87/1974 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Smlouvě mezi Československou socialistickou republikou a Svazem sovětských socialistických republik o režimu na československo-sovětských státních hranicích, spolupráci a vzájemné pomoci v hraničních otázkách

87
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 16. července 1974
o Smlouvě mezi Československou socialistickou republikou a Svazem sovětských socialistických republik o režimu na československo-sovětských státních hranicích, spolupráci a vzájemné pomoci v hraničních otázkách

Dne 10. února 1973 byla v Praze podepsána Smlouva mezi Československou socialistickou republikou a Svazem sovětských socialistických republik o režimu na československo-sovětských státních hranicích, spolupráci a vzájemné pomoci v hraničních otázkách.
Se Smlouvou vyslovilo souhlas Federální shromáždění Československé socialistické republiky a president republiky ji ratifikoval. Ratifikační listiny byly vyměněny v Moskvě dne 13. června 1974.
Podle svého článku 48 Smlouva vstoupila v platnost dnem 13. července 1974.
Český text Smlouvy se vyhlašuje současně.

Ministr:
Ing. Chňoupek v. r.


SMLOUVA
mezi Československou socialistickou republikou a Svazem sovětských socialistických republik o režimu na československo - sovětských státních hranicích, spolupráci a vzájemné pomoci v hraničních otázkách
President Československé socialistické republiky, na straně jedné a Presidium Nejvyššího sovětu Svazu sovětských socialistických republik, na straně druhé, vedeni přáním přijmout opatření, která by v potřebné míře zabezpečila dodržování režimu na československo - sovětských státních hranicích a upravila hraniční otázky v duchu dalšího upevňování a rozvoje spolupráce a vzájemné pomoci, rozhodli se uzavřít ke splnění tohoto cíle tuto Smlouvu a jmenovali svými zmocněnci:
president Československé socialistické republiky
generálmajora prof. JUDr. Jána Pješčaka, CSc.,
náměstka ministra vnitra Československé socialistické republiky,
Presidium Nejvyššího sovětu Svazu sovětských socialistických republik
Stěpana Vasiljeviče Červoněnka,
mimořádného a zplnomocněného velvyslance Svazu sovětských socialistických republik v Československé socialistické republice,
kteří po výměně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité formě, se dohodli:
ČÁST I
Průběh a vyznačení státních hranic
Článek 1
(1) Státní hranice mezi Československou socialistickou republikou a Svazem sovětských socialistických republik od styku státních hranic smluvních stran a Polské lidové republiky ke styku státních hranic smluvních stran a Maďarské lidové republiky jsou stanoveny článkem 1 Smlouvy mezi Československou republikou a Svazem sovětských socialistických republik o Zakarpatské Ukrajině, podepsané v Moskvě dne 29. června 1945.
(2) Průběh státních hranic v terénu uvedený v odstavci 1 tohoto článku určují tyto demarkační dokumenty:
A. Protokol popisu státních hranic mezi Československou republikou a Svazem sovětských socialistických republik, stanovených v listopadu roku 1945 až v dubnu 1946, podepsaný 8. května 1946 v Užhorodě s těmito přílohami:
1. svazek dokladů kartografických a geodetických prací na státních hranicích mezi Československou republikou a Svazem sovětských socialistických republik;
2. protokoly hraničních znaků postavených na státních hranicích mezi Československou republikou a Svazem sovětských socialistických republik;
3. protokol - popis styčného prostoru státních hranic Československa, Svazu sovětských socialistických republik a Polska s těmito přílohami:
a) mapa styčného prostoru státních hranic Československa, Svazu sovětských socialistických republik a Polska v měřítku 1:25 000,
b) protokol o hraničním znaku „KREMENEC“, postaveném na styku státních hranic Československa, Svazu sovětských socialistických republik a Polska.
B. Protokol hraničního znaku „TISA“, postaveného na styku státních hranic Československé socialistické republiky, Svazu sovětských socialistických republik a Maďarské lidové republiky, podepsaný dne 19. února 1963 v Čopu.
