zvláštní dohody, budou osádky provádějící přepravy řídit ustanoveními uvedené zvláštní dohody.
K článku 12 Dohody
Podepsaní se zavazují, že jakmile Dohoda vstoupí v platnost, projednají možnost doplnit Dohodu doložkou předvídající použití kontrolního zařízení schváleného typu, které by bylo umístěno na vozidle a pokud možno by nahradilo osobní kontrolní knížku.
K článku 14 Dohody
Smluvní strany uznávají, že je žádoucí:
- aby každá smluvní strana učinila nutná opatření, která by jí umožnila stíhat porušení ustanovení Dohody nejen tehdy, jestliže k nim došlo na jejím území, nýbrž také tehdy, jestliže k nim došlo na území jiného státu během mezinárodní silniční přepravy konané vozidlem, které je u ní evidováno;
- aby si vzájemně poskytovaly pomoc při stíhání osob, které taková ustanovení poruší.
K příloze k Dohodě
Odchylně od odstavce 4 všeobecných ustanovení přílohy k této Dohodě, Švýcarsko nemusí vyžadovat, aby zaměstnavatelé podpisovali týdenní výkazy osobní kontrolní knížky.
Čemuž na důkaz podepsaní, řádně k tomu zplnomocnění, podepsali tento protokol.
Dáno v Ženevě dne prvního července tisíc devět set sedmdesát v jediném vyhotovení v jazyce anglickém a francouzském, přičemž obě znění mají stejnou platnost.

1) Podle rozhodnutí učiněného Pracovní skupinou pro silniční dopravu na jejím 44. zasedání, jímž bylo datum skončení doby, po kterou AETR bude otevřena k podpisu, odloženo ze dne 31. prosince 1970 na den 31. března 1971.