373/1951 Ú. l. I
Vyhláška ministra financí o placení inkasními příkazy.

373.
VYHLÁŠKA
ministra financí
ze dne 27. prosince 1951
o placení inkasními příkazy.
Ministr financí stanoví podle § 10 odst. 3 zákona č. 106/1951 Sb., o úpravě financování národních a komunálních podniků:

Oddíl I.
Rozsah platnosti.
§ 1.
Druhy inkasních příkazů.
(1) Tato vyhláška upravuje placení faktur vydaných podle vyhlášek o fakturování a placení — bez ohledu na výši částky — některým z těchto druhů inkasních příkazů:
a) základními inkasními příkazy (oddíl II),
b) místními inkasními příkazy (oddíl III),
c) splátkovými inkasními příkazy (oddíl IV),
d) zúčtovacími inkasními příkazy (oddíl V),
e) akreditivními inkasními příkazy (oddíl VI).
(2) Základními inkasními příkazy se platí též penále podle ustanovení oddílu VII.
§ 2.
Použivatelé inkasních příkazů.
(1) Základní inkasní příkazy nebo místní inkasní příkazy, po případě splátkové inkasní příkazy jsou k inkasu svých faktur vydaných na subjekty uvedené v odstavci 2 povinny vydávat:
a) zařízení státní správy ústředně spravovaná,
b) hlavní správy a jim podřízené složky zásobovací a odbytové,
c) národní podniky,
d) komunální podniky,
e) podniky zřízené nebo určené podle zákona č. 119/1948 Sb., o státní organisaci zahraničního obchodu a mezinárodního zasilatelství,
f) spotřební družstva, hospodářská družstva skladištní a výrobní, družstva chmelařská, mlékařská, vinařská a výkupní družstva včelařská.
(2) Základními inkasními příkazy nebo místními inkasními příkazy, po případě splátkovými inkasními příkazy jsou povinny platit faktury, které vydávají subjekty uvedené v odstavci 1,
a) tyto subjekty při vzájemných dodávkách a výkonech,
b) orgány státní správy a jejich zařízení, pokud nejsou ústředně spravována,
c) Ústřední národní pojišťovna a její organisační složky.
(3) Státní banka československá může po dohodě s věcně příslušným ministerstvem a se souhlasem ministerstva financí rozšířit vyhláškou v Úředním listu okruh použivatelů inkasních příkazů podle odstavců 1 a 2.
(4) Zúčtovacích inkasních příkazů mohou používat pouze subjekty uvedené v odstavci 1.
(5) Akreditivních inkasních příkazů mohou používat všechny subjekty, které vystavují a platí faktury.
§ 3.
Použití jednotlivých druhů inkasních příkazů.
(1) Subjekty uvedené v § 2 odst. 2 platí faktury vydané subjekty uvedenými v § 2 odst. 1:
a) základními inkasními příkazy, pokud je neplatí místními inkasními příkazy [písm. b)], po případě splátkovými inkasními příkazy [písm. c)],
b) místními inkasními příkazy v odvětvích (oborech, úsecích, po případě podle druhu zboží a pod.), která budou určena Státní bankou československou, po případě Investiční bankou, národním podnikem, v dohodě s příslušnými ressorty (hlavními správami),
c) splátkovými inkasními příkazy, dohodli-li se použivatelé na tomto způsobu placení sběrných faktur na stále se opakující dodávky. Tohoto způsobu placení se používá v odvětvích (oborech, úsecích, po případě podle druhu zboží a pod.), která budou určena Státní bankou československou, po případě Investiční bankou, národním podnikem, v dohodě s příslušnými ressorty (hlavními správami)
(2) Subjekty, které budou přijaty Státní bankou československou za účastníky mezipodnikového zúčtování, platí své faktury navzájem zúčtovacími inkasními příkazy.
(3) Akreditivních inkasních příkazů používají subjekty na základě vzájemné dohody o zřízení akreditivu, zejména v případech, kde jiný způsob placení nezaručuje včasnost a přesnost úhrady.
Oddíl II.
Základní inkasní příkaz.
§ 4.
Náležitosti.
