wamaku/cz-esbirka-vydane-akty huggingface dataset:
197/1934 Sb.
Vládní vyhláška, kterou se uvádí v prozatímní platnost dodatková úmluva k československo-německé hospodářské dohodě ze dne 29. června 1920, sjednaná dne 29. srpna 1934.

197.
Vládní vyhláška
ze dne 5. září 1934,
kterou se uvádí v prozatímní platnost dodatková úmluva k československo-německé hospodářské dohodě ze dne 29. června 1920, sjednaná dne 29. srpna 1934.

Se souhlasem presidenta republiky uvádí se podle čl. VII zákona ze dne 22. června 1926, č. 109 Sb. z. a n., v prozatímní platnost s účinností od 5. září 1934 dodatková úmluva k československo-německé hospodářské dohodě ze dne 29. června 1920, sjednaná dne 29. srpna 1934.

Malypetr v. r.


Légation de la République Tchécoslovaque.
V Berlíně dne 29. srpna 1934.
Pane státní sekretáři,
mám čest potvrditi Vám, že československá a německá vláda dohodly se na tomto:
I.
Ujednání článku 1 až 4 dodatkové úmluvy k československo-německé hospodářské dohodě z 29. června 1920, podepsané v Praze 6. října 1932, jejíž platnost byla výměnou not z 21. srpna 1933 prodloužena do 31. srpna 1934, platí obdobně též pro chmelový hospodářský rok 1934/35, tedy až do 31. srpna 1935.
II.
Tato výměna not bude ratifikována. Nabude platnosti 15. dne po výměně ratifikačních listin, jež bude provedena v Praze, a zůstane v platnosti po dobu trvání hospodářské dohody z 29. června 1920, avšak nikoliv po 31. srpnu 1935, pokud jedna ze smluvních stran tuto výměnu not nevypoví k 1. kteréhokoliv měsíce se lhůtou jednoměsíční. Smluvní strany uvedou však tuto výměnu not v prozatímní platnost ještě před výměnou ratifikačních listin s účinností od 5. září 1934.
Používám také této příležitosti, abych Vám, pane státní sekretáři, projevil svou obzvláštní úctu.
Československý chargé dʼaffaires a. i.:
MIROSLAV SCHUBERT v. r.
Jeho Excelenci
státnímu sekretáři zahraničního úřadu
panu Dr. von BÜLOW
v Berlíně.

(Překlad.)
Zahraniční úřad.
II Ts 1551 I
V Berlíně dne 29. srpna 1934.
Pane chargé dʼaffaires,
mám čest potvrditi Vám, že německá a československá vláda dohodly se na tomto:
I.
Ujednání článku 1 až 4 dodatkové úmluvy k německo-československé hospodářské dohodě z 29. června 1920, podepsané v Praze 6. října 1932, jejíž platnost byla výměnou not z 21. srpna 1933 prodloužena do 31. srpna 1934, platí obdobně též pro chmelový hospodářský rok 1934/35, tedy až do 31. srpna 1935.
II.
Tato výměna not bude ratifikována. Nabude platnosti 15. dne po výměně ratifikačních listin, jež bude provedena v Praze, a zůstane v platnosti po dobu trvání hospodářské dohody z 29. června 1920, avšak nikoliv po 31. srpnu 1935, pokud jedna ze smluvních stran tuto výměnu not nevypoví k 1. kteréhokoliv měsíce se lhůtou jednoměsíční. Smluvní strany uvedou však tuto výměnu not v prozatímní platnost ještě před výměnou ratifikačních listin s účinností od 5. září 1934.
Používám také této příležitosti, abych Vám, pane chargé dʼaffaires, projevil svou obzvláštní úctu.
von BÜLOW v. r.
Československému chargé dʼaffaires panu legačnímu radovi Miroslavu Schubertovi
v Berlíně.
199/1934 Sb.
Vyhláška o mezinárodní působnosti dodatkového ujednání k československo-německé hospodářské dohodě ze dne 29. června 1920, sjednaného dne 21. prosince 1933.