Článek 2
(1) Státní hranice ohraničují výsostné území smluvních stran, jakož i svislým směrem vzdušný prostor a prostor pod zemským povrchem.
(2) Pro účely této Smlouvy užívané výrazy „státní hranice“ nebo „hraniční čára“ mají stejný význam.
(3) Státní hranice jsou vyznačeny v terénu hraničními znaky. Pod pojmem „hraniční znak“, užívaným v této Smlouvě, se rozumí soustava hraničních sloupů a polygonových sloupků, případně značek trigonometrických bodů stejného čísla.
Článek 3
(1) Státní hranice na suchých úsecích, jakož i v místech, kde protínají stojaté nebo tekoucí vody, jsou nepohyblivé a probíhají po přímce od jednoho hraničního znaku ke druhému.
(2) Státní hranice na úseku hraničního vodního toku Uh od hraničního znaku 317 po hraniční znak 321 jsou pohyblivé a probíhají po střednici tohoto vodního toku.
(3) Střednicí hraničního úseku vodního toku Uh je vyrovnaná čára, která je od vyrovnaných čar obou břehů jeho koryta, bez zřetele na zátoky, stejně vzdálena. V místech, kde není možno přesně určit čáru břehu, pokládá se za střednici tohoto hraničního vodního toku střednice vodní hladiny za nízkého stavu vody, zjištěného v době měření.
(4) Průběh státních hranic na hraničním úseku vodního toku Uh sleduje změny jeho střednice, které jsou způsobeny přirozenými změnami tvarů jeho břehů.
(5) Při změnách, střednice koryta hraničního úseku vodního toku Uh, které by měly za následek, že pozemky přiléhající k břehům jedné smluvní strany se spojí s břehem druhé smluvní strany, se průběh státních hranic nezmění, pokud smluvní strany o tom neuzavřou zvláštní smlouvu, v níž budou řešeny i otázky změny vlastnictví těchto pozemků a stanoven způsob náhrady vyplývající z těchto změn.
(6) Jestliže při změně koryta hraničního úseku vodního toku Uh uvedené v odstavci 5 tohoto článku nebude z vodohospodářských nebo jiných důvodů uznáno účelným uvést toto koryto do původního stavu a neuzavřou-li smluvní strany zvláštní smlouvu o přeložení státních hranic do střednice nového koryta, dohodnou se příslušné orgány obou smluvních stran o způsobu nového vyznačení platného průběhu státních hranic v původním korytě hraničního úseku vodního toku Uh.
Článek 4
(1) Státní hranice jsou v terénu vyznačeny hraničními znaky takto:
a) na styku státních hranic Československé socialistické republiky, Svazu sovětských socialistických republik a Polské lidové republiky - trojhranným hraničním sloupem tvaru jehlanu;
b) na charakteristických bodech hraniční čáry (lomové body hraniční čáry, místa, kde státní hranice protínají železnice, silnice, rokle, potoky a jiné terénní tvary) - dvěma hraničními sloupy, osazenými zpravidla 2,5 m od hraniční čáry a polygonovým sloupkem, případně značkou trigonometrického bodu, osazenými přímo v hraniční čáře mezi těmito hraničními sloupy;
c) v místech přechodu hraniční čáry z pozemního úseku do vodního úseku (hraniční úsek vodního toku Uh a mrtvé rameno řeky Tisy) nebo naopak (hraniční úsek vodního toku Uh) - třemi hraničními sloupy a polygonovým sloupkem osazeným v hraniční čáře na jednom z břehů mezi dvěma uvedenými hraničními sloupy; třetí hraniční sloup je osazen na protilehlém břehu vodního toku ve vytyčeném přímém směru hraniční čáry;
d) na hraničním úseku vodního toku Uh - dvěma hraničními sloupy osazenými proti sobě na protilehlých březích a polygonovým sloupkem osazeným na území Svazu sovětských socialistických republik mezi těmito hraničními sloupy;
e) na mrtvém rameni řeky Tisy - dvěma hraničními sloupy osazenými proti sobě na protilehlých březích;
f) na místě přechodu hraniční čáry do vyschlého koryta mrtvého ramene řeky Tisy - třemi hraničními sloupy, z nichž dva jsou osazeny na západním a jeden na východním břehu; dvěma polygonovými sloupky, z nichž jeden je osazen mezi prvními dvěma hraničními sloupy a druhý - v korytě na spojnici mezi prvním polygonovým sloupkem a třetím hraničním sloupem;
g) na styku státních hranic Československé socialistické republiky, Svazu sovětských socialistických republik a Maďarské lidové republiky - třemi hraničními sloupy tvaru trojhranného jehlanu.
