478/2000 Sb.
Vyhláška Ministerstva dopravy a spojů, kterou se provádí zákon o silniční dopravě

478
VYHLÁŠKA
Ministerstva dopravy a spojů
ze dne 14. prosince 2000,
kterou se provádí zákon o silniční dopravě
Ministerstvo dopravy a spojů stanoví podle § 41 odst. 2 zákona č. 111/1994 Sb., o silniční dopravě, ve znění zákona č. 304/1997 Sb. a zákona č. 150/2000 Sb., (dále jen „zákon“):

§ 1
Náležitosti dokladu o nákladu
[K § 3 písm. b) zákona]
(1) V případě provozování silniční dopravy pro cizí potřebu doklad o nákladu obsahuje
a) jméno, popřípadě jména, a příjmení, obchodní firmu nebo název dopravce, jeho sídlo a identifikační číslo,
b) státní poznávací značku vozidla, které přepravuje náklad,
c) jméno, popřípadě jména, a příjmení, obchodní firmu nebo název osoby, která je objednatelem přepravy,
d) jméno, popřípadě jména, a příjmení, obchodní firmu nebo název osoby, které je náklad určen,
e) druh a hmotnost nákladu,
f) místo a datum nakládky a
g) místo a předpokládané datum vykládky.
(2) V případě provozování silniční dopravy pro vlastní potřebu doklad o nákladu obsahuje
a) jméno, popřípadě jména, a příjmení, obchodní firmu nebo název dopravce, jeho sídlo a identifikační číslo a
b) druh a hmotnost nebo množství nákladu.
§ 1a
Způsob zaznamenávání údajů o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku u přeprav uvedených v § 3a odst. 3 zákona
(K § 3a odst. 8 zákona)
(1) Při vedení záznamu o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku podle § 3a odst. 6 písm. a) bodu 1 zákona se u vozidla vybaveného digitálním tachografem podle čl. 2 písm. h) přímo použitelného předpisu Evropské unie upravujícího tachografy v silniční dopravě1) (dále jen „digitální tachograf“) využije režim mimo působnost (OUT)4), který se zadá do digitálního tachografu před zahájením přepravy.
(2) Při vedení záznamu o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku podle § 3a odst. 6 písm. a) bodu 1 zákona se u vozidla vybaveného analogovým tachografem podle čl. 2 písm. g) přímo použitelného předpisu Evropské unie upravujícího tachografy v silniční dopravě1) (dále jen „analogový tachograf“) na záznamový list před zahájením přepravy ručně uvede režim mimo působnost (OUT)4) s uvedením času zahájení této přepravy. Bezprostředně po ukončení přepravy v režimu mimo působnost (OUT)4) se na záznamový list ručně uvede čas ukončení této přepravy.
(3) Při vedení záznamu o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku podle § 3a odst. 6 písm. a) bodu 2 zákona ručně nebo jiným záznamovým zařízením se uvede
a) před zahájením přepravy
1. jméno, popřípadě jména, a příjmení řidiče vozidla,
2. státní poznávací značka vozidla, kterým je zajišťována přeprava, a
3. místo, datum a stav počítadla kilometrů vozidla na počátku záznamu,
b) po ukončení přepravy místo, datum a stav počítadla kilometrů vozidla na konci záznamu,
c) při každé změně režimu činnosti údaj o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách nebo době odpočinku.
§ 1b
Způsob zaznamenávání údajů o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku u přeprav uvedených v § 3a odst. 5 zákona
(K § 3a odst. 8 zákona)
(1) Při vedení záznamu o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku podle § 3a odst. 7 písm. a) bodu 1 zákona se u vozidla vybaveného digitálním tachografem využije režim mimo působnost (OUT)4), který se zadá do digitálního tachografu před zahájením přepravy.
(2) Při vedení záznamu o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku podle § 3a odst. 7 písm. a) bodu 1 zákona se u vozidla vybaveného analogovým tachografem na záznamový list před zahájením přepravy ručně uvede režim mimo působnost (OUT)4) s uvedením času zahájení této přepravy. Bezprostředně po ukončení přepravy v režimu mimo působnost (OUT)4) se na záznamový list ručně uvede čas ukončení této přepravy.
(3) Při vedení záznamu o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku podle § 3a odst. 7 písm. a) bodu 2 zákona ručně nebo jiným záznamovým zařízením se uvede
a) před zahájením přepravy
1. jméno, popřípadě jména, a příjmení řidiče vozidla,
2. státní poznávací značka vozidla, kterým je zajišťována přeprava, a
3. místo, datum a stav počítadla kilometrů vozidla na počátku záznamu,
b) po ukončení přepravy místo, datum a stav počítadla kilometrů vozidla na konci záznamu,
c) při každé změně režimu činnosti údaj o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách nebo době odpočinku.