199.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 24. srpna 1934
o mezinárodní působnosti dodatkového ujednání k československo-německé hospodářské dohodě ze dne 29. června 1920, sjednaného dne 21. prosince 1933.

Dodatkové ujednání k československo-německé hospodářské dohodě ze dne 29. června 1920, sjednané dne 21. prosince 1933 a uvedené v prozatímní platnost vládní vyhláškou ze dne 22. prosince 1933, č. 241 Sb. z. a n., bylo po schválení Národním shromážděním ratifikováno presidentem republiky dne 24. dubna 1934 a po výměně ratifikačních listin nabylo podle bodu 5 mezinárodní působnosti dnem 2. června 1934.

Dr. Beneš v. r.
212/1934 Sb.
Vyhláška o rozšíření působnosti smlouvy mezi republikou Československou a Spojeným Královstvím Velké Britanie a Irska ze dne 11. listopadu 1924 o vzájemném vydávání zločinců, a protokolu ze dne 4. června 1926, jímž byl doplněn čl. 12 uvedené smlouvy, na britské chráněné státy Kelantan, Perlis a Trengganu.

212.
Vyhláška ministrů zahraničních věcí a spravedlnosti
ze dne 11. srpna 1934
o rozšíření působnosti smlouvy mezi republikou Československou a Spojeným Královstvím Velké Britanie a Irska ze dne 11. listopadu 1924 o vzájemném vydávání zločinců, a protokolu ze dne 4. června 1926, jímž byl doplněn čl. 12 uvedené smlouvy, na britské chráněné státy Kelantan, Perlis a Trengganu.

Vláda Jeho Britského Veličenstva oznámila, že si přeje rozšířiti působnost smlouvy mezi republikou Československou a Spojeným Královstvím Velké Britanie a Irska ze dne 11. listopadu 1924 o vzájemném vydávání zločinců a doplňujícího protokolu ze dne 4. června 1926, č. 211 Sb. z. a n., na britské chráněné státy Kelantan, Perlis a Trengganu.
Žádosti za vydávání zločinců z výše uvedených chráněných států budou přijímány britským poradcem (British Adviser) v Kelantanu, Perlis a Trengganu.
Rozšíření působnosti smlouvy o vydávání zločinců a doplňujícího protokolu nabylo účinnosti podle čl. 19, odst. 2 dne 29. srpna 1934.

Dr. Beneš v. r.
Dr. Dérer v. r.
213/1934 Sb.
Vyhláška, kterou se doplňuje vyhláška ze dne 10. května 1927, č. 60 Sb. z. a n., o rozšíření působnosti smlouvy mezi republikou Československou a Spojeným Královstvím Velké Británie a Irska z 11. listopadu 1924 o právní pomoci ve věcech občanských, na další britské kolonie, protektoráty a mandátní území.

213.
Vyhláška ministrů zahraničních věcí a spravedlnosti
ze dne 12. září 1934,
kterou se doplňuje vyhláška ze dne 10. května 1927, č. 60 Sb. z. a n., o rozšíření působnosti smlouvy mezi republikou Československou a Spojeným Královstvím Velké Britanie a Irska z 11. listopadu 1924 o právní pomoci ve věcech občanských, na další britské kolonie, protektoráty a mandátní území.

Bod č. 40 vyhlášky ministrů zahraničních věcí a spravedlnosti ze dne 10. května 1927, č. 60 Sb. z. a n., se doplňuje tím, že rozšíření působnosti smlouvy mezi republikou Československou a Spojeným Královstvím Velké Britanie a Irska ze dne 11. listopadu 1924 o právní pomoci ve věcech občanských, č. 70 Sb. z. a n. z roku 1926, na Palestinu vztahuje se podle sdělení britské vlády též na emirát Zajordání.
Dožádání o doručení a o právní pomoc podle zmíněné smlouvy budou přijímána ministrem spravedlnosti zajordánské vlády, Amman, Zajordání. Jest je sepsati nebo opatřiti překladem v jazyku arabském.
Rozšíření působnosti smlouvy o právní pomoci ve věcech občanských na Zajordání nabylo účinnosti podle čl. 14, odst. 2 smlouvy dnem 17. února 1927.