(2) Veškeré údaje o každém hraničním znaku, jeho vztahu k hraniční čáře, jakož i o jeho tvaru, rozměrech, vzhledu, státním znaku, číslování a materiálu, určují demarkační dokumenty uvedené v článku 1 odstavci 2 této Smlouvy a rovněž příslušné ujednání uzavřené výměnou nót v létech 1959-1960 o výměně dřevěných hraničních sloupů za sloupy železobetonové a o změnách tvaru středu hraničních znaků.
Článek 5
Smluvní strany učiní potřebná opatření k náležité ochraně hraničních znaků a budou brát k zodpovědnosti osoby, které přemístily, poškodily nebo zničily hraniční znaky nebo jejich části. Poškozené, přemístěné nebo zničené hraniční znaky nebo jejich části obyvateli jedné ze smluvních stran budou obnoveny nebo opraveny na náklady té smluvní strany, jejíž obyvatelé uvedenou škodu způsobili. Nebudou-li zjištěni viníci, obnovení nebo opravu hraničních znaků provede na svůj náklad ta smluvní strana, která je podle ustanovení článku 7 této Smlouvy udržuje.
ČÁST II
Udržování státních hranic, hraničních znaků a hraničních pruhů
Článek 6
Smluvní strany se zavazují udržovat státní hranice po celé délce tak, aby jejich průběh byl jasný a zřetelný. Rovněž se zavazují udržovat hraniční znaky, jakož i hraniční pruhy v takovém stavu, aby poloha, vzhled, tvar, rozměry a barvy hraničních znaků, šíře a přehlednost hraničních pruhů odpovídaly všem požadavkům vyplývajícím z demarkačních dokumentů a ustanovením článku 4 odstavce 2 a článku 8 této Smlouvy.
Článek 7
(1) Udržování hraničních znaků se mezi smluvní strany rozděluje takto:
a) hraniční sloupy osazené na území Československé socialistického republiky, polygonové sloupky značky trigonometrických bodů lichých čísel, osazené v hraniční čáře, udržuje československá strana;
b) hraniční sloupy a polygonové sloupky, osazené na území Svazu sovětských socialistických republik, polygonové sloupky a značky trigonometrických bodů sudých čísel, osazené v hraniční čáře, udržuje sovětská strana.
(2) Udržování hraničního znaku „KREMENEC“ upravuje Protokol mezi vládou Československé republiky, vládou Svazu sovětských socialistických republik a vládou Polské lidové republiky o péči o hraniční znak „KREMENEC“ vytyčený na styku státních hranic Československa, Sovětského svazu a Polska, podepsaný v Moskvě 29. září 1956.
(3) Pokud při provádění stavebních prací většího rozsahu bude potřebné odstranit nebo přemístit některé hraniční znaky, provede se společně nové vyznačení státních hranic na těchto úsecích, nezávisle na ustanovení odstavce 1 tohoto článku.
Článek 8
(1) Hraniční pruh, široký pět metrů po každé straně hraniční čáry, musí být udržován v naprostém pořádku a podle potřeby očišťován od keřů a jiného porostu, který zamezuje viditelnost z jednoho hraničního znaku na druhý.