Základní inkasní příkaz obsahuje:
a) datum vyhotovení, které musí být totožné se dnem odeslání faktury a inkasního příkazu peněžnímu ústavu,
b) směrovací číslo, název a sídlo peněžního ústavu (pobočky) — dále jen „peněžní ústav“ — se kterým je ve spojení odběratel,
c) název a adresu odběratele; je-li odběratelem orgán státní správy nebo její zařízení, jako součást adresy též zúčtovací data uvedená číselným znakem,
d) číslo odběratelova účtu u peněžního ústavu,
e) směrovací číslo, název a sídlo peněžního ústavu, se kterým je ve spojení dodavatel,
f) název a adresu dodavatele,
g) číslo dodavatelova účtu u peněžního ústavu,
h) číslo a výslednou částku faktury,
ch) den splatnosti fakturované částky, při čemž při zkrácení platební lhůty je připojit poznámku „Zkrácená lhůta“,
i) testy podle účelu úhrad za dodávky,
j) u investic nadlimitních číslo investiční jednotky a u investic podlimitních číslo 999,
k) u stavebních investic číslo investičního listu a dobu, za kterou se fakturuje, a to i tehdy, jde-li o součásti stavby na klíč, které si investor pořizuje sám; u nestavebních investic dovážených z ciziny číslo položky plánu dodávek a plateb dovážených investic. U investic všeho druhu pro státní správu třeba uvést také číselný druhový a účelový znak investic a označení, zda jsou plánovány ústředně nebo krajsky,
l) na prvním díle inkasního příkazu razítko a podpis dodavatelův.
§ 5.
Předložení základního inkasního příkazu a faktury.
(1) Dodavatel vystaví inkasní příkaz a zašle jej spolu s prvopisem faktury
a) u dodávek provozních a u projektů hrazených z provozních prostředků peněžnímu ústavu, se kterým je sám v peněžním spojení provozní povahy,
b) u dodávek nestavebních investic a u jiných projektů než uvedených pod písm. a) peněžnímu ústavu, se kterým je v peněžním spojení investiční povahy odběratel; dodavatel připojí k faktuře ještě její stejnopis.
Státní banka československá, Investiční banka, národní podnik, a ústavy lidového peněžnictví mohou povolit výjimky z povinnosti přikládat k inkasnímu příkazu fakturu. Takovou fakturu označí dodavatel poznámkou „Inkasní příkaz odeslán“.
(2) U dodávek stavebních investic zašle stavební podnik inkasní příkaz spolu s krycím listem (výpisem faktury ve stavebnictví) peněžnímu ústavu, se kterým je v peněžním spojení investiční povahy stavebník. Fakturu, na které se poznamená, že byl vyhotoven inkasní příkaz, a smluvený počet opisů zašle stavební podnik přímo stavebníkovi.
(3) Peněžní ústavy uvedené v předchozích odstavcích jsou povinny přijímat faktury (krycí listy) s inkasními příkazy, doručované poslem, zásadně v úředních hodinách pro styk se stranami.
(4) Peněžní ústav opatří prvopis faktury razítkem obsahujícím údaj: „Odevzdáno k inkasu“, datum a název peněžního ústavu a zašle jej nejpozději příští všední den odběrateli.
§ 6.
Placení faktury.
(1) V den splatnosti faktury uhradí peněžní ústav, se kterým je ve spojení odběratel, bez jeho dalšího příkazu částku uvedenou v inkasním příkazu a vyrozumí odběratele o provedení úhrady. Peněžní ústav, se kterým je ve spojení dodavatel, vyúčtuje ve prospěch dodavatele stejnou částku a vyrozumí ho o provedeném vyúčtování.
(2) Úhrada faktur se neprovede, nemá-li odběratel na svém účtě prostředky nebo nevyhovuje-li faktura předpisům pro kontrolu plnění plánu. Tuto skutečnost oznámí peněžní ústav, s nímž je ve spojení odběratel, peněžnímu ústavu, s nímž je ve spojení dodavatel, nejpozději v den splatnosti faktury. Zároveň oznámí tuto skutečnost odběrateli. Úhradu provede peněžní ústav, s nímž je ve spojení odběratel, až budou na účtě odběratele potřebné prostředky Rovněž se úhrada faktury neprovede, dal-li odběratel peněžnímu ústavu, se kterým je ve spojení, příkaz (§ 7 odst. 1), aby úhradu buď zcela nebo zčásti neprovedl. Při částečném zákazu úhrady se provede úhrada jen té části faktury, která není zákazem dotčena.