Dr. Beneš v. r.
Dr. Dérer v. r.
225/1934 Sb.
Vyhláška o rozšíření působnosti smlouvy mezi republikou Československou a Spojeným Královstvím Velké Británie a Irska ze dne 11. listopadu 1924 o právní pomoci ve věcech občanských na území Nového Foundlandu.

225.
Vyhláška ministrů zahraničních věcí a spravedlnosti
ze dne 9. října 1934
o rozšíření působnosti smlouvy mezi republikou Československou a Spojeným Královstvím Velké Britanie a Irska ze dne 11. listopadu 1924 o právní pomoci ve věcech občanských na území Nového Foundlandu.

Vláda Jeho Britského Veličenstva oznámila podle čl. 14, odst. 2 smlouvy mezi republikou Československou a Spojeným Královstvím Velké Britanie a Irska ze dne 11. listopadu 1924 o právní pomoci ve věcech občanských, čís. 70 Sb. z. a n. z r. 1926, že si přeje rozšířiti působnost této smlouvy na území Nového Foundlandu.
Úřadem oprávněným přijímati dožádání o doručení soudních a mimosoudních spisů a o výkon právní pomoci ve věcech občanských na území Nového Foundlandu bude registrátor nejvyššího soudu v Novém Foundlandu (The Registrar of the Supreme Court of New-foundland).
Přípisy, určené tomuto úřadu a připojená dožádání jest sepsati v jazyku anglickém nebo opatřiti překladem v této řeči.
Rozšíření působnosti citované smlouvy na území Nového Foundlandu stane se účinným dne 27. října 1934.

Dr. Beneš v. r.
Dr. Dérer v. r.
290/1934 Sb.
Vyhláška o mezinárodní působnosti dohody k II. dodatkovému protokolu ze dne 27. června 1932 k obchodní smlouvě mezi republikou Československou a Švýcarskem, sjednané dne 2. prosince 1933.

290.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 27. prosince 1934
o mezinárodní působnosti dohody k II. dodatkovému protokolu ze dne 27. června 1932 k obchodní smlouvě mezi republikou Československou a Švýcarskem, sjednané dne 2. prosince 1933.

Dohoda k druhému dodatkovému protokolu ze dne 27. června 1932 k obchodní smlouvě mezi republikou Československou a Švýcarskem ze dne 16. února 1927, sjednaná dne 2. prosince 1933 a uvedená v prozatímní platnost vládní vyhláškou ze dne 22. prosince 1933, č. 255 Sb. z. a n., byla po vyslovení souhlasu Národním shromážděním ratifikována presidentem republiky dne 25. června 1934 a nabyla mezinárodní působnosti.

Dr. Beneš v. r.
291/1934 Sb.
Vyhláška o mezinárodní působnosti obchodní dohody mezi republikou Československou a republikou Tureckou, sjednané v Ankaře dne 30. dubna 1934.

291.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 27. prosince 1934
o mezinárodní působnosti obchodní dohody mezi republikou Československou a republikou Tureckou, sjednané v Ankaře dne 30. dubna 1934.

Obchodní dohoda mezi republikou Československou a republikou Tureckou, sjednaná výměnou not dne 30. dubna 1934 a uvedená v prozatímní platnost vládní vyhláškou ze dne 11. května 1934, č. 90 Sb. z. a n., byla po vyslovení souhlasu Národním shromážděním schválena dne 13. srpna 1934 presidentem republiky a nabyla mezinárodní působnosti.

Dr. Beneš v. r.
11/1935 Sb.
Vyhláška o změnách úředních názvů měst, obcí, osad a částí osad, povolených v roce 1934.