(2) V tomto pruhu se nesmí provádět orba a budovat zařízení a stavby, pokud nejsou určeny k ochraně státních hranic. Příslušné orgány smluvních stran mohou ve vzájemné dohodě v nutných případech povolit výjimky.
(3) Udržování hraničního pruhu zabezpečují příslušné orgány smluvních stran každý na svém území.
Článek 9
(1) Obhlídku stavu a polohy hraničních znaků a stavu hraničních pruhů provádějí příslušné orgány každé ze smluvních stran samostatně podle článku 7 odstavce 1 a článku 8 odstavce 3 této Smlouvy. Společné obhlídky hraničních znaků a pruhů provádějí příslušné orgány smluvních stran zpravidla jednou za dva roky.
(2) O termínu společné obhlídky podle odstavce 1 tohoto článku se vždy příslušné orgány smluvních stran předem dohodnou.
(3) O výsledku společné obhlídky sepisují příslušné orgány smluvních stran protokol ve dvou vyhotoveních, každé v jazyce českém nebo slovenském a ruském.
Článek 10
(1) V případě ztráty, zničení nebo poškození hraničního sloupu nebo polygonového sloupku anebo značky trigonometrického bodu, učiní příslušný orgán té smluvní strany, která je podle článku 7 této Smlouvy udržuje, neprodleně opatření k jejich znovuosazení nebo opravě. O zahájení prací k znovuosazení nebo opravě hraničního znaku nebo jeho části je příslušný orgán té smluvní strany, která práce provádí, povinen písemně a včas uvědomit příslušný orgán druhé smluvní strany.
(2) Zjistí-li příslušný orgán jedné smluvní strany, že byl ztracen, zničen nebo poškozen hraniční sloup nebo polygonový sloupek anebo značka trigonometrického bodu, které podle článku 7 této Smlouvy udržuje druhá smluvní strana, je povinen o tom neprodleně uvědomit příslušný orgán této smluvní strany.
(3) V případě potřeby příslušné orgány smluvních stran mohou po vzájemné dohodě osazovat doplňkové hraniční znaky. Rovněž mohou měnit polohu zničených nebo poškozených hraničních znaků nebo jejich částí, jakož i těch, jimž hrozí poškození nebo zničení, a osazovat je na bezpečných místech. Při provádění těchto prací nesmí být změněn průběh hraniční čáry, určený demarkačními dokumenty.
(4) Tvar, rozměry a vzhled znovuosazených a doplňkových hraničních znaků musí odpovídat ustanovení článku 4 odstavce 2 této Smlouvy.
(5) Znovuosazení zničených a poškozených hraničních sloupů nebo polygonových sloupků anebo značek trigonometrických bodů, jakož i jejich přemístění na bezpečné místo, provádějí příslušné orgány té smluvní strany, která je podle článku 7 této Smlouvy udržuje. Tyto práce se provádějí za účasti geodetů nebo topografů a v přítomnosti příslušných orgánů a expertů druhé smluvní strany.
(6) Osazení doplňkových hraničních znaků provádějí příslušné orgány smluvních stran společně a náklady s tím spojené nesou rovným dílem.
Článek 11
(1) K zabezpečení souladu průběhu hraniční čáry v terénu s demarkačními dokumenty, uvedenými v článku 1 odstavci 2 této Smlouvy, se provede společné přezkoušení československo - sovětských státních hranic. Prvé přezkoušení bude provedeno v letním období roku následujícího po roce, kdy vstoupí v platnost tato Smlouva. O výsledku těchto prací se vyhotoví podle potřeby nové demarkační dokumenty, uvedené v článku 1 odstavci 2 této Smlouvy.
(2) Další společné přezkoušení průběhu hraniční čáry se bude provádět podle potřeby vždy po deseti letech, pokud o jeho provedení nepožádá jedna ze smluvních stran dříve.