(4) Při vedení záznamu o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku podle § 3a odst. 7 písm. a) bodu 2 zákona ručně nebo jiným záznamovým zařízením ve veřejné linkové osobní dopravě, u které délka žádného ze spojů nepřesahuje 50 km, může dopravce vést namísto záznamu podle odstavce 3 zjednodušený záznam o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku, ve kterém řidič uvede odchylky skutečného dopravního výkonu od vzorového záznamu o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku, zpracovaného ve veřejné linkové osobní dopravě v návaznosti na schválený jízdní řád, nebo vyznačí, že odchylky nenastaly. V případě vedení zjednodušeného záznamu o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku musí být ve vozidle k dispozici i příslušný vzorový záznam o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku, na který se ve zjednodušeném záznamu o době řízení vozidla, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku řidič odkazuje.
§ 2
Způsob vedení záznamu o době výkonu činností u přeprav podle § 9b zákona
(K § 9b odst. 4 zákona)
Podnikatel v silniční dopravě provozované velkými vozidly vede záznamy o době výkonu činností uvedených v § 9b odst. 1 zákona způsobem a s náležitostmi stanovenými přímo použitelným předpisem Evropské unie upravujícím tachografy v silniční dopravě1).
Odborná způsobilost
(K § 8a zákona)
§ 8
Postup skládání zkoušky
(1) Termíny konání zkoušek stanoví dopravní úřad.
(2) Zkušební komise rozhoduje hlasováním. Rozhodnutí je přijato, hlasuje-li pro něj většina členů zkušební komise.
(3) Před zahájením zkoušky člen zkušební komise ověří totožnost zkoušeného podle jeho dokladu totožnosti. Neprokáže-li zkoušený svoji totožnost, nemůže zkoušku vykonat.
(4) V průběhu zkoušky nelze používat takové věci, jejichž používání během zkoušky by bylo v rozporu s jejím účelem. Zkoušeného, který takové věci použil nebo narušoval průběh zkoušky, zkušební komise ze zkoušky vyloučí a učiní o tom záznam do protokolu o průběhu zkoušky.
(5) Součástí protokolu o průběhu zkoušky jsou
a) jméno, popřípadě jména, příjmení, datum narození a adresa místa trvalého pobytu, případně obvyklého bydliště každého zkoušeného,
b) čas zahájení a ukončení zkoušky u každého zkoušeného,
c) odevzdané písemné testy a případové studie včetně jejich bodového ohodnocení,
d) výsledek zkoušky u každého zkoušeného a
e) jména, příjmení a podpisy všech členů zkušební komise.
§ 9
Hodnocení zkoušky
(1) Zkouška se skládá ze 2 částí, kterými jsou test a případová studie.
(2) Test je tvořen celkem 60 otázkami tak, aby obsahoval otázky z každého oboru uvedeného v příloze I bodě I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 ze dne 21. října 2009, kterým se zavádějí společná pravidla týkající se závazných podmínek pro výkon povolání podnikatele v silniční dopravě a zrušuje směrnice Rady 96/26/ES. Z každého z oborů uvedených pod body A, C, F a G přílohy I bodu I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1071/2009 musí test obsahovat 10 otázek, přičemž správná odpověď na každou z těchto otázek bude hodnocena 2 body. Ze zbývajících oborů musí test obsahovat celkem 20 otázek, přičemž správná odpověď na každou z těchto otázek bude hodnocena 1 bodem. Celkem lze u testu dosáhnout nejvýše 100 bodů, k úspěšnému složení testu je nutné dosáhnout nejméně 50 % z celkového možného počtu bodů.
(3) U případové studie hodnotí zkušební komise správnost a úplnost jejího zpracování přidělením bodů v rozmezí 0 až 100 bodů. K úspěšnému složení této části zkoušky je nutné dosáhnout nejméně 50 % z celkového možného počtu bodů.
(4) Výsledek celé zkoušky se hodnotí stupněm „prospěl“ nebo „neprospěl“. U zkoušky prospěl zkoušený, který úspěšně složil test a případovou studii a dosáhl nejméně 60 % z celkového možného počtu bodů za test a případovou studii. Zkoušený vyloučený ze zkoušky podle § 8 odst. 4 se hodnotí stupněm „neprospěl“.
§ 10
Opakování zkoušky
(1) V případě, že zkoušený u zkoušky neprospěl, může celou zkoušku opakovat v kterémkoliv termínu.