(3) Došlo-li ke zkrácení platební lhůty pro překročení lhůty k provedení rozboru a k odeslání výsledku rozboru odběratelem nebo pro překročení lhůty k převzetí zboží a k oznámení o převzetí zboží podle ustanovení vyhlášky o fakturování a placení za zboží a výkony, provede peněžní ústav úhradu v poslední den zkrácené platební lhůty. Je-li odběratel i dodavatel ve spojení s týmž peněžním ústavem, stane se tak nejpozději třetí všední den po dodání inkasního příkazu peněžnímu ústavu, jinak nejpozději pátý všední den. Případný poplatek z prodlení jde v těchto případech na vrub odběratele.
(4) Odběratel může zkrátit platební lhůtu tím, že oznámí svému dodavateli, že je ochoten platit přede dnem splatnosti stanoveným vyhláškami o fakturování a placení, a sdělí mu tuto zkrácenou lhůtu. Dodavatel označí inkasní příkaz poznámkou „Zkrácená lhůta“. Úhrada se provede nejpozději třetí všední den po dodání inkasního příkazu, je-li odběratel i dodavatel ve spojení s týmž peněžním ústavem, jinak nejpozději pátý všední den, ne však dříve nežli v poslední den zkrácené platební lhůty.
(6) Při provozních dodávkách v obvodu téhož místa (obce) a za předpokladu, že mají použivatelé účet u téhož peněžního ústavu nebo u peněžních ústavů v témže místě (obci) se musí faktura zaplatit do 7 dnů po jejím odeslání, nepoužije-li se k jejímu inkasu místního inkasního příkazu.
§ 7.
Zákaz placení.
(1) Vrátí-li odběratel fakturu, protože neobsahuje podstatné náležitosti podle vyhlášek o fakturování a placení, nebo uplatní-li v platební lhůtě námitky (nároky z odpovědnosti za vady, reklamace), přikáže peněžnímu ústavu, se kterým je ve spojení, aby úhradu fakturované částky buď zcela nebo zčásti neprovedl. Částečný zákaz placení faktury nesmí být dán, nepřesahuje-li částka, o niž má být konečná částka faktury snížena, 100 Kčs. Nárok na vrácení částek nepřevyšujících 100 Kčs lze uplatnit pouze reklamací u dodavatele.
(2) Úplný i částečný zákaz placení se podává písemně se stručným odůvodněním na jednotném tiskopise vydaném peněžním ústavem. U stavebních investic budiž v zákazu placení uvedeno též číslo investičního listu a název stavby podle označení v investičním listě. Odběratel zašle dva stejnopisy zákazu peněžnímu ústavu, se kterým je ve spojení, a další stejnopis zašle přímo dodavateli. Peněžní ústav odešle jeden stejnopis peněžnímu ústavu, se kterým je ve spojení dodavatel.
(3) Úplný i částečný zákaz placení musí obdržet peněžní ústav, se kterým je ve spojení odběratel, nejpozději poslední všední den přede dnem splatnosti faktury. Zákaz placení je neodvolatelný. Dojde-li zákaz placení v den nebo po dni splatnosti faktury, neprovede jej tento peněžní ústav, nýbrž jej vrátí odběrateli s poukazem na jeho opožděné podání.
Oddíl III.
Místní inkasní příkaz.
§ 8.
Náležitosti.
Místní inkasní příkaz má náležitosti základního inkasního příkazu, uvedené v § 4, vyjma náležitost pod písm. ch).
§ 9.
Oběh a úhrada místního inkasního příkazu.
(1) Dodavatel předá zároveň se zbožím odběrateli fakturu a místní inkasní příkaz. Fakturu označí poznámkou „K vyrovnání místním inkasním příkazem“.