Článek 12
(1) O pracích prováděných podle článku 10 odstavců 1 a 3 a článku 11 odstavce 1 této Smlouvy se vyhotovují:
a) zápis o znovuosazení zničených nebo poškozených hraničních znaků nebo jejich částí na původní místo;
b) zápis a protokol o osazení doplňkového hraničního znaku nebo o přemístění hraničního znaku nebo jeho části ohrožených zničením na bezpečné místo;
c) zápis, protokol a náčrty v měřítku 1:1000 - o změnách polohy střednice koryta hraničního úseku vodního toku Uh podle článku 3 odstavců 4 a 6 této Smlouvy.
(2) Dokumenty, uvedené v odstavci 1 tohoto článku se pořizují ve dvou vyhotoveních, každé v jazyce českém nebo slovenském a v jazyce ruském.
ČÁST III
Společná československo - sovětská komise
Článek 13
(1) Ke společnému přezkoušení průběhu hraniční čáry vlády smluvních stran vytvoří Společnou československo - sovětskou komisi (dále jen „komise“). Vláda každé ze smluvních stran jmenuje do této komise předsedu své delegace, jeho zástupce a dva členy. Předsedové obou delegací mají právo podle potřeby přizvat k práci komise potřebný počet expertů a dalších osob. Předsedové nebo jejich zástupci mohou v otázkách práce komise uskutečňovat přímou spolupráci.
(2) Každá ze smluvních stran hradí náklady spojené s činností svých členů komise, jakož i osob, které přizvala k práci komise. Všechny náklady spojené s přezkoušením hraniční čáry, jakož i náklady spojené s osazením nových nebo doplňkových hraničních znaků, s přípravou a vyhotovením nových demarkačních dokumentů, ponesou smluvní strany rovným dílem.
Článek 14
(1) Komise vykonává zejména tuto činnost:
a) provádí společná přezkoušení průběhu hraniční čáry měřením v terénu a v případě potřeby navrhuje změny jejího průběhu;
b) rozhoduje o osazení doplňkových hraničních znaků nebo o přemístění ohrožených hraničních znaků nebo jejich částí na bezpečná místa a rovněž stanoví, která ze smluvních stran bude udržovat polygonový sloupek doplňkového hraničního znaku;
c) rozhoduje o změnách vyznačení průběhu státních hranic na hraničním úseku vodního toku Uh v případech uvedených v článku 3 odstavci 6 této Smlouvy;
d) zpracovává nové demarkační dokumenty; tyto dokumenty se pořizují ve dvou vyhotoveních, každé v českém nebo slovenském a ruském jazyce; dokumenty podléhají schválení podle právního řádu smluvních stran a vstupují v platnost výměnou nót o jejich schválení. Tyto dokumenty po jejich vstupu v platnost nahrazují příslušné demarkační dokumenty platné do výměny nót.
(2) Při plnění úkolů uvedených v odstavci 1 tohoto článku komise úzce spolupracuje s hraničními zmocněnci smluvních stran.
Článek 15
(1) O zahájení práce komise se smluvní strany dohodnou diplomatickou cestou. Způsob a termíny práce komise se stanoví na jejích zasedáních, prováděných střídavě na území smluvních stran, nebude-li dohodnuto jinak. Zasedáním komise předsedají střídavě vedoucí obou delegací.
(2) O každém zasedání komise se sepisují protokoly ve dvou vyhotoveních, každé v jazyce českém nebo slovenském a ruském. Podepíší je předsedové obou delegací.
(3) Nemůže-li komise v některých otázkách dospět k dohodě, předá je k projednání diplomatickou cestou.
Článek 16
(1) Osobám uvedeným v článku 13 odstavci 1 této Smlouvy stanoví komise na dobu prací prováděných při přezkušování průběhu hraniční čáry způsob, dobu a místo překračování státních hranic.