(2) V případě, že zkoušený u zkoušky neprospěl, avšak u části zkoušky dosáhl alespoň 50 % z celkového možného počtu bodů, opakuje pouze zbývající část zkoušky, avšak nejpozději do 6 měsíců ode dne, kdy takto neúspěšně skládal zkoušku. Po uplynutí této doby lze opakovat pouze celou zkoušku.
(3) Zkoušený, který dosáhl u obou částí zkoušky alespoň 50 % z celkového možného počtu bodů, avšak nedosáhl 60 % z celkového možného počtu bodů za obě části zkoušky, opakuje zkoušku tak, že sám zvolí, kterou část zkoušky bude opakovat. Takto lze opakovat zkoušku nejpozději do 6 měsíců ode dne, kdy zkoušený takto neúspěšně skládal zkoušku. Po uplynutí této doby lze opakovat pouze celou zkoušku.
Taxislužba
(K § 21 odst. 9 a k § 21c odst. 4 zákona)
§ 11
Evidenční nálepka vozidla taxislužby
(K § 21a odst. 8 zákona)
(1) Evidenční nálepka vozidla taxislužby (dále jen „evidenční nálepka“) má tvar kruhu o průměru 90 mm žluté barvy s černým ohraničením. Nálepka je opatřena celoplošným ochranným násekem.
(2) Na přední straně evidenční nálepky viditelné z vnější strany vozidla jsou tyto prvky
a) logo Ministerstva dopravy (dále jen „ministerstvo“) tištěné opticky variabilní barvou,
b) symbol vozidla taxislužby,
c) sériové číslo evidenční nálepky v čirém obdélníkovém poli,
d) ohraničený dvouřadý šachovnicový pruh tvořený černými čtverci o velikosti 8 x 8 mm,
e) nápis „VOZIDLO TAXISLUŽBY“.
(3) Na zadní straně evidenční nálepky viditelné z vnitřní strany vozidla jsou tyto prvky
a) symbol vozidla taxislužby,
b) sériové číslo evidenční nálepky viditelné zrcadlové obráceně,
c) ohraničený dvouřadý šachovnicový pruh tvořený černými čtverci o velikosti 8 x 8 mm,
d) rámeček pro zápis státní poznávací značky vozidla dopravním úřadem,
e) rámeček pro zápis identifikačního čísla osoby dopravce dopravním úřadem.
(4) Evidenční nálepka se nalepuje přímo na vnitřní stranu čirého skla předního okna vozidla na pravém dolním okraji tak, aby výhled řidiče z vozidla byl co nejméně omezen a evidenční nálepka byla dobře viditelná z vnější strany vozidla.
(5) V případě, že vozidlo není vybaveno předním sklem, se evidenční nálepka nalepuje přímo na pravou přední část vozidla pevně spojenou s jeho nosnými částmi. Evidenční nálepka musí být umístěna tak, aby byla kontrolovatelná a aby byla chráněna před přímým ostřikem způsobeným koly vozidla.
(6) Vzor evidenční nálepky je uveden v příloze č. 1 k této vyhlášce.
§ 12
Náležitosti záznamu o přepravě, dokladu o přepravě a potvrzení o přepravě
(1) Záznam o přepravě obsahuje
a) pořadové číslo záznamu o přepravě,
b) typ a výrobní číslo taxametru,
c) jméno, popřípadě jména, příjmení, popřípadě obchodní firmu nebo název, a identifikační číslo osoby dopravce,
d) státní poznávací značku vozidla, jímž je poskytována přeprava,
e) datum přepravy,
f) čas zahájení a čas ukončení přepravy,
g) výchozí a cílové místo přepravy,
h) počet kilometrů ujetých při přepravě,
i) čísla použitých sazeb včetně všech dílčích položek, z nichž jsou sazby složeny,
j) cenu účtovanou za poskytnutou přepravu včetně uvedení všech složek, z nichž se tato cena sestává,
k) jméno, popřípadě jména, a příjmení řidiče a
l) podpis řidiče.
(2) Doklad o přepravě obsahuje náležitosti podle odstavce 1. V případě provozování taxislužby vozidlem cestujícího doklad o přepravě obsahuje pořadové číslo dokladu a náležitosti podle odstavce 1 písm. c) až g) a j) až l).
(3) Údaje podle odstavce 1 písm. g), pokud nebyly vytištěny tiskárnou taxametru, doplní řidič na záznam o přepravě a doklad o přepravě ručně.