(2) Odběratel (osoba oprávněná zboží převzít) porovná při převzetí zboží fakturu s místním inkasním příkazem, přezkouší, zda jsou na něm uvedena správná zúčtovací data, a místní inkasní příkaz podepíše na díle, který zůstane u peněžního ústavu. Místní inkasní příkaz vrátí v týž den dodavateli, který jej zašle ihned, nejpozději následující všední den peněžnímu ústavu, s nímž je ve spojení povahy provozní.
(3) Peněžní ústav (peněžní ústavy) zúčtuje místní inkasní příkaz neprodleně.
(4) Proti místnímu inkasnímu příkazu nelze dát zákaz placení; reklamace si vyřizují zúčastněné strany přímo.
Oddíl IV.
Splátkový inkasní příkaz.
§ 10.
Náležitosti.
Splátkový inkasní příkaz má náležitosti základního inkasního příkazu, uvedené v § 4 písm. a) až g), i) a l). Dále obsahuje tyto údaje: výši jednotlivé splátky, součet splátek a termíny splátek.
§ 11.
(1) Odběratel a dodavatel se dohodnou o
a) fakturovacím období, které nesmí být bez souhlasu Státní banky československé delší než jeden kalendářní měsíc nebo hospodářské období jej nahrazující, při čemž nesmí počínat v jednom a končit v následujícím měsíci (období),
b) o termínech splátek, které mají odpovídat termínům plánovaných dodávek,
c) výši splátek, které se mají rovnat průměrné hodnotě jednotlivých dodávek; splátka nesmí být nižší než Kčs 1000 a musí být zaokrouhlena na 100 Kčs.
Tuto písemnou dohodu schválí peněžní ústav (ústavy) dodavatele i odběratele a ponechají si po opisu dohody.
(2) Změna ve fakturovacím období, termínech splátek a ve výši splátek může být provedena pouze po dohodě dodavatele s odběratelem tehdy, bude-li změna oznámena peněžnímu ústavu (ústavům) nejméně 5 dní přede dnem, kdy má být fakturovací období nebo termíny či výše splátek změněna.
(3) Poruší-li dodavatel některá podstatná ustanovení dohody, může odběratel přikázat peněžnímu ústavu, se kterým je ve spojení, aby zastavil poukazování dalších splátek. Pro podání zákazu placení platí obdobně ustanovení § 7 s tím rozdílem, že zákaz placení není omezen výší splátky.
§ 12.
(1) Dodavatel zašle ihned po schválení dohody prostřednictvím svého peněžního ústavu peněžnímu ústavu odběratele splátkový inkasní příkaz, aby tento ústav až do odvolání uhrazoval na vrub účtu odběratele a ve prospěch účtu dodavatele v dohodnutých obdobích sjednané pravidelné splátky.
(2) Dodavatel vystaví a zašle svému peněžnímu ústavu ve lhůtě stanovené vyhláškou o fakturování a placení za zboží a výkony sběrnou fakturu na všechny dodávky provedené ve fakturovacím období. Na sběrné faktuře provede vyúčtování. Jestliže úhrn splátek je vyšší než částka sběrné faktury, uhradí ihned rozdíl odběrateli převodním příkazem; je-li úhrn splátek nižší nežli částka sběrné faktury, vystaví na rozdíl základní inkasní příkaz, který je splatný ihned.
Oddíl V.
Zúčtovací inkasní příkaz.
§ 13.
Mezipodnikové zúčtování zúčtovacích inkasních příkazů provádí Státní banka československá svou mezipodnikovou zúčtovnou.
§ 14.
Náležitosti.
Zúčtovací inkasní příkaz má náležitosti základního inkasního příkazu, uvedené v § 4 písm. a) až g), i) a l). Dále obsahuje tyto údaje: čísla a výsledné částky jednotlivých faktur vydaných na téhož odběratele a součet výsledných částek jednotlivých faktur.
§ 15.
Oběh zúčtovacího inkasního příkazu a faktury.
(1) Dodavatel zašle všechny své zúčtovací inkasní příkazy s jejich seznamem a se všemi fakturami ve lhůtách stanovených Státní bankou československou peněžnímu ústavu, se kterým je ve spojení provozní povahy.
(2) Peněžní ústav dodavatele provede věcnou i početní kontrolu zúčtovacího inkasního příkazu a seznamu. Faktury zašle přímo odběrateli. Zúčtovací inkasní příkazy se seznamem zašle mezipodnikové zúčtovně.
(3) Mezipodniková zúčtovna zjistí ke dni zúčtování nároky a závazky každého účastníka a zapíše je do kompensačního výpisu, k němuž připojí zúčtovací inkasní příkazy dodavatelů dotyčného účastníka a zašle je prostřednictvím peněžních ústavů účastníkům mezipodnikové zúčtovny.
(4) Peněžní ústav účastníka zúčtuje obě strany kompensačního výpisu nároků a závazků na účtě účastníka.
(5) Proti zúčtovacímu inkasnímu příkazu nelze dát zákaz placení; reklamace si vyřizují účastníci mezipodnikové zúčtovny přímo.
§ 16.
Vyloučení ze zúčtovacího styku.
Mezipodniková zúčtovna vyloučí nedisciplinované účastníky z mezipodnikového zúčtovacího styku. Návrh na vyloučení účastníka může podat každý z účastníků.
Oddíl VI.
Akreditivní inkasní příkaz.
§ 17.
Náležitosti.
Akreditivní inkasní příkaz má náležitosti základního inkasního příkazu, uvedené v § 4, vyjma náležitost pod písm. ch). Dále obsahuje údaje o akreditivu stanovené v § 18 odst. 2 písm. a), d) a f).
§ 18.
Akreditiv.
(1) Akreditiv zřizuje odběratel po dohodě s dodavatelem prostřednictvím svého peněžního ústavu, a to tak, že tento peněžní ústav požádá peněžní ústav dodavatele, aby podle podmínek určených v akreditivu provedl platbu ve prospěch dodavatele po předložení akreditivního inkasního příkazu.
(2) Akreditiv obsahuje:
a) datum, ke kterému se akreditiv zřizuje a datum podání žádosti o jeho zřízení;
b) název a adresu dodavatele, směrovací číslo, název a sídlo peněžního ústavu dodavatele a číslo dodavatelova účtu u tohoto peněžního ústavu;
c) název a adresu odběratele, směrovací číslo, název a sídlo peněžního ústavu odběratele a číslo odběratelova účtu u tohoto peněžního ústavu;
d) částku akreditivu, která nesmí být nižší než Kčs 10.000;
e) datum plnění a hlavní znaky dodávky, která má být akreditivním inkasním příkazem placena (druh a množství zboží, způsob dodání, případně označení dílčí hospodářské smlouvy, na základě které se dodávka provádí);
f) výčet dokladů, na základě kterých se čerpá z akreditivu (faktura, akreditivní inkasní příkaz, doklad o plnění);
g) dobu platnosti akreditivu, která musí být stanovena tak, aby dodavatel mohl zboží řádně vyskladnit (provést plnění) a vyfakturovat podle vyhlášek o fakturování a placení a aby mohl peněžní ústav akreditivní inkasní příkaz zúčtovat, k čemuž se peněžnímu ústavu stanoví sedm dní;
h) jiné údaje, na nichž se odběratel s dodavatelem dohodli.
(3) Akreditiv zaniká uplynutím doby platnosti, vyčerpáním, zrušením smlouvy o dodávce, odvoláním akreditivu se strany odběratele, neplnil-li dodavatel ve smluvený den plnění.
§ 19.
Oběh akreditivního inkasního příkazu.
Dodavatel zašle akreditivní inkasní příkaz, fakturu a doklady o plnění [§ 18 odst. 2 písm. f)] ve lhůtě stanovené vyhláškami o fakturování a placení peněžnímu ústavu, s nímž je ve spojení povahy provozní. Peněžní ústav přezkouší, zda jsou splněny všechny podmínky akreditivu a zúčtuje akrediditivní inkasní příkaz neprodleně, nejpozději třetí všední den; zároveň zašle fakturu odběrateli a ostatní doklady uvedené v § 18 odst. 2 písm. f) peněžnímu ústavu odběratele.
§ 20.
Penále pro nevyužití akreditivu.
Nedodá-li dodavatel do sedmi dnů po smluveném dnu plnění zboží buď vůbec nebo zčásti, předepíše mu odběratel penále ve výši fakturačního penále z nevyčerpané částky akreditivu, a to za dobu ode dne, kdy mělo být plněno, do dne zániku akreditivu. Povinnost platit kontraktační, po případě fakturační penále podle příslušných předpisů zůstává tím nedotčena.
Oddíl VII.
Placení penále základním inkasním příkazem.
§ 21.
(1) Penále a poplatek z prodlení podle vyhlášek o fakturování a placení, penále podle vyhlášek vydaných podle § 10 zákona č. 99/1950 Sb., o hospodářských smlouvách a státní arbitráži, a penále podle § 20 této vyhlášky (dále jen „penále“) vybírají subjekty uvedené v § 2 odst. 1 základními inkasními příkazy bez ohledu na výši, pokud je účtují subjektům uvedeným v § 2 odst. 2.
(2) Inkasní příkaz, kterým se vybírá penále, musí obsahovat:
a) údaje podle § 4 písm. a) až g), i) a l), při čemž v písm. a) je míněn den odeslání vyúčtování penále,
b) částku předepsaného penále,
c) den splatnosti, kterým je 14. den ode dne odeslání vyúčtování penále a inkasního příkazu peněžnímu ústavu, se kterým je v peněžním spojení provozní povahy podnik, který penále vyúčtoval.
(3) Vyúčtování penále musí obsahovat:
a) název a adresu subjektu, který penále vyúčtoval,
b) název a adresu subjektu, kterému bylo penále vyúčtováno,
c) označení faktury nebo hospodářské smlouvy, kterých se penále týká. Dále se uvede důvod vyúčtování. Bylo-li penále vyúčtováno vojenskou správou, národní bezpečností, vězeňskou správou nebo vojenské správě, národní bezpečnosti, vězeňské správě, uvede se ve vyúčtování zaslaném peněžním ústavu výhradně jen číslo objednávky a citace příslušného ustanovení vyhlášek, vydaných podle § 10 zákona č. 99/1950 Sb.,
d) základ, ze kterého bylo penále vypočteno,
e) výši penále,
f) dobu, za kterou se penále účtuje,
g) den splatnosti penále.
Částka vyúčtovaného penále se zaokrouhluje na celé koruny, a to při haléřové částce do 50 haléřů dolů a přes 50 haléřů nahoru.
(4) Podnik účtující penále vystaví inkasní příkaz a zašle jej spolu se dvěma stejnopisy vyúčtování penále peněžnímu ústavu, se kterým je v peněžním spojení provozní povahy. Tento peněžní ústav opatří stejnopisy vyúčtování penále razítkem obsahujícím údaj: „Odevzdáno k inkasu“, datum a název peněžního ústavu. Jeden stejnopis vyúčtování zašle nejpozději příští všední den subjektu, jemuž bylo penále vyúčtováno, kdežto druhý stejnopis vyúčtování zašle peněžnímu ústavu, s nímž je tento subjekt v peněžním spojení provozní povahy. V den splatnosti penále uhradí tento peněžní ústav částku penále, na niž zní inkasní příkaz, a uvědomí o tom peněžní ústav, od něhož inkasní příkaz obdržel a subjekt, jemuž bylo penále vyúčtováno. Peněžní ústav, se kterým je v peněžním spojení provozní povahy podnik účtující penále, připíše po obdržení oznámení o provedeném placení ve prospěch účtu tohoto podniku částku penále a uvědomí jej o provedené úhradě penále.
(5) O zákazu placení platí obdobně ustanovení § 7 s tím rozdílem, že zákaz placení není omezen výší vyúčtovaného penále.
Oddíl VIII.
Dodávky a výkony pro vojenskou správu, národní bezpečnost a vězeňskou správu.
§ 22.
(1) V jednotlivých hospodářských smlouvách o dodávkách a výkonech pro vojenskou správu nebo pro národní bezpečnost nebo pro vězeňskou správu může být stanoveno, které faktury za uvedené dodávky budou placeny způsoby uvedenými v oddílech II až VI. V takových smlouvách budou uvedeny další podrobnosti o placení faktur.
(2) Nebude-li v hospodářských smlouvách o dodávkách a výkonech podle odstavce 1 obsaženo ustanovení o způsobu placení, nesmějí být dodávky a výkony placeny způsobem uvedeným v oddílech II až VI, nýbrž převodním příkazem nebo vplatním lístkem.
Oddíl IX.
Společná ustanovení.
§ 22a.
(1) Základní inkasní příkaz a místní inkasní příkaz nesmí být vystaven na částku nižší než 5000 Kčs. V hospodářsky odůvodněných případech může být tato částka snížena dohodou dodavatele se Státní bankou československou nebo Investiční bankou, národním podnikem, až na 1000 Kčs. Nedojde-li k dohodě, rozhodne ministerstvo financí k návrhu ministerstva, jehož dohledu podléhá dodavatel.
(2) Omezení podle odstavce 1 se nevztahuje na vybírání penále základním inkasním příkazem.
§ 23.
Má-li být provedeno ve stejný den inkaso z účtu odběratele na základě několika příkazů k platbě, uhradí se nejdříve pohledávka ze zúčtovacího inkasního příkazu, poté pohledávka ze splátkového inkasního příkazu, dále z místního inkasního příkazu a teprve potom ze základního inkasního příkazu.
§ 24.
K placení investic lze použít jen základních inkasních příkazů.
§ 25.
V objednávkách je odběratel povinen uvést adresu, na kterou má být faktura zaslána, označení peněžního ústavu, s nímž je ve spojení, jeho směrovací číslo a číslo svého účtu u něho, a test; jde-li o investice, je povinen uvést také údaje podle § 4 písm. j) a k).
§ 26.
(1) Zjistí-li peněžní ústav ve faktuře nebo inkasním příkazu závady takového rázu, že zúčtování nemůže být provedeno, vrátí inkasní příkaz, po případě s fakturou, ihned dodavateli. V takovém případě platí, že faktura a inkasní příkaz nebyly odeslány. Byla-li již faktura odeslána odběrateli, uvědomí jej peněžní ústav o této skutečnosti. Inkasní příkaz, který byl nově vystaven za vrácený inkasní příkaz, je nutno označit údajem „Obnovený“.
(2) Zjistí-li peněžní ústav, že mu dodavatel neodeslal
a) fakturu (krycí list) zároveň s inkasním příkazem, pokud mu nebyla povolena výjimka podle § 5 odst. 1,
b) sběrnou fakturu zároveň s inkasním příkazem nebo převodním příkazem podle § 12 odst. 2,
c) zúčtovací inkasní příkaz zároveň se všemi sepsanými fakturami a seznamem všech zúčtovacích inkasních příkazů,
vrátí inkasní příkaz, po případě fakturu nebo sběrnou fakturu, dodavateli, při čemž platí, že faktury nebo sběrné faktury nebyly odeslány.
(3) Nevrátí-li odběratel ve lhůtě stanovené v § 9 odst. 2 jím podepsaný místní inkasní příkaz dodavateli, je v prodlení s placením faktury.
(4) Zjistí-li peněžní ústav, že k placení faktury bylo použito převodního příkazu, ačkoliv faktura měla být uhrazena některým druhem inkasního příkazu uvedeného v oddílech II až VI, vrátí převodní příkaz s případnými doklady odběrateli, aniž provede úhradu.
§ 27.
Při prodlení s odesláním nebo s placením faktury platí o penále a poplatku z prodlení ustanovení vyhlášek o fakturování a placení.
§ 28.
Pro způsoby placení uvedené v oddílech II až VI možno použít pouze jednotných tiskopisů vydaných nebo schválených Státní bankou československou nebo Investiční bankou, národním podnikem.
§ 29.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. ledna 1952; vztahuje se na placení faktur a vyúčtování penále, vydaných počínajíc tímto dnem.

Ministr:
Kabeš v. r.