(2) Uvedeným osobám se k tomuto účelu vydávají pro překračování státních hranic průkazy, uvedené v příloze č. 1 a 2 této Smlouvy.
(3) Tyto průkazy vydává: členům československé delegace v komisi - ministr vnitra Československé socialistické republiky, členům sovětské delegace v komisi - náčelník Pohraničních vojsk Svazu sovětských socialistických republik, expertům a ostatním osobám hraniční zmocněnci té smluvní strany, která je k práci komise přizvala.
ČÁST IV
Pohraniční orgány, jejich práva a povinnosti, sídlo, úseky činnosti a zásady překračování státních hranic
Článek 17
Příslušnými orgány uvedenými v této Smlouvě jsou hraniční zmocněnci, jejich zástupci a pomocníci.
Článek 18
(1) Vláda Československé socialistické republiky a vláda Svazu sovětských socialistických republik jmenují své hraniční zmocněnce a jejich zástupce.
(2) Hraniční zmocněnci plní ve vzájemné spolupráci povinností vyplývající jim z této Smlouvy.
Článek 19
(1) Hraniční zmocněnci jsou:
- Na straně Československé socialistické republiky: hraniční zmocněnec československo - sovětských státních hranic s úsekem působnosti od hraničního znaku „KREMENEC“, postaveného na styku státních hranic Československé socialistické republiky, Svazu sovětských socialistických republik a Polské lidové republiky do hraničního znaku „TISA“, postaveného na styku státních hranic Československé socialistické republiky, Svazu sovětských socialistických republik a Maďarské lidové republiky.
- Na straně Svazu sovětských socialistických republik: hraniční zmocněnec sovětsko - československých státních hranic s úsekem působnosti od hraničního znaku „KRMENEC“, postaveného na styku státních hranic Svazu sovětských socialistických republik, Československé socialistické republiky a Polské lidové republiky do hraničního znaku „TISA“, postaveného na styku státních hranic Svazu sovětských socialistických republik, Československé socialistické republiky a Maďarské lidové republiky.
(2) Jména a příjmení hraničních zmocněnců a jejich zástupců a jejich sídla se budou vzájemně oznamovat diplomatickou cestou.
Článek 20
(1) Hraniční zmocněnci jmenují potřebný počet svých pomocníků a mají právo si přizvat experty. Hraniční zmocněnci si navzájem sdělují jména, příjmení a sídla svých pomocníků.
(2) Zástupci mají stejná práva jako hraniční zmocněnci. Vykonávají povinnosti hraničních zmocněnců v případě jejich nepřítomnosti z důležitých příčin.
(3) Rozsah práv pomocníků se stanoví ve zmocněních vydaných hraničními zmocněnci.
Článek 21
Osobám uvedeným v článku 17 této Smlouvy vydávají písemná zmocnění v jazycích smluvních stran:
- hraničnímu zmocněnci Československé socialistické republiky a jeho zástupci - ministr vnitra Československé socialistické republiky;
- hraničnímu zmocněnci Svazu sovětských socialistických republik a jeho zástupci - náčelník Pohraničních vojsk Svazu sovětských socialistických republik;
- pomocníkům - příslušní hraniční zmocněnci.
Článek 22
Příslušné orgány smluvních stran jsou povinny:
1. Učinit opatření, aby nedocházelo k narušování pořádku na státních hranicích, stanoveného touto Smlouvou.
2. Učinit opatření k zamezení nezákonného přechodu jakýchkoliv osob přes státní hranice; o přijatých opatřeních uvědomovat příslušné orgány druhé smluvní strany.
3. Učinit opatření, aby na vlastním území byly zadrženy všechny osoby, které nezákonně překročily státní hranice z území druhé smluvní strany.
4. Vyšetřovat všechny případy porušení režimu státních hranic a vyřešit je s výjimkou těch případů, které vyžadují řešení diplomatickou cestou.