(4) Potvrzení o přepravě obsahuje
a) evidenční číslo potvrzení o přepravě,
b) jméno, popřípadě jména, příjmení, popřípadě obchodní firmu nebo název, a identifikační číslo osoby zprostředkovatele taxislužby a označení, že jde o zprostředkovatele, je-li přeprava zprostředkována zprostředkovatelem taxislužby,
c) jméno, popřípadě jména, příjmení, popřípadě obchodní firmu nebo název, a identifikační číslo osoby dopravce,
d) státní poznávací značku vozidla, jímž je poskytována přeprava,
e) datum přepravy,
f) čas zahájení a ukončení přepravy,
g) výchozí a cílové místo přepravy,
h) konečnou cenu za přepravu,
i) jméno, popřípadě jména, a příjmení řidiče.
§ 13
Náležitosti knihy taxametru
Kniha taxametru obsahuje
a) jméno, popřípadě jména, příjmení, popřípadě obchodní firmu nebo název, a identifikační číslo osoby dopravce,
b) státní poznávací značku vozidla taxislužby,
c) typ a výrobní číslo taxametru,
d) záznamy o nastavených sazbách a konstantách,
e) záznamy o vstupech do taxametru,
f) záznamy o stavech odečtu registru taxametru subjektem registrovaným podle zvláštního zákona6), který provedl opravu nebo montáž taxametru,
g) záznamy o ověření taxametru podle zvláštního zákona6) a
h) záznamy o stavech odečtu registru taxametru při jeho ověření podle zvláštního zákona6).
§ 14
Způsob řádné obsluhy taxametru
(1) V době, kdy je vozidlo taxislužby užito k provozování taxislužby, nejedná-li se o taxislužbu podle § 21 odst. 5 a 6 zákona, řidič zajistí, aby taxametr byl zapnutý v pracovní poloze „VOLNÝ“. Při zahájení přepravy řidič přepne taxametr z pracovní polohy „VOLNÝ“ do pracovní polohy „OBSAZENO“ a při ukončení přepravy přepne taxametr z pracovní polohy „OBSAZENO“ do pracovní polohy „JÍZDNÉ“ a neprodleně vytiskne záznam o přepravě. Po vytištění záznamu o přepravě a dokladu o přepravě, pokud o něj cestující požádal, řidič přepne taxametr z pracovní polohy „JÍZDNÉ“ do pracovní polohy „VOLNÝ“.
(2) V době, kdy je vozidlo taxislužby užito k jinému účelu než k provozování taxislužby, dopravce zajistí, aby taxametr nebyl v pracovní poloze „VOLNÝ“, „OBSAZENO“ ani „JÍZDNÉ“.
§ 15
Průkaz řidiče taxislužby
Vzor průkazu řidiče taxislužby je uveden v příloze č. 2 k této vyhlášce.
Náležitosti záznamu objednávky
§ 15a
(K § 21f odst. 1 zákona)
Záznam objednávky obsahuje
a) jméno, příjmení, popřípadě obchodní firmu nebo název, místo podnikání, popřípadě sídlo, a identifikační číslo osoby dopravce v příležitostné osobní silniční dopravě,
b) evidenční číslo objednávky,
c) datum a čas přijetí objednávky,
d) jméno, příjmení a podpis osoby, která objednávku přijala,
e) jméno a příjmení, adresu pobytu a identifikační číslo osoby, pokud bylo přiděleno, je-li objednatelem fyzická osoba, nebo obchodní firmu, popřípadě název, sídlo a identifikační číslo osoby, pokud bylo přiděleno, je-li objednatelem právnická osoba,
f) datum a čas přepravy,
g) výchozí a cílové místo přepravy a
h) jména a příjmení, popřípadě jiné vymezení přepravovaných osob.
Přeprava nebezpečných věcí
(K § 22 odst. 5 zákona)
§ 16
(1) Pověření právnickým nebo fyzickým osobám k činnostem souvisejícím s prováděním Evropské dohody o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR)8) (dále jen „dohoda“), uděluje ministerstvo na základě žádosti, jejíž součástí je doklad o splnění podmínek pro danou činnost určených dohodou a též podmínek určených ministerstvem.
(2) Pověření se vydává na dobu určitou, nejdéle však na dobu 5 let a stanoví se v něm podmínky pro výkon činnosti. Před uplynutím platnosti pověření je lze prodloužit, nejvýše však na dobu 5 let.
(3) Ministerstvo vykonává nad činnostmi, kterými pověřilo osoby, dohled. Tento dohled vykonává vůči osobám pověřeným stejnou činností jednotně, a to formou, kterou v pověření určí.
(4) Ministerstvo může pověření odebrat, pokud pověřená osoba nedodržuje podmínky v pověření nebo dohodě stanovené.
§ 17
Bezpečnostní poradci pro přepravu nebezpečných věcí
(1) Povinnosti právnických a fyzických osob týkající se bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí silniční dopravou (dále jen „bezpečnostní poradci“), jak jsou uvedeny v dohodě, se nevztahují na osoby, jejichž činnost se týká přepravovaných množství nebezpečných věcí, která jsou v každé dopravní jednotce menší než limity uvedené v dohodě, příloze A, části 1 kapitole 1.1 pododdílu 1.1.3.6, kapitole 1.7 pododdílu 1.7.1.4, části 3 kapitolách 3.3, 3.4 a 3.5.
(2) Činnost bezpečnostního poradce může v souladu s dohodou vykonávat pouze fyzická osoba, která má platné osvědčení o odborné způsobilosti bezpečnostního poradce vydané v České republice nebo některém ze států Evropské unie. Podmínkou získání tohoto osvědčení je absolvování školení podle § 17a a úspěšné složení zkoušky podle § 17b.
§ 17a
Školení bezpečnostních poradců
Školení bezpečnostních poradců musí splňovat obsah daný přílohou A, částí 1 kapitolou 1.8 pododdílem 1.8.3.9 dohody. Toto školení musí zahrnovat všeobecnou část, která obsahuje znalosti nutné pro všechny bezpečnostní poradce, a jednu nebo více zvláštních částí podle druhů nebezpečných věcí, pro které bude bezpečnostní poradce ustanoven. Těmito zvláštními částmi jsou:
a) třídy 2, 3, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 6.2, 8 a 9 nebezpečných věcí,
b) třída 1 nebezpečných věcí,
c) třída 7 nebezpečných věcí.
§ 17b
Zkoušky bezpečnostních poradců
(1) Zkoušky bezpečnostních poradců, a to jak pro získání osvědčení, tak i pro prodloužení jeho platnosti, organizuje v souladu s přílohou A, částí 1 kapitolou 1.8 pododdíly 1.8.3.10, 1.8.3.11, 1.8.3.12 a 1.8.3.16 dohody ministerstvo nebo jím pověřená osoba. Ministerstvo jmenuje a odvolává tříčlennou zkušební komisi, která se usnáší většinou hlasů, dále ministerstvo schvaluje zkušební řád, který zveřejní způsobem umožňujícím dálkový přístup. Zkušební řád stanoví zejména případy, kdy písemná zkouška musí být doplněna ústní zkouškou, a způsob hodnocení celé zkoušky.
(2) Uchazeč podá přihlášku ke zkoušce bezpečnostních poradců ministerstvu nebo osobě pověřené ministerstvem, jejíž jméno a příjmení, obchodní firmu, nebo název právnické osoby ministerstvo zveřejní způsobem umožňujícím dálkový přístup. Ministerstvo zároveň zveřejní též adresu, na které budou přihlášky přijímány.
(3) Po obdržení přihlášky ministerstvo nebo osoba pověřená ministerstvem vyrozumí uchazeče o termínu a místě konání zkoušky a určí způsob úhrady nákladů za zkoušky bezpečnostních poradců.
(4) Náklady spojené s organizací zkoušek hradí uchazeč o získání osvědčení bezpečnostního poradce. Úhrada nákladů za zkoušku bezpečnostních poradců bude stanovena podle účelně vynaložených nákladů spojených s organizací těchto zkoušek.
(5) Podmínkou připuštění ke zkoušce bezpečnostních poradců je absolvování školení podle § 17a a prokázání totožnosti uchazeče.
(6) V případě, že uchazeč u zkoušky neuspěl, může celou zkoušku nebo část, ve které neuspěl, opakovat pouze jednou, bez absolvování nového školení. Další opakování zkoušky je možné až po absolvování nového školení. V případě, že uchazeč neuspěl u zkoušky pro prodloužení platnosti osvědčení, může ji opakovat pouze jednou, nejpozději však do data skončení platnosti osvědčení.
§ 17c
Osvědčení o odborné způsobilosti bezpečnostního poradce
(1) Na základě úspěšného složení zkoušky vydá ministerstvo osvědčení o odborné způsobilosti bezpečnostního poradce, jehož platnost je 5 let ode dne vydání. V tomto osvědčení, vydaném podle vzoru v příloze A, části 1 kapitole 1.8 pododdílu 1.8.3.18 dohody, se vyznačí druh dopravy a druhy nebezpečných věcí, pro které je bezpečnostní poradce odborně způsobilý.
(2) Ministerstvo na základě žádosti prodlouží platnost osvědčení o 5 let, pokud jeho držitel během posledního roku před uplynutím jeho platnosti složil zkoušku podle § 17b.
§ 17d
Řidiči vozidel přepravujících nebezpečné věci
Řidičem vozidla přepravujícího nebezpečné věci může být pouze držitel platného osvědčení o školení řidiče vozidla přepravujícího nebezpečné věci. Podmínkou získání tohoto osvědčení je absolvování školení podle § 17e a úspěšné složení zkoušky podle § 17f.
§ 17e
Školení řidičů vozidel přepravujících nebezpečné věci
Školení řidičů vozidel přepravujících nebezpečné věci musí splňovat požadavky uvedené v příloze B, části 8 kapitole 8.2 dohody. Toto školení musí zahrnovat základní část, která obsahuje znalosti nutné pro všechny řidiče vozidel přepravujících nebezpečné věci, a může obsahovat jednu nebo více specializačních částí podle druhů nebezpečných věcí, které bude řidič přepravovat. Těmito specializačními částmi jsou:
a) přeprava nebezpečných věcí v cisternách,
b) přeprava látek a předmětů třídy 1 nebezpečných věcí,
c) přeprava radioaktivních látek třídy 7 nebezpečných věcí.
§ 17f
Zkoušky řidičů vozidel přepravujících nebezpečné věci
(1) Zkoušky řidičů vozidel přepravujících nebezpečné věci, a to jak pro získání osvědčení, tak i pro prodloužení jeho platnosti, organizuje v souladu s přílohou B, částí 8 kapitolou 8.2 pododdílem 8.2.2.7 dohody ministerstvo nebo jím pověřená osoba. Ministerstvo jmenuje zkušební komisaře a schvaluje zkušební řád, který zveřejní způsobem umožňujícím dálkový přístup.
(2) Uchazeč podá přihlášku ke zkoušce řidičů vozidel přepravujících nebezpečné věci ministerstvu nebo osobě pověřené ministerstvem, jejíž jméno a příjmení, obchodní firmu, nebo název ministerstvo zveřejní způsobem umožňujícím dálkový přístup. Ministerstvo zveřejní způsobem umožňujícím dálkový přístup též adresu, na které budou přihlášky přijímány.
(3) Po obdržení přihlášky ministerstvo nebo osoba pověřená ministerstvem vyrozumí uchazeče o termínu a místě konání zkoušky.
(4) Podmínkou připuštění ke zkoušce řidičů vozidel přepravujících nebezpečné věci je absolvování školení podle § 17e a prokázání totožnosti uchazeče.
(5) V případě, že uchazeč u zkoušky neuspěl, může celou zkoušku nebo specializační část, ve které neuspěl, opakovat pouze jednou, bez absolvování nového školení. Další opakování zkoušky je možné až po absolvování nového školení. V případě, že uchazeč neuspěl u zkoušky pro prodloužení platnosti osvědčení, může ji opakovat pouze jednou, nejpozději do data skončení platnosti osvědčení.
§ 17g
Osvědčení o školení řidiče vozidel přepravujících nebezpečné věci
(1) Na základě úspěšného složení zkoušky vydá ministerstvo osvědčení o školení řidiče vozidla přepravujícího nebezpečné věci, jehož platnost je 5 let ode dne vydání. V tomto osvědčení, vydaném podle vzoru v příloze B, části 8 kapitole 8.2 pododdílu 8.2.2.8 odstavce 8.2.2.8.5 dohody, se uvede druh a způsob přepravy nebezpečných věcí, pro které je řidič vozidla přepravujícího nebezpečné věci odborně způsobilý.
(2) Ministerstvo prodlouží platnost osvědčení o 5 let od konce jeho platnosti, pokud jeho držitel během posledního roku před uplynutím jeho platnosti složil zkoušku podle § 17f.
Podmínky přidělování zahraničních vstupních povolení
(K § 30 odst. 2 zákona)
§ 19
(1) Zahraniční vstupní povolení předaná hromadně a neadresně pro dopravce přiděluje ministerstvo nebo jím pověřená právnická osoba (dále jen „výdejní místo“) na základě žádosti dopravce.
(2) Žádost o přidělení zahraničního vstupního povolení musí obsahovat
a) obchodní firmu, popřípadě název, sídlo, popřípadě též adresu pro doručování, není-li shodná s adresou sídla, a identifikační číslo dopravce, pokud bylo přiděleno, je-li dopravcem právnická osoba, nebo obchodní firmu, popřípadě jméno a příjmení, případně odlišující dodatek, adresu místa trvalého pobytu, popřípadě též adresu pro doručování, není-li shodná s místem trvalého pobytu, a adresu místa podnikání, liší-li se od trvalého pobytu, a identifikační číslo fyzické osoby, pokud bylo přiděleno, je-li dopravcem fyzická osoba,
b) druh a počet požadovaných zahraničních vstupních povolení do jednotlivých států,
c) v případě osobní dopravy též důvod žádosti.
(3) Žádost o přidělení zahraničního vstupního povolení musí být doložena
a) kopií platné koncese k provozování mezinárodní silniční dopravy nebo povolení podle § 7 zákona, pokud je dopravce jejich držitelem,
b) kopií technického průkazu silničního motorového vozidla podle zvláštního právního předpisu4a); v případě, že dopravce není vlastníkem vozidla, též dokladem o tom, že je oprávněn vozidlo užívat.
§ 20
Žádost o přidělení zahraničního vstupního povolení se předkládá výdejnímu místu v termínu
a) nejpozději 25 dní před prvním dnem čtvrtletí, jedná-li se o žádost o přidělení jednorázového zahraničního vstupního povolení,
b) do 30. listopadu předchozího kalendářního roku, jedná-li se o žádost o přidělení trvalého zahraničního vstupního povolení,
c) vyhlášeném výdejním místem, jedná-li se o přidělení zahraničního vstupního povolení v průběhu kalendářního roku.
§ 21
(1) Jednorázové zahraniční vstupní povolení se přiděluje dopravci čtvrtletně. Výdej těchto povolení musí být zahájen nejpozději první pracovní den příslušného čtvrtletí a ukončen poslední pracovní den prvního měsíce čtvrtletí.
(2) V případě nedostatečného počtu zahraničních vstupních povolení pro jednotlivé státy se zahraniční vstupní povolení přednostně přidělí dopravcům pro přepravy
a) vozidly, která z hlediska ochrany životního prostředí a bezpečnosti provozu splňují nejpřísnější požadavky stanovené zvláštními předpisy a mezinárodními dohodami,
b) prováděné v režimu kombinované dopravy, nebo
c) sloužící k humanitárním účelům.
(3) S ohledem na výsledky mezinárodních jednání a vývoj požadavků dopravního trhu stanoví ministerstvo podrobné podmínky přidělování zahraničních vstupních povolení do jednotlivých států. Změny ve stanovených podmínkách se zveřejňují ve Věstníku dopravy.
(4) Přidělené vstupní povolení dopravce řádně vyplní.
§ 22
(1) Podmínkou přidělení trvalého zahraničního vstupního povolení je řádné využití takového povolení přiděleného v minulém období.
(2) Řádným využitím trvalého zahraničního vstupního povolení se rozumí provedení nejméně 3 jízd měsíčně.
(3) Využití trvalého zahraničního vstupního povolení dopravce dokládá záznamovým sešitem tak, že doloží kopie vyplněných záznamových stránek z tohoto sešitu v průběhu 2 týdnů po skončení každého kalendářního měsíce u ročních povolení nebo v průběhu 2 týdnů po skončení doby platnosti u měsíčních povolení.
(4) Výdejní místo je oprávněno do nákladů spojených s přidělením zahraničních vstupních povolení zahrnout
a) přímé náklady spojené s přidělením zahraničních vstupních povolení včetně nákladů na přípravu a tisk dokumentů a nákladů spojených s převzetím a předáním zahraničních vstupních povolení mezi Českou republikou a ostatními státy,
b) nepřímé náklady zahrnující provozní a správní režii a přiměřené náklady na další rozvoj přidělovacího systému.
(5) Náklady spojené s přidělením zahraničních vstupních povolení rozpočte výdejní místo na jednotlivé druhy zahraničních vstupních povolení v závislosti na počtu rozdělovaných povolení. Stanovenou úhradu nákladů hradí dopravci, kterým byla zahraniční vstupní povolení přidělena, a to při jejich výdeji.
§ 23
(1) Dopravcům, kteří
a) použili padělané, neoprávněně pozměňované zahraniční vstupní povolení či jeho kopii, nebo použili bez souhlasu ministerstva nebo výdejního místa zahraniční vstupní povolení, které jim nebylo přiděleno,
b) opakovaně porušují mezivládní dohody v oblasti silniční dopravy,
c) poskytli jinému zahraniční vstupní povolení, které jim bylo přiděleno,
se další zahraniční vstupní povolení opravňující ke vstupu do příslušného státu v následujícím rozdělovacím období nepřidělí.
(2) Dopravcům, kteří nevrátili na výzvu ministerstva trvalé zahraniční vstupní povolení nebo trvalé mnohostranné zahraniční vstupní povolení, se další zahraniční vstupní povolení v následujícím rozdělovacím období nepřidělí. Shodně se postupuje i v případě, že dopravce nedoloží řádné využití trvalého zahraničního vstupního povolení.
(3) Ustanovení § 19, § 21 odst. 2 až 4, § 22 odst. 4 a 5 a § 23 se vztahují rovněž na mezinárodní osobní dopravu.
§ 23a
(K § 34d odst. 9 zákona)
(1) Dopravní úřad zapisuje údaje a jejich změny přímo v Rejstříku podnikatelů v silniční dopravě formou elektronického zápisu údajů nebo jejich změn.
(2) Dopravní úřad zapisuje údaje a jejich změny v Rejstříku podnikatelů v silniční dopravě nejpozději do 10 pracovních dnů ode dne, kdy se o povinnosti zápisu nebo aktualizace údajů dozví.
§ 24a
Společné ustanovení
Pro účely této vyhlášky se užitečnou hmotností rozumí rozdíl mezi největší povolenou hmotností a provozní hmotností vozidla.

§ 25
Zrušují se:
1. Vyhláška č. 187/1994 Sb., kterou se provádí zákon o silniční dopravě.
2. Vyhláška č. 48/1998 Sb., kterou se mění a doplňuje vyhláška Ministerstva dopravy č. 187/1994 Sb., kterou se provádí zákon o silniční dopravě.

§ 26
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

Ministr:
Ing. Schling v. r.


Příloha č. 1 k vyhlášce č. 478/2000 Sb.
Vzor evidenční nálepky
VNĚJŠÍ STRANA

VNITŘNÍ STRANA

Příloha č. 2 k vyhlášce č. 478/2000 Sb.
Vzor průkazu řidiče taxislužby
1. Popis
a) Průkaz řidiče taxislužby je plastová karta žluté barvy o velikosti 54 x 85,6 mm se zaoblenými rohy.
b) Na přední straně průkazu řidiče taxislužby je u levé kratší strany průkazu umístěn dvouřadý šachovnicový pruh tvořený střídavě žlutými a černými čtverci. V levé horní části průkazu je uveden nápis „PRŮKAZ ŘIDIČE TAXISLUŽBY“ a pod ním v druhém řádku nápis „TAXI DRIVER LICENCE“. Pod ním je v levé části průkazu umístěno digitální zpracování fotografie řidiče taxislužby. Přes pravý spodní roh fotografie je umístěn dvouvrstvý číslovaný hologram kruhového tvaru o průměru 16 mm. V pravé horní části průkazu je uveden nápis „Číslo průkazu / Licence No.“ a pod ním šestimístné číslo průkazu řidiče taxislužby. Vpravo ve střední části průkazu je uvedeno jméno, popřípadě jména, a příjmení řidiče, a to nejvýše ve 3 řádcích s maximální délkou řádku 13 znaků. Přesahují-li jména a příjmení řidiče maximální počet znaků, uvedou se na vyhotovení průkazu některá jména zkratkou nebo dojde k rozdělení příjmení do dvou řádků. V pravé spodní části průkazu je uveden nápis „Platnost do / Expires“ a pod ním na dalším řádku datum konce platnosti průkazu.
c) Na zadní straně průkazu řidiče taxislužby je u levé kratší strany průkazu umístěn dvouřadý šachovnicový pruh tvořený střídavě žlutými a černými čtverci. Ve spodní části průkazu uveden ve dvou řádcích nápis „Průkaz řidiče taxislužby je vydán na základě § 21c odst. 4 zákona č. 111/1994 Sb., o silniční dopravě, ve znění pozdějších předpisů, a je veřejnou listinou.“ a pod ním ve dvou řádcích nápis „Nalezený průkaz zašlete Ministerstvu dopravy, nábř. L. Svobody 1222/12, 110 15 Praha 1.“
2. Vyobrazení průkazu řidiče taxislužby
přední strana

zadní strana

1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 165/2014 ze dne 4. února 2014 o tachografech v silniční dopravě, o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy.
4) Příloha IB nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 ze dne 20. prosince 1985 o záznamovém zařízení v silniční dopravě, v platném znění.
6) Zákon č. 505/1990 Sb., o metrologii, ve znění pozdějších předpisů.
8) Vyhláška č. 64/1987 Sb., o Evropské dohodě o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR), ve znění pozdějších předpisů, a aktuální znění příloh uveřejňovaných ve Sbírce mezinárodních smluv.
9) Conférence Européenne des Ministres des Transports – CEMT.