11.
Vyhláška ministra vnitra
ze dne 23. ledna 1935
o změnách úředních názvů měst, obcí, osad a částí osad, povolených v roce 1934.
Podle § 5 zákona ze dne 14. dubna 1920, č. 266 Sb. z. a n., o názvech měst, obcí, osad a ulic, jakož i označování obcí místními tabulkami a číslování domů, vyhlašuji, že v roce 1934 byly povoleny tyto změny úředních názvů míst:

V zemi České:
1. Pro místní obce vzniklé rozloučením obce Doubravice v politickém okresu českobudějovickém byly stanoveny názvy Doubravice a Nedabyle;
2. pro místní obce vzniklé rozloučením obce Charvatců v politickém okresu duchcovském byly stanoveny názvy Charvatce, německy Charwatz, a Mnichov, německy Minichhof;
3. název města Rožmberka, německy Rosenberg, v politickém okresu kaplickém byl doplněn přídomkem „nad Vltavou“, německy „an der Moldau“;
4. název místní obce a osady Meziříčí v politickém okresu Nové Město nad Metují byl doplněn přídomkem „České“ a zní tedy nyní České Meziříčí;
5. název městyse Strunkovic v politickém okresu píseckém byl doplněn přídomkem „nad Blanicí“;
6. název místní obce a osady Strunkovic v politickém okresu strakonickém byl doplněn přídomkem „nad Volyňkou“;
7. pro místní obce vzniklé rozloučením obce Narysova v politickém okresu příbramském byly stanoveny názvy Narysov a Tisov;
8. pro místní obce vzniklé rozloučením obce Zahořan v politickém okresu příbramském byly stanoveny názvy Zahořany a Rymaně;
9. název místní obce Stodůleckých Podílů I., německy Stadler Anteil I., jakož i osady Sedla, německy Sattelberg, k ní náležející v politickém okresu sušickém byl změněn na Srní, německy Rehberg;
10. název osady Preisleitenu náležející k místní obci Filipově Huti v politickém okresu sušickém, jež sestávala z místních částí Filipovy Huti a Preisleitenu a k níž byly přičleněny také místní části Březník, Roklanská Chata a Modrava, byl změněn na Filipova Huť, německy Philippshütten, kterýžto název je též názvem místní obce;
11. pro osadu vzniklou sloučením osad Dolních Dvorů a Horních Dvorů a místní části Nových Počeren tvořících místní obec Dvory v politickém okresu karlovarském byl stanoven název Dvory, německy Maierhöfen, kterýžto název je též názvem místní obce.
V zemi Moravskoslezské:
Název místní obce a osady Hladkých Životic, německy Seitendorf, v politickém okresu novojičínském byl v německém jazyku doplněn přídomkem „bei Zauchtel“.
V zemi Slovenské:
Pro obec utvořenou z územních částí obcí Urmína a Komjatic a připojenou k politickému okresu nitranskému stanoven byl název Taraň.

Dr. Černý v. r.
14/1935 Sb.
Vyhláška o uložení dalších ratifikačních a přístupních listin k Úmluvě o transitním přenosu elektrické energie, sjednané v Ženevě dne 9. prosince 1923.

14.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 1. února 1935
o uložení dalších ratifikačních a přístupních listin k Úmluvě o transitním přenosu elektrické energie, sjednané v Ženevě dne 9. prosince 1923.

Podle čl. 16 Úmluvy byla uložena u generálního tajemníka Společnosti národů
dne 17. května 1934 ratifikační listina svobodného města Gdanska a
podle čl. 17 Úmluvy dne 7. července 1934 přístupní listina Panamy.
Podle ustanovení čl. 18 nabyla Úmluva ohledně těchto států působnosti devadesátého dne po uložení ratifikační nebo přístupní listiny.
Vyhláškou touto doplňuje se vyhlašovací doložka Úmluvy č. 45/1927 Sb. z. a n. a vyhláška ministra zahraničních věcí ze dne 5. října 1931, č. 162 Sb. z. a n., o dalších ratifikacích Úmluvy.

Dr. Beneš v. r.
16/1935 Sb.
Vyhláška o přístupu Turecka k Úmluvě o statutu o svobodě transitu, sjednaným v Barceloně dne 20. dubna 1921.

16.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 1. února 1935
o přístupu Turecka k Úmluvě a statutu o svobodě transitu, sjednaným v Barceloně dne 20. dubna 1921.