5. Vyšetřovat a řešit v rozsahu daných práv požadavky týkající se všech druhů náhrad, vyplývajících z různých případů narušení pořádku na státních hranicích a uplatňovaných jednou ze smluvních stran nebo osobami nacházejícími se na jejím území.
6. Současně s vyřešením případů porušení režimu na státních hranicích se příslušné orgány smluvních stran dohodnou rovněž i o způsobu navrácení majetku, který se dostane na území druhé smluvní strany.
Článek 23
(1) Osoby, které nezákonně překročily státní hranice, zadržené na území jedné ze smluvních stran, budou předány v době co nejkratší hraničnímu zmocněnci nebo pomocníku hraničního zmocněnce té smluvní strany, z jejíhož území přišly.
(2) Současně s nimi budou předány i předměty, které tyto osoby měly u sebe v okamžiku zadržení a které jimi byly vyvezeny z území druhé smluvní strany. Nebudou však předány nezákonně získané platební prostředky té smluvní strany, na jejímž území byly osoby zadrženy.
(3) Osoby, které úmyslně překročily státní hranice, nemusí být předány druhé smluvní straně, jestliže;
a) jsou státními příslušníky té smluvní strany, které je zadržela;
b) kromě neoprávněného přechodu státních hranic se dopustily i jiného trestného jednání podle zákonů té smluvní strany, na jejíž území přešly.
(4) Jestliže strana, která zadržela osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku, bude pokládat za nutné provést dodatečné objasnění skutečností uvedených v odstavci 3 tohoto článku, může tyto osoby zadržet na dobu nutnou pro provedení takového objasnění, ale musí neprodleně podat zprávu o jejich zadržení hraničními zmocněnci druhé smluvní strany. V tomto případě rozhodují o předání zadržených osob příslušné orgány té smluvní strany, která osoby zadržela v souladu s ustanoveními odstavců 1 a 3 tohoto článku.
(5) Jestliže se předání osob uvedených v odstavci 1 tohoto článku neuskuteční z důvodů uvedených v odstavci 3 tohoto článku nebo se nemůže uskutečnit z jiných vážných důvodů v době co nejkratší, musí o tom být neprodleně informován hraniční zmocněnec druhé smluvní strany.
(6) Hraniční zmocněnci určují způsob předání osob uvedených v odstavci 1 tohoto článku. Smluvní strany nemají právo odmítnout zpětné přijetí těchto osob.
Článek 24
Osoby, které překročily státní hranice přes hraniční přechod z území jedné ze smluvních stran bez platných dokladů, musí být v případě jejich okamžitého návratu přijaty tou stranou, z jejíhož území státní hranice překročily.
Článek 25
(1) Hraniční zmocněnci smluvních stran provádějí potřebná opatření k vyřešení všech událostí na státních hranicích. Hraniční zmocněnec má právo předat po vyrozumění hraničního zmocněnce druhé smluvní strany kteroukoliv důležitou otázku k řešení diplomatickou cestou.
(2) Zvláště závažné události na státních hranicích, mající za následek ztráty na lidských životech nebo těžkou újmu na zdraví a jiné závažné skutečnosti, budou řešeny diplomatickou cestou. Ve všech takových případech však hraniční zmocněnci provedou odpovídající společné šetření těchto událostí a skutečností a jeho výsledky uvedou v protokole o společném zasedání.
(3) Otázky, o jejichž řešení se hraniční zmocněnci nedohodli, se předávají k projednání diplomatickou cestou.
(4) Ustanovení tohoto článku nevylučuje, aby otázky projednávané diplomatickou cestou byly opět předány k řešení hraničním zmocněncům.
(5) Otázky, ve kterých nedosáhli dohody pomocníci hraničních zmocněnců, se předávají k řešení hraničním zmocněncům.
Článek 26
(1) Hraniční zmocněnci a jejich zástupci projednávají otázky společně, zpravidla na zasedáních a schůzkách. O každém zasedání nebo schůzce hraničních zmocněnců nebo jejich zástupců se vyhotovuje protokol, ve kterém se stručně zaznamená průběh zasedání nebo schůzky, přijatá opatření a lhůta jejich splnění.
(2) Rozhodnutí hraničních zmocněnců nebo jejich zástupců jsou považována od okamžiku podepsání protokolu za závazná a konečná pro obě strany.
(3) Požadavek náhrady škody, jejíž výše přesahuje 5000,- Kčs nebo 500,- Rb, bude projednán diplomatickou cestou.
(4) O méně závažných otázkách se mohou hraniční zmocněnci dohodnout písemně, netrvá-li žádný z nich na posouzení takové otázky na zasedání nebo schůzce.
(5) Pomocníci hraničních zmocněnců projednávají otázky společně, zpravidla na schůzkách.
(6) O každé schůzce pomocníků hraničních zmocněnců se vyhotovuje zápis, ve kterém je podrobně zachycen obsah schůzky a v nezbytných případech se uvádějí závěry a návrhy.
(7) Rozhodnutí přijatá pomocníky hraničních zmocněnců nabývají platnosti po schválení hraničními zmocněnci.
(8) Protokoly a zápisy o zasedáních a schůzkách hraničních zmocněnců nebo jejich zástupců a zápisy o schůzkách jejich pomocníků se pořizují ve dvou vyhotoveních, každé v českém nebo slovenském a ruském jazyce.
Článek 27
(1) Zasedání nebo schůzky hraničních zmocněnců se konají na návrh jednoho z nich a podle možnosti v termínu uvedeném v pozvání. Na pozvání je třeba odpovědět co nejdříve, nejpozději do 48 hodin po jeho obdržení. Nevyhovuje-li navržená doba zasedání nebo schůzky, musí být v odpovědi navržen jiný termín.
(2) Zasedání nebo schůzky, na něž zve jeden z hraničních zmocněnců, je povinen se osobně zúčastnit hraniční zmocněnec druhé smluvní strany. Pokud se hraniční zmocněnec nemůže ze závažných důvodů zúčastnit, zastupuje ho jeho zástupce, který je povinen uvědomit o tom včas hraničního zmocněnce druhé smluvní strany. Po dohodě hraničních zmocněnců se mohou konat zasedání nebo schůzky jejich zástupců.
(3) Schůzky pomocníků se konají jen z příkazu hraničních zmocněnců.
(4) Zasedání nebo schůzek hraničních zmocněnců anebo schůzek jejich pomocníků se mohou kromě nich zúčastnit z obou stran také překladatelé, experti a další přizvané osoby.
Článek 28
(1) Zasedání a schůzky podle článku 26 této Smlouvy se zpravidla konají na území té smluvní strany, z jejíž iniciativy se zasedání nebo schůzka uskutečňuje.
(2) Zasedání nebo schůzky řídí hraniční zmocněnec nebo pomocník té smluvní strany, na jejímž území se jednání koná.
(3) Program zasedání nebo schůzky musí být oznámen současně s pozváním nebo dohodnut v předběžných jednáních anebo písemně. V mimořádných případech mohou být se souhlasem obou stran předloženy k projednání také otázky neuvedené v programu.
Článek 29
(1) Hraniční zmocněnci a jejich pomocníci mohou po předběžné dohodě provádět za účelem objasnění podstaty věci na místě společná šetření případů narušení státních hranic. Šetření řídí strana, na jejímž území se šetření provádí.
(2) O šetření se vyhotovují zápisy nebo jiné dokumenty, které se připojí k protokolu o zasedání. Zápisy a jiné dokumenty se vypracovávají v souladu se zásadami uvedenými v článku 26 této Smlouvy.
(3) Společná šetření nenahrazují soudní vyšetřování nebo obdobný úkon, který přísluší do pravomoci soudních nebo správních orgánů smluvních stran.
Článek 30
Hraniční zmocněnci jsou povinni v co nejkratší době si navzájem sdělovