60/1938 Sb.
Vyhláška o ratifikaci Dohody s přílohou o přijetí zvláštních ustanovení, platných pro přepravu zboží, přepravovaného železnicí s nákladním listem na řad, podepsané v Římě dne 31. března 1934.

60.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 15. března 1938
o ratifikaci Dohody s přílohou o přijetí zvláštních ustanovení, platných pro přepravu zboží, přepravovaného železnicí s nákladním listem na řad, podepsané v Římě dne 31. března 1934.

Dohoda s přílohou byla schválena panem presidentem republiky Československé dne 23. března 1937 a ratifikována Maďarskem, Řeckem, Italií, Polskem, Estonskem, Lotyšskem a Jugoslavií.
Tato dohoda vstoupí v platnost jakmile nejméně tři sousední státy ji ratifikují, nebo k ní přistoupí. Vstoupí v platnost devadesátý den po té, co obdrží vláda italská třetí ratifikační listinu nebo zprávu o přistoupení.

Dr. Krofta v. r.


JMÉNEM REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ.
JMÉNEM REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ,
ITALIE, BULHARSKA, MAĎARSKA, JUGOSLAVIE, POLSKA, SVOBODNÉHO
MĚSTA GDÁNSKA, SÁRSKÉHO ÚZEMÍ, RAKOUSKA, ESTONSKA A
LOTYŠSKA
BYLA SJEDNÁNA TATO DOHODA S PŘÍLOHOU:
(Překlad.)
Dohoda
o přijetí zvláštních ustanovení, platných pro přepravu zboží, přepravovaného železnicí s nákladním listem na řad.
Podepsaní, ve jménu svých příslušných vlád,
přejíce si usnadniti mezinárodní obchod přijetím nákladního listu na řad pro přepravu zboží po železnicích v mezinárodní dopravě,
rozhodnuvše se použíti k svému prospěchu oprávnění, předvídaného článku 61 Bernské úmluvy o přepravě zboží po železnicích podle textu podepsaného v Římě dne 23. listopadu 1933,
dohodli se na následujících ustanoveních:
Článek 1.
Smluvní státy prohlašují, že přijmou ve svých vzájemných stycích řád, připojený k této dohodě o přepravě zboží přepravovaného železnicí s nákladním listem na řad. Tento řád bude považován za integrující část této dohody.
Smluvní státy se zavazují učiniti opatření nutná k uskutečnění předpisů stanovených touto dohodou.
Článek 2.
Smluvní státy se zavazují dbáti při řešení některých zákonných střetů, které by mohly vzniknouti plněním této dohody, těchto ustanovení:
Poměr mezi tím, jenž jmenoval prostředníka, a mezi prostředníkem samým a ručení vyplývající z jednání prostředníka, pokud jde o nákladní list na řad, řídí se zákonem onoho místa, kde prostředník má své bydliště.
Článek 3.
Tato dohoda bude datována dnešním dnem a zůstane otevřena k podpisu všech států až do 31. března 1934.
Dnem 1. dubna 1934 počínajíc bude moci každý stát, který dohodu nepodepsal, k ní přistoupiti. Toto přistoupení se uskuteční listinou doručenou vládě italské. Vláda italská oznámí uložení listiny ihned všem státům, které Úmluvu podepsaly nebo k ní přistoupily.
Článek 4.
Tato dohoda bude ratifikována. Ratifikační listiny budou odevzdány vládě italské, která oznámí uložení všem státům, které Úmluvu podepsaly nebo k ní přistoupily.
Článek 5.
Tato dohoda vstoupí v platnost, jakmile nejméně tři sousední státy ji ratifikují nebo k ní přistoupí. Vstoupí v platnost devadesátý den po té, co obdrží vláda italská třetí ratifikační listinu nebo zprávu o přistoupení.
Pro státy, které později budou ratifikovati tuto dohodu nebo k ní přistoupí později, vstoupí tato dohoda v platnost devadesátý den po obdržení ratifikace nebo oznámení o přistoupení.
Tato dohoda však nebude moci v žádném případě vstoupiti v platnost dříve, dokud nevstoupí v platnost Mezinárodní úmluva o přepravě zboží po železnicích (MÚZ), podepsaná v Římě 23. listopadu 1933.
Vláda italská oznámí všem smluvním státům první vstoupení v platnost této dohody a později vstoupení v platnost pro každý stát, který dohodu bude ratifikovati nebo k ní přistoupí.
Článek 6.
Tato dohoda bude moci býti vypověděna každým smluvním státem. Výpověď se provede písemným oznámením, zaslaným vládě italské, která o tom zpraví všechny smluvní státy.
Výpověď nabývá účinnosti rok ode dne, ve kterém ji obdržela vláda italská, a působí jen proti státu, který ji oznámil.
Článek 7.
Tato dohoda bude přezkoumána při revisi Mezinárodní úmluvy o přepravě zboží po železnicích (MÚZ). Revise však může býti vykonána vždy a v každé době na žádost jedné třetiny smluvních států.
Článek 8.
Tato dohoda je sepsána jazykem francouzským v jediném výtisku, který bude uložen v archivech ministerstva zahraničních věcí království Italského. Kopie stejného znění bude dodána všem smluvním státům.
DÁNO v Římě dne 31. března 1934.
Za Italii:
MUSSOLINI
Za Bulharsko:
generál VOLKOFF
Za Maďarsko:
FRÉD. VILLANI
Za Jugoslavii:
DOUTCHICH
Za Polsko:
ALFRED VISOCKI
Za svobodné město Gdansko:
ALFRED VISOCKI
Za Sárské území:
L. D’EHRNROOTH
Za Rakousko:
Dr. A. RINTELEN
Za Estonsko:
A. SCHMIDT
Za Lotyšsko:
J. RIEKSTINS
Za Československo:
CHVALKOVSKÝ.

PŘÍLOHA
ŘÁD
o přepravě zboží přepravovaného železnicí s nákladním listem na řad.
Úvodní ustanovení.
1. Ustanovení MÚZ platí pro přepravu zboží přepravovaného s nákladním listem na řad, pokud tato ustanovení nejsou pozměněna nebo doplněna následujícími ustanoveními.
2. Ve všech článcích MÚZ a následujících ustanoveních, kde se užívá slov „nákladní list“ a „druhopis nákladního listu“, nutno užíti místo nich slov: „nákladní list na řad“ a „druhopis nákladního listu na řad“.
Vzorce nákladního listu na řad a druhopisu budou pořízeny železnicemi zúčastněných států podle vzorců stanovených Přílohou II k MÚZ.
3. Pod označením „příjemce“ v MÚZ rozuměti třeba „majitele druhopisu nákladního listu na řad“ pokud slovo „příjemce“ není pozměněno následujícími ustanoveními.
Změny MÚZ.
K čl. 1.
Jako § 3 jest připojeno toto ustanovení:

„§ 3. Ku přepravě s nákladním listem na řad jsou připuštěny jen zásilky, jejichž stanice odesílací a stanice určení, jakož i trati, jež tyto stanice spojují, leží na území států, které připustily přepravu zboží s nákladním listem na řad.“
K čl. 4.
Jako § 3 je připojeno toto ustanovení:

„§ 3. Ku přepravě s nákladním listem na řad je připuštěno zboží železnicí výslovně vyjmenované, přepravované jako celovozová zásilka do stanic a ze stanic jí označených.
Seznam zboží a stanic musí býti železnicemi řádně uveřejněn.“
K čl. 6.
Místo § 1 platí tato ustanovení:

„§ 1. Odesilatel jest povinen předložiti pro každou mezinárodní zásilku, pro kterou platí tento řád, nákladní list na řad a rubopisem převoditelný druhopis podle vzorce stanoveného v tarifech.
Tiskopisy jsou tištěny na tmavožlutém psacím papíru zvláštní jakosti; pro rychlé zboží mají na hořejším i dolejším okraji červenou pásku nejméně jeden centimetr širokou, na líci i na rubu.
Tyto tiskopisy dodávají výhradně železnice za cenu jimi stanovenou a řádně uveřejněnou.“
První věta § 4 se nahradí touto větou:

„§ 4. Volba tiskopisu nákladního listu s červenými páskami nebo bez nich naznačuje, zda zboží má býti přepravováno jako zboží nákladní nebo jako zboží rychlé.“
§ 5 se nahradí tímto ustanovením:

„§ 5. Nákladní listy a druhopisy, v nichž bylo přepisováno, škrábáno nebo škrtáno, se nepřipouštějí.“
V § 6 se první věta nahradí touto větou:

„Údaje v nákladním listu a druhopisu musí býti napsány nebo vytištěny nesmazatelně.“
V § 6 se nahradí ustanovení pod písmenem d) tímto ustanovením:

„d) jméno a bydliště osoby (prostředník), bydlící v místě stanice určení.“
Druhá věta písmene g) § 6 se nahradí tímto ustanovením:

„Podpis odesilatelův nesmí býti ani vytištěn ani nahrazen razítkem.“
Ustanovení pod písmenem h) a m) § 6 neplatí.
K čl. 7.
V § 1 se připojí druhý odstavec tohoto znění:

„Jen odesilatele stihnou všechny důsledky toho, že nákladní list na řad nevyhovuje podmínkám stanoveným v § 3 čl. 4. Tyto nesprávnosti se nedotýkají práv majitele druhopisu na zboží.“
Na počátku druhé věty § 2 se nahradí slovo „příjemce“ slovem „prostředník“.
Místo § 3 platí tato ustanovení:

„§ 3. Na žádost odesilatele, zapsanou v nákladním listu, je železnice povinna zjistiti váhu zásilky a ověřiti ji v nákladním listu a druhopisu.
Zákony a řády každého státu stanoví podmínky, za kterých má železnice právo nebo povinnost zjistiti nebo přezkoumati počet kusů, jakož i skutečnou vlastní váhu vozů.
Železnice je oprávněna stanoviti, zda a za jakých podmínek bere na se úkol zjišťovati, souhlasí-li obsah obalu zásilky s údaji nákladního listu, a potvrditi výsledek tohoto zjištění na nákladním listu i na druhopisu.“
Druhá věta prvního odstavce § 8 se nahradí tímto ustanovením:

„Majitel druhopisu nákladního listu budiž, třeba-li, vyzván neprodleně prostřednictvím prostředníka, aby oznámil, jak chce naložiti s přetěží.“
V třetím odstavci § 8 se nahradí slovo „odesilatel“ slovem „majitel druhopisu.“
K čl. 8.
Místo § 5 platí tato ustanovení:

„§ 5. Železnice jest povinna potvrditi příjem zboží a den jeho přijetí ku přepravě vytištěním razítka a podpisem zmocněného zaměstnance na druhopisu nákladního listu, který musí odesilatel předložiti zároveň s nákladním listem.
Druhopis nákladního listu je převoditelný rubopisem (indosamentem). Každá osoba, v jejíž prospěch druhopis byl rubopisem převeden, může jej znovu rubopisem převáděti.
Rubopis musí býti bezpodmínečný a prostý. Každá podmínka, na kterou by byl vázán, je považována za neplatnou a neúčinnou. Částečný rubopis je neplatný. Rubopis na majitele je považován za blankorubopis (blankoindosament).
Má-li býti rubopis platný, musí býti vepsán do druhopisu nákladního listu na místě k tomu účelu stanoveném. Musí býti podepsán rubopiscem.
Rubopis nemusí nutně označovati osobu, v jejíž prospěch je vydán; může to býti pouhý podpis rubopisce (blankorubopis).“
Připojí se § 6 tohoto znění:

„§ 6. Držitel druhopisu nákladního listu na řad jest považován za pravoplatného majitele, prokáže-li své právo nepřetržitou řadou rubopisů, byť i poslední rubopis byl blankorubopisem. Rubopisy přeškrtnuté je považovati v tom smyslu za nenapsané. Následuje-li po blankorubopisu další rubopis, je míti za to, že ten, kdo jej podepsal, nabyl druhopisu blankorubopisem.
Byl-li někdo zbaven druhopisu nákladního listu na řad událostí jakéhokoli druhu, majitel, který prokáže své právo způsobem v předcházejícím odstavci naznačeném, není povinen vydati druhopis, leč nabyl-li ho nepoctivým způsobem nebo spáchal-li, získávaje ho, hrubou nedbalost.“
Připojí se § 7 tohoto znění:

„§ 7. Železnice neodpovídá za to, že údaje a prohlášení, napsané v nákladním listu, souhlasí v okamžiku sjednání přepravní smlouvy s údaji a prohlášeními v příslušném druhopisu.“
Připojí se § 8 tohoto znění:

„§ 8. Žádá-li to odesilatel, je železnice povinna vydati mu potrzení částky zaplacené odesilatelem.“
Připojí se § 9 tohoto znění:

„§ 9. Právo na zboží, které železnice přijala ku přepravě, nemůže býti převedeno leč převedením druhopisu nákladního listu na řad.“
K čl. 9.
§ 4 doplní se tímto odstavcem:

„Železnice může stanoviti přirážky k sazbám u zásilek přepravovaných s nákladním listem na řad.“
K čl. 10.
Místo poslední řádky písmene g) platí toto ustanovení:

„Majiteli druhopisu nákladního listu bude dána prostředníkem zpráva, že se přeprava koná po jiné cestě, než po té, kterou předepsal odesilatel.“
K čl. 11.
Místo první věty § 6 platí toto ustanovení:
„§ 6. Lhůta dodací je zachována, je-li před jejím uplynutím oznámen příchod zboží prostředníkovi.“
Druhý odstavec § 6 neplatí.
K čl. 15.
Na konci třetího odstavce § 1 se nahradí slovo „odesilatel“ slovem „prostředník“.
K čl. 16.
Místo § 1 platí tato ustanovení:

„§ 1. Železnice musí zpraviti prostředníka o příchodu zboží do stanice určení.
Železnice je povinna vydati pravoplatnému majiteli druhopisu, jak je označen v prvním odstavci § 6 čl. 8, ve stanici určení, označené odesilatelem, nákladní list a zboží po vrácení druhopisu a zaplacení pohledávek vyplývajících z nákladního listu.
Majitel druhopisu nákladního listu musí doplniti poslední rubopis tím, že uvede svoji adresu; při blankorubopisu musí doplniti rubopis svým jménem a adresou.
Železnice je povinna ověřiti pravidelnost po sobě jdoucích rubopisů. Za tím účelem musí býti provedeny rubopisy čitelně. Železnice není však povinna ověřiti správnost podpisu rubopisců.
Přijetí zboží a nákladního listu zavazuje toho, komu zboží bylo vydáno, zaplatiti železnici pohledávky, vyplývající z nákladního listu.
V případě stanoveném v druhém odstavci § 1 čl. 7 může majitel druhopisu žádati dodání jen ve stanici, oprávněné podle § 3 čl. 4 konati přepravy s nákladním listem na řad. Za tím účelem musí železnice ihned, jakmile zjistí nepravidelnost, zpraviti majitele druhopisu prostřednictvím prostředníka. Stejná zpráva musí býti dána k informaci odesilateli.“
Připojí se § 4 tohoto znění:

„§ 4. Při ztrátě druhopisu nákladního listu, ověřené písemně prostředníkem, vydá železnice zboží a odevzdá nákladní list prostředníkovi po zaplacení pohledávek vyplývajících z nákladního listu a po zajištění obecné hodnoty zboží v místě určení, zvětšené o 25%.
Dostaví-li se majitel druhopisu později, vrátí se mu s prostředníkovým souhlasem jistota.
Bez tohoto souhlasu vydá železnice jistotu jen podle soudního rozhodnutí.“
K čl. 19.
Místo tohoto článku platí toto ustanovení:

„Zásilky nemohou býti zatíženy ani dobírkami, ani zálohami.“
K čl. 21.
Místo tohoto článku platí tato ustanovení:

„§ 1. Pouze majitel druhopisu nákladního listu má právo pozměniti smlouvu přepravní buď tím, že vezme zboží zpět ve stanici odesílací, nebo tím, že je zadrží na cestě, nebo je dá vydati v kterémkoli jiném místě, ležícím před stanicí určení nebo za ní, nebo přikáže, aby zboží bylo vráceno do stanice odesílací, nebo konečně tím, že oznámí místo prostředníka označeného odesilatelem v nákladním listu prostředníka jiného.
Jiné změny než ty, které jsou shora vypočítány, nejsou v žádném případě dovoleny.
Změny smlouvy přepravní nesmějí nikdy míti v zápětí rozdělení zásilky.
Chce-li dáti majitel druhopisu příkaz, kterým mění stanici určení, nemůže udati jinou stanici než tu, která je v seznamu uvedeném v § 3 čl. 4.
V tom případě musí označiti nového prostředníka, není-li původní prostředník usazen v místě nové stanice určení.
§ 2. Shora uvedené změny smlouvy musí býti učiněny písemným prohlášením, podepsaným majitelem druhopisu, podle vzorce, který je v Příloze V k této Úmluvě.
Toto prohlášení musí býti opakováno na druhopisu nákladního listu zároveň železnici předloženém, který železnice vrátí majiteli druhopisu po vytištění razítka a po připojení podpisu zaměstnance zmocněného železnicí.
Vykoná-li železnice příkaz majitele druhopisu nákladního listu, aniž si vyžádala předložení druhopisu, který obsahuje napsané prohlášení, o němž se jedná v předešlém odstavci, ručí za škodu tím vzešlou každému pozdějšímu majiteli druhopisu.
Vytištění razítka a podpis zaměstnance železničního nemohou býti žádány dříve, než si je železnice jista, že změna přepravní smlouvy může býti vykonána. Výdaje způsobené nutnými informacemi zatěžují zásilku.
Každá změna přikázaná majitelem druhopisu bez náležitostí shora uvedených jest neúčinná.
§ 3. Železnice není povinna vyhověti příkazům majitele druhopisu, leč byly-li dány prostřednictvím stanice odesílací nebo stanice určení.“
K čl. 22.
Předposlední odstavec § 1 se nahradí tímto ustanovením:

„V případech shora uvedených budiž prostředník co možná nejdříve zpraven o překážkách, které brání vykonati jeho příkazy.“
Všude, kde se v textu tohoto článku vyskytuje slovo „odesilatel“, je nutno je nahraditi slovy „majitel druhopisu nákladního listu“.
K čl. 23.
V § 1 místo „odesilatel“ čti „majitel druhopisu nákladního listu“.
§§ 2 až 7 se nahradí těmito ustanoveními:

„§ 2. Není-li jiné cesty přepravní, musí železnice zpraviti prostředníka, aby si vyžádal návrhů majitele druhopisu.
Železnice není však povinna tak učiniti, jde-li o dočasnou překážku, vzniklou z okolností uvedených v § 5, čl. 5.
§ 3. Majitel druhopisu, zpravený o přepravní překážce, může dáti písemné návrhy o zboží, pokud je železnice může provésti.
Ustanovení § 2 čl. 21, druhý, třetí a čtvrtý odstavec platí tu analogicky.
§ 4. Provedeny nebudou:
a) návrhy majitele, které nedojdou prostřednictvím buď stanice odesílací nebo stanice určení;
b) návrhy, aby bylo vráceno zboží, jehož hodnota neuhradí pravděpodobně výdaje s tím spojené, leda by tyto poplatky byly hned placeny nebo zajištěny.
§ 5. Neučiní-li majitel druhopisu v přiměřené lhůtě proveditelné návrhy, nebo nemůže-li býti zpraven o přepravní překážce pro chybnou adresu prostředníka, bude se postupovati podle ustanovení o překážkách pro dodání, stanovených v § 1 čl. 24.
§ 6. Pomine-li přepravní překážka dříve, než dojdou návrhy majitele druhopisu, odešle se zboží, kam je určeno, aniž se vyčká těchto návrhů, o čemž jest nutno prostředníka co možná nejrychleji zpraviti.“
K čl. 24.
Místo §§ 1 až 3 platí tato ustanovení:

„Vzniknou-li překážky při dodání zboží, není železnice povinna zpraviti ani odesilatele ani prostředníka; jest však povinna postupovati podle zákonů a řádů, kterých železnice určení musí dbáti u neodbytného zboží v případě, kdy odesilatel zásilky v přepravě vnitrozemské, od kterého si vyžádala železnice návrhů, nedal návrh takový, který by mohl překážku odstraniti.
Prostředník a odesilatel musí býti zpraveni o opatřeních, která třeba za tím účelem vykonati.
Při prodeji zboží, vykonaném železnicí, jest železnice povinna oznámiti výsledek prodeje prostředníku a odesilateli. Zbývající výtěžek musí býti vydán po srážce dosud nezaplacených poplatků, jakož i výdajů vzniklých prodejem, majiteli druhopisu, přihlásí-li se; nemůže býti vydán žádné jiné osobě, leč na základě soudního rozhodnutí. Nedostačuje-li výtěžek prodeje k hrazení výdajů, jest odesilatel povinen zaplatiti nekrytou částku.“
K čl. 40.
§ 3 se nahradí těmito ustanoveními:

„§ 3. Uplatňuje-li oprávněný reklamaci, musí předložiti buď druhopis nákladního listu nebo nákladní list, který mu byl vydán.
Nárok odesilatelův na vrácení jím zaplacené částky však nemusí býti doložen shora uvedenými doklady.“
V druhém odstavci § 4 se nahradí slova „dobírkový list“ slovy „potvrzení, které mu v daném případě podle § 8 čl. 8 bylo vydáno“.
K čl. 41.
§ 2 neplatí.
§ 3 se nahradí těmito ustanoveními:

„§ 3. Žaloby na železnici, které vznikají ze smlouvy přepravní, příslušejí:
dokud zboží nebylo vydáno, majiteli druhopisu nákladního listu,
po dodání zboží osobě, které nákladní list byl vydán na vrácení druhopisu nákladního listu.
Tyto žaloby musí býti doloženy doklady, které jsou stanoveny ustanoveními § 3 čl. 40 o reklamacích.“
K čl. 42.
§ 2 neplatí.
K čl. 44.
V odst. 5 § 2 neplatí slova „nebo dobírky podle článku 19“.
V § 4 se nahradí slova „ve stvrzence podle § 1 článku 16“ slovy „v druhopisu nákladního listu“.
K čl. 45.
Ustanovení pod písm. a) § 1 neplatí.
Tento paragraf se doplní těmito ustanoveními:

„e) o nároky na vyplacení výtěžku z prodeje zboží nedodaného,
f) o nároky na vrácení jistoty uvedené v § 4 čl. 16.“
V § 2 ustanovení pod písm. d) neplatí.
Tento paragraf se doplní dále těmito ustanoveními:

„g) při nárocích na vyplacení přebytku z prodeje zboží nedodaného:
dnem prodeje;
h) při nárocích na vrácení jistoty uvedené v § 4, čl. 16:
dnem, kdy zboží bylo dodáno prostředníku.“
PROZKOUMAVŠE TUTO DOHODU S PŘÍLOHOU A VĚDOUCE, ŽE NÁRODNÍ SHROMÁŽDĚNÍ REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ S NIMI SOUHLASÍ, SCHVALUJEME A POTVRZUJEME JE.
TOMU NA SVĚDOMÍ JSME TENTO LIST PODEPSALI A K NĚMU PEČEŤ REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ PŘITISKNOUTI DALI.
NA HRADĚ PRAŽSKÉM DNE 23. BŘEZNA LÉTA TISÍCÍHO DEVÍTISTÉHO TŘICÁTÉHO SEDMÉHO.
PRESIDENT REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ:
Dr. EDVARD BENEŠ v. r.
L. S.
MINISTR ZAHRANIČNÍCH VĚCÍ:
Dr. K. KROFTA v. r.