770/1948 Ú. l. I
Vyhláška nejvyššího úřadu cenového o úplatách za úkony překladatelské a tlumočnické.

770.
VYHLÁŠKA
nejvyššího úřadu cenového
ze dne 27. dubna 1948,
o úplatách za úkony překladatelské a tlumočnické.
Nejvyšší úřad cenový stanoví podle § 2, odst. 1 vládního nařízení o zřízení nejvyššího úřadu cenového toto:

§ 1.
(1) Vyhláška se vztahuje na překladatelské a tlumočnické úkony prováděné
a) tlumočníky ustanovenými soudem (dále jen „soudní tlumočníci“),
b) po živnostensku a
c) příležitostně.
(2) Vyhláška se nevztahuje na shora uvedené úkony prováděné na základě služebního poměru a na překlady literárních děl.
Úplaty za překladatelské úkony.
§ 2.
(1) a) Za překlady z cizího jazyka do češtiny smějí být požadovány nejvýše tyto úplaty:
soudními tlumočníkyosobami provádějícími překlady po živnostenskuosobami provádějícími překlady příležitostněKčsKčsKčsI. Jazyky slovanské:Ajazyk polský a lužicko-srbský60.—55.—50.—Bjazyk srbsko-charvátský a slovinský70.—63.—55.—Cjazyk ruský a ostatní jazyky slovanské85.—77.—70 —II. Jazyky neslovanské:Djazyk německý40.—35.—30.—Ejazyk anglický, francouzský, italský, španělský, rumunský a maďarský80.—72.—65.—Fjazyk portugalský, holandský, flámský, dánský, norský, švédský, finský, estonský, litevský, lotyšský, novořecký a latinský90.—82.—75.—Gjazyk čínský a japonský, za každý slovní znak2.—2.—2.—Hostatní jazyky neslovanské100.—90.—80.—
b) Za překlady z češtiny do cizího jazyka smějí být požadovány úplaty podle příslušného ustanovení předchozího odstavce zvýšené nejvýše
u jazykové skupiny A a Do 50%,u jazykové skupiny B, C a Eo 60%,u jazykové skupiny F a Ho 80% au jazykové skupiny Go 100%.
c) Za překlady z cizího jazyka do jiného cizího jazyka smí být požadován nejvýše součet úplat za překlad z cizího jazyka do češtiny a z čestiny do druhého cizího jazyka.
d) Za převody z češtiny do slovenštiny a naopak smí být požadována úplata nejvýše Kčs 30.—.
(2) Úplaty stanovené v předcházejícím odstavci, vyjma úplaty pro jazyk čínský a japonský, se rozumějí vždy za 1 stranu překladu psanou psacím strojem, obsahující průměrně 25 řádek a v každé řádce průměrně 50 písmen. Jiný způsob vyhotovení překladu (na př. rukopisem) nutno převést na základ stanovený v předchozí větě. Za části stran smějí být požadovány jen úplaty úměrně nižší. Za vyhotovení čistopisů, opisů a průpisů jsou stanoveny sazby zvláštní (§ 6).
§ 3.
(1) Za pořízení složitějších a obtížnějších překladů, k nimž je třeba zvláštních odborných znalostí a vědomostí nejen jazykových, nýbrž i věcných (obtížné překlady technické, právnické a pod.) a za zhotovení překladů z podkladů těžko čitelných, smějí být úplaty stanovené v § 2 zvýšeny až o 40%.
(2) Za překlady, které mají být provedeny z příkazu zákazníka bez prodlení, smějí být úplaty podle ustanovení § 2, po případě podle ustanovení předchozího odstavce, zvýšeny nejvýše o 30%.
(3) K účtování zvýšených úplat podle odstavce 1 a 2 je třeba předchozího výslovného souhlasu zákazníka.
§ 4.
(1) Za přezkoušení překladu pořízeného jinou osobou smí být požadována nejvýše polovina úplaty přípustné podle předchozích ustanovení, jestliže překlad byl shledán správným anebo vyžádal-li jen nepatrných změn.
(2) Jestliže si přezkoušení překladu vyžádá větších změn, smí být požadována nejvýše plná úplata přípustná podle předchozích ustanovení.
§ 5.
(1) Za úřední ověření překladu smí soudní tlumočník kromě úplat přípustných za zhotovení anebo přezkoušení překladu požadovati odměnu nejvýše Kčs 10.— za každou i započatou stránku překladu.
(2) Za manipulační práci spojenou s úředním ověřením překladu (šití, pečetění atd.), smí soudní tlumočník požadovati nejvýše Kčs 10.— za každý samostatný překlad.
(3) Za potvrzení shody opisu listiny sepsané v cizím jazyce s prvopisem smí soudní tlumočník požadovati nejvýše Kčs 10.— za každou i započatou stránku opisu. Kromě toho přísluší mu po případě náhrada podle ustanovení § 7, odst. 2.
(4) Za opatření legalisačních a superlegalisačních doložek u příslušných úřadů, za odborné překladatelské porady a pod., smí soudní tlumočník požadovati nejvýše Kčs 50.— za každou třeba jen započatou hodinu.
§ 6.
(1) Za vyhotovení čistopisu (po případě opisu) překladu v češtině činí úplata za každou třeba jen započatou stránku psanou psacím strojem nejvýše Kčs 5.—.
(2) Za vyhotovení čistopisu (po případě opisu) překladu v cizí řeči činí úplata za každou třeba jen započatou stránku psanou psacím strojem anebo čitelným rukopisem nejvýše Kčs 13.—.
(3) Za vyhotovení čistopisu (po případě opisu) překladu z konceptů a rukopisů těžko čitelných a za vyhotovení čistopisů složitých (formuláře, předtisky a pod.) smějí být úplaty uvedené v předchozích dvou odstavcích zvýšeny až o 40% podle stupně nečitelnosti nebo obtížnosti.
(4) Za každý průklep (průpis) překladu smí být požadována úplata nejvýše Kčs 2— za každou třeba jen započatou stránku.
§ 7.
Úplaty za tlumočnické úkony.
(1) Za tlumočení z češtiny do cizího jazyka anebo naopak smí být požadováno podle obtížnosti jazyka [§ 2, odst. 1, písm. a)] nejvýše Kčs 100.— za každou třeba jen započatou hodinu.
(2) Za ztrátu času nutného k dostavení se k tlumočnickému úkonu a k návratu smí být požadováno nejvýše Kčs 50.— za každou třeba jen započatou hodinu.
(3) Úplata za tlumočnický úkon podle ustanovení odstavce 1 nesmí však činiti v jednom dnu více než
Kčs 300.— při tlumočení trvajícím až 4 hodiny a
Kčs 500.— při tlumočení trvajícím déle než 4 hodiny.
(4) Za tlumočnický úkon mimo místo bydliště tlumočníka náleží tlumočníku kromě úplat podle ustanovení odstavce 1 až 3 náhrada skutečně vzniklých, nutných výloh. Cestovní výlohy se hradí nejvýše částkou rovnající se jízdnému veřejnými dopravními prostředky ve II. vozové třídě. Je-li nutné přenocování mimo bydliště tlumočníka, smí tlumočník požadovati nocležné nejvýše Kčs 90.—. Za celý den strávený mimo bydliště tlumočníka smí tlumočník požadovati stravné nejvýše Kčs 100.—.
Závěrečná ustanovení.
§ 8.
Veškeré úplaty a náhrady uvedené v této vyhlášce se rozumějí bez kolkových poplatků a bez daně z obratu.
§ 9.
Nejvyšší úřad cenový může povolit nebo nařídit výjimky z ustanovení této vyhlášky nebo z předpisů vydaných k jejímu provedení.
§ 10.
Přestupky ustanovení této vyhlášky se trestají podle části čtvrté vládního nařízení o zřízení nejvyššího úřadu cenového a podle předpisů toto nařízení měnících nebo doplňujících.
§ 11.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 10. května 1948.

Za předsedu nejvyššího úřadu cenového:
Dr. Maur v. r.