38/1985 Sb.
Rozhodnutí prezidenta Československé socialistické republiky o amnestii ze dne 8. května 1985

38
Rozhodnutí
prezidenta Československé socialistické republiky
o amnestii
ze dne 8. května 1985
Ve dnech 40. výročí vyvrcholení národně osvobozeneckého boje českého a slovenského lidu a osvobození Československa Sovětskou armádou hodnotí naše národy výsledky dosažené při výstavbě vyspělé socialistické společnosti. Je to hrdá bilance našich pracujících, kteří iniciativně a obětavě uskutečňují politiku Komunistické strany Československa. V naší vlasti se dále rozvinula socialistická demokracie, prohloubila a upevnila politická a morální jednota lidu. Tyto skutečnosti jsou výrazem síly a pevnosti našeho socialistického zřízení a dávají záruku, že u některých osob, i když porušily zákon, může být dosaženo převýchovy i bez uložení trestu a jeho výkonu.
Na návrh předsednictva ústředního výboru Komunistické strany Československa a vlády Československé socialistické republiky používám svého ústavního práva a udílím tuto
amnestii:

Článek I
Promíjím
a) nepodmíněné tresty odnětí svobody nebo jejich zbytky, pokud byly uloženy za přečin nebo úmyslný trestný čin ve výměře nepřevyšující jeden rok,
b) nepodmíněné tresty odnětí svobody nebo jejich zbytky, pokud byly uloženy za nedbalostní trestný čin ve výměře nepřevyšující tři roky,
c) z ostatních nepodmíněných trestů odnětí svobody jejich část ve výši jednoho roku, případně jejich zbytky kratší jednoho roku,
d) podmíněně odložené tresty odnětí svobody,
e) tresty nápravného opatření nebo jejich zbytky, které byly pravomocně uloženy přede dnem tohoto rozhodnutí.
Článek II
Nepodmíněné tresty odnětí svobody uvedené v článku I písm. a), b), c) promíjím odsouzeným, kteří trest vykonávají nebo mají vykonat v první nápravně výchovné skupině, ve vojenském nápravném útvaru nebo nápravně výchovném ústavu pro mladistvé.
Článek III
Podmíněně odložené tresty odnětí svobody a tresty nápravného opatření uvedené v článku I písm. d), e) promíjím s účinkem, že se dnem tohoto rozhodnutí na pachatele hledí, jako by nebyl odsouzen.
Článek IV
1. Nařizuji, aby nebylo zahajováno a bylo-li již zahájeno, aby bylo zastaveno trestní stíhání
a) pro přečiny a úmyslné trestné činy spáchané přede dnem tohoto rozhodnutí, pokud je na ně stanoven trest odnětí svobody nepřevyšující jeden rok,
b) pro trestné činy spáchané přede dnem tohoto rozhodnutí z nedbalosti, pokud je na ně stanoven trest odnětí svobody nepřevyšující tři roky.
2. Ustanovení odstavce 1 tohoto článku se užije i ohledně trestů tam uvedených, které byly uloženy dosud nepravomocnými rozsudky vyhlášenými přede dnem tohoto rozhodnutí nebo v tento den.
Článek V
Toto rozhodnutí se nevztahuje
a) na osoby, které byly v posledních deseti letech přede dnem tohoto rozhodnutí pravomocně odsouzeny k nepodmíněnému trestu odnětí svobody pro jiný úmyslný trestný čin než je ten, o němž se rozhoduje podle tohoto rozhodnutí, nebo které byly v posledních deseti letech propuštěny z výkonu trestu odnětí svobody, který jim byl uložen pro úmyslný trestný čin, ledaže se na ně hledí, jako by odsouzeny nebyly,
b) na trestné činy opuštění republiky podle § 109 tr. zák. a na obdobné trestné činy podle zákonů dříve platných, dále na trestné činy přijímání úplatků podle § 160 tr. zák., nepřímého úplatkářství podle § 162 odst. 1 tr. zák. a zanedbání povinné výživy podle § 213 tr. zák.,
c) na trestné činy uvedené v článku I písm. b) a v článku IV odst. 1 písm. b) tohoto rozhodnutí, pokud jejich spáchání bylo spojeno s úmyslným trestným činem, za který zákon stanoví trest odnětí svobody převyšující jeden rok,
d) na tresty úhrnné a souhrnné, jestliže některý ze sbíhajících se trestných činů je uveden pod písmenem b) článku V tohoto rozhodnutí.
Článek VI
Ukládám ministrům spravedlnosti České socialistické republiky a Slovenské socialistické republiky a ministru národní obrany Československé socialistické republiky, aby mi na základě přezkoumání předložili k rozhodnutí návrhy na prominutí nebo zmírnění trestů uložených za trestné činy a přečiny spáchané před vyhlášením tohoto rozhodnutí u osob, na které se rozhodnutí nevztahuje, jde-li o
a) těhotné ženy,
b) matky, které pečují o dvě nebo více dětí mladších 15 let,
c) muže starší než 65 let a ženy starší než 60 let,
d) osoby, které trpí těžkou nevyléčitelnou chorobou.
V Praze dne 8. května 1985

Husák v. r.