Podle čl. 5 Úmluvy oznámilo Turecko dne 27. června 1933 generálnímu tajemníku Společnosti národů svůj přístup k Úmluvě a statutu; podle čl. 6 nabyla Úmluva ohledně Turecka působnosti devadesátý den po tomto oznámení.
Vyhláškou touto doplňuje se vyhlašovací doložka Úmluvy a statutu č. 22/1924 Sb. z. a n. jakož i vyhláška ministra zahraničních věcí ze dne 30. listopadu 1931, č. 190 Sb. z. a n., o dalších ratifikacích a přístupech k Úmluvě.

Dr. Beneš v. r.
17/1935 Sb.
Vyhláška o složení dalších přístupů k Mezinárodní úmluvě o zjednodušení celních formalit a Protokolu k ní, sjednaným v Ženevě dne 3. listopadu 1923.

17.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 1. února 1935
o složení dalších přístupů k Mezinárodní úmluvě o zjednodušení celních formalit a Protokolu k ní, sjednaným v Ženevě dne 3. listopadu 1923.
Podle čl. 25 Úmluvy oznámily generálnímu tajemníku Společnosti národů svůj přístup k ní a Protokolu tyto další státy:

Syrie a Libanon (9. března 1933) a Irak (3. května 1934). Podle čl. 26 nabyla Úmluva účinnosti ohledně těchto států devadesátý den po oznámení přístupu.
Vyhláškou touto doplňuje se vyhlašovací doložka Úmluvy č. 40/1927 Sb. z. a n. a vyhláška ministra zahraničních věcí ze dne 4. července 1932, č. 112 Sb. z. a n., o dalších ratifikacích Úmluvy.

Dr. Beneš v. r.
18/1935 Sb.
Vyhláška o další ratifikaci Úmluvy o cejchování vnitrozemských lodí, uzavřené v Paříži dne 27. listopadu 1925.

18.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 1. února 1935
o další ratifikaci Úmluvy o cejchování vnitrozemských lodí, uzavřené v Paříži dne 27. listopadu 1925.

Podle čl. 9 Úmluvy uložila Italie dne 27. září 1932 u generálního tajemníka Společnosti národů svoji ratifikační listinu; podle čl. 12 nabyla úmluva ohledně Italie působnosti devadesátý den po přijetí ratifikační listiny.
Vyhláškou touto doplňuje se vyhlašovací doložka Úmluvy č. 14/1929 Sb. z. a n. jakož i vyhláška ministra zahraničních věcí ze dne 18. dubna 1932, č. 50 Sb. z. a n., o dalších ratifikacích Úmluvy.

Dr. Beneš v. r.
19/1935 Sb.
Vyhláška o složení dalších přístupů k Úmluvě týkající se utvoření Mezinárodní jednoty pro uveřejňování celních tarifů, sjednané v Bruselu dne 5. července 1890.

19.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 1. února 1935
o složení dalších přístupů k Úmluvě týkající se utvoření Mezinárodní jednoty pro uveřejňování celních tarifů, sjednané v Bruselu dne 5. července 1890.
Podle čl. 14 Úmluvy přistoupily tyto další státy:

Lucembursko (s účinností od 18. srpna 1924), Jihoafrická Unie (od 3. dubna 1930), Turecko (od 28. dubna 1930), Albanie (od 5. června 1930) a Litva (od 5. června 1931).
Vyhláškou touto doplňuje se vyhlašovací doložka Úmluvy č. 251/1924 Sb. z. a n.

Dr. Beneš v. r.
21/1935 Sb.
Vládní vyhláška, kterou se uvádí v prozatímní platnost dodatkový protokol k obchodní a plavební úmluvě mezi republikou Československou a republikou Polskou ze dne 10. února 1934, podepsaný ve Varšavě dne 8. února 1935.

21.
Vládní vyhláška
ze dne 8. února 1935,
kterou se uvádí v prozatímní platnost dodatkový protokol k obchodní a plavební úmluvě mezi republikou Československou a republikou Polskou ze dne 10. února 1934, podepsaný ve Varšavě dne 8. února 1935.

Se souhlasem presidenta republiky uvádí se podle čl. VII zákona ze dne 22. června 1926, č. 109 Sb. z. a n., v prozatímní platnost s účinností ode dne 10. února 1935 dodatkový protokol k obchodní a plavební úmluvě mezi republikou Československou a republikou Polskou ze dne 10. února 1934, podepsaný ve Varšavě dne 8. února 1935.

Malypetr v. r.


Dodatkový protokol
k obchodní a plavební úmluvě mezi republikou Československou a republikou Polskou, podepsané dne 10. února 1934.
Podepsaní plnomocníci, náležitě zmocnění, prohlašují, že se shodli pozměniti a doplniti obchodní a plavební úmluvu mezi republikou Československou a republikou Polskou, podepsanou dne 10. února 1934, takto:
Platnost smluvních celních sazeb sjednaných s účinností do dne 31. prosince 1934 pro zboží ex saz. pol. 598 c/1, saz. pol. 600 m/ a saz. čís. 617 československého celního sazebníku, jakož i pro zboží saz. čís. 185, 346, 488 pol. 1b—2b a 1210 pol. 1a — 4a polského celního sazebníku se obnovuje pro dobu od 10. února do 30. června 1935.
Tento protokol bude ratifikován a výměna ratifikačních listin bude provedena současně s výměnou ratifikačních listin výše uvedené obchodní úmluvy.
Protokol nabude účinnosti současně se zmíněnou úmluvou a bude platiti po dobu jejího trvání.
Avšak obě vlády mohou se dohodnouti o dřívějším uvedení v účinnost protokolu, jestliže jejich příslušná zákonodárství je k tomu opravňují.
Vyhotoveno ve dvou exemplářích, každý v jazyku československém a polském, při čemž oba texty jsou autentické.
Ve Varšavě dne 8. února 1935.
Dr. V. GIRSA v. r.
SZEMBEK v. r.
25/1935 Sb.
Vyhláška o úřadech oprávněných podle čl. 18 smlouvy mezi republikou Československou a Spojeným Královstvím Velké Britanie a Irska z 11. listopadu 1924 o vzájemném vydávání zločinců přijímati žádosti za vydání zločinců ze Soustátí Australského, Papuy a ostrovu Norfolku.

25.
Vyhláška ministrů zahraničních věcí a spravedlnosti
ze dne 5. února 1935
o úřadech oprávněných podle čl. 18 smlouvy mezi republikou Československou a Spojeným Královstvím Velké Britanie a Irska z 11. listopadu 1924 o vzájemném vydávání zločinců přijímati žádosti za vydání zločinců ze Soustátí Australského, Papuy a ostrovu Norfolku.

Žádosti za vydání zločinců ze Soustátí Australského jest podávati podle čl. 18 smlouvy s Velkou Britanií a Irskem č. 211/1926 Sb. z. a n. hlavnímu guvernéru Soustátí Australského (the Governor-General of the Commonwealth of Australia) nebo, je-li známo, do kterého australského státu se stíhaný zločinec uchýlil, guvernéru tohoto státu v zastoupení hlavního guvernéra.
Žádosti za vydání zločinců z území Papua a ostrovu Norfolk jest podávati hlavnímu guvernéru Soustátí Australského.
Tím se mění vyhláška ministrů zahraničních věcí a spravedlnosti ze dne 19. ledna 1928, č. 22 Sb. z. a n., v části týkající se podávání žádostí za vydávání zločinců ze Soustátí Australského, Papuy a ostrovu Norfolku.

Dr. Beneš v. r.
Dr. Dérer v. r.
27/1935 Sb.
Vyhláška o uložení dalších přístupních listin k Úmluvě a statutu o režimu splavných cest mezinárodního významu, Dodatečnému protokolu k Úmluvě, a Prohlášení, kterým se uznává právo států, jež nemají mořského pobřeží na vlajku, sjednaným v Barceloně dne 20. dubna 1921.

27.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 13. února 1935
o uložení dalších přístupních listin k Úmluvě a statutu o režimu splavných cest mezinárodního významu, Dodatečnému protokolu k Úmluvě, a Prohlášení, kterým se uznává právo států, jež nemají mořského pobřeží, na vlajku, sjednaným v Barceloně dne 20. dubna 1921.
Podle čl. 5 Úmluvy o režimu splavných cest mezinárodního významu a odst. 7 Dodatečného protokolu k Úmluvě přistoupily tyto další státy:

A. k Úmluvě a statutu:
Turecko (27. června 1933);
B. k Dodatečnému protokolu Úmluvy:
Turecko (27. června 1933);
C. k Prohlášení:
Německo (10. listopadu 1931), svobodné město Gdansk (10. ledna 1933) a Turecko (27. června 1933).
Podle čl. 6 Úmluvy nabyla Úmluva působnosti pro tyto státy devadesátý den po tom, co generální tajemník Společnosti národů přijal oznámení o přístupu.
Vyhláškou touto doplňuje se vyhlašovací doložka Úmluvy č. 267/1924 Sb. z. a n. a vyhláška ministra zahraničních věcí ze dne 7. května 1931, č. 89 Sb. z. a n.

Dr. Beneš v. r.
28/1935 Sb.
Vyhláška o uložení ratifikační listiny Norska k Mezinárodnímu ujednání o vývozu kostí, sjednanému v Ženevě dne 11. července 1928, a k Protokolu ujednání.

28.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 13. února 1935
o uložení ratifikační listiny Norska k Mezinárodnímu ujednání o vývozu kostí, sjednanému v Ženevě dne 11. července 1928, a k Protokolu ujednání

Podle čl. 8 Ujednání uložilo Norsko u generálního tajemníka Společnosti národů dne 26. září 1930 svoji ratifikační listinu k Ujednání a k Protokolu.
Vyhláškou touto doplňuje se vyhlašovací doložka Mezinárodního ujednání o vývozu kostí č. 139/1929 Sb. z. a n.

Dr. Beneš v. r.
32/1935 Sb.
Vyhláška o složení dalších ratifikačních a přístupních listin k Úmluvě o mezinárodním režimu námořních přístavů se Statutem, podepsané v Ženevě dne 9. prosince 1923.

32.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 13. února 1935
o složení dalších ratifikačních a přístupních listin k Úmluvě o mezinárodním režimu námořních přístavů se Statutem, podepsané v Ženevě dne 9. prosince 1923.

Podle čl. 4 Úmluvy odevzdala Italie u generálního tajemníka Společnosti národů dne 16. října 1933 svoji ratifikační listinu s výhradou, že
a) tato ratifikace se nevztahuje ani na italské kolonie ani na italské državy,
b) ani se v ní nebude viděti uznání žádné výhrady nebo prohlášení, jímž by se jakkoli omezovalo právo přiznané smluvním stranám článkem 12 Statutu.
Podle čl. 5 Úmluvy přistoupily tyto další státy:
Francie (dne 2. srpna 1932) s tím, že
a) si vyhrazuje podle čl. 8 Statutu možnost zastaviti rovné nakládání s obchodním loďstvem státu, který by sám podle čl. 12, odst. 1 zastavil rovnost nakládání ve prospěch vlastního loďstva,
b) podle čl. 9 Úmluvy nevztahuje se tento přístup na protektoráty, kolonie, državy ani zámořská území pod francouzskou svrchovaností nebo správou;
Mexiko (dne 5. března 1934).
Vyhláškou touto doplňuje se vyhlašovací doložka Úmluvy a Statutu o mezinárodním režimu námořních přístavů, č. 64/1932 Sb. z. a n.

Dr. Beneš v. r.
33/1935 Sb.
Vyhláška o uložení ratifikační listiny Norska k Mezinárodnímu ujednání o vývozu koží, sjednanému v Ženevě dne 11. července 1928, a k Protokolu ujednání.

33.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 13. února 1935
o uložení ratifikační listiny Norska k Mezinárodnímu ujednání o vývozu koží, sjednanému v Ženevě dne 11. července 1928, a k Protokolu ujednání

Podle čl. 4 Ujednání uložilo Norsko u generálního tajemníka Společnosti národů dne 26. září 1930 svoji ratifikační listinu k Ujednání a k Protokolu.
Vyhláškou touto doplňuje se vyhlašovací doložka Mezinárodního ujednání o vývozu koží č. 138/1929 Sb. z. a n.

Dr. Beneš v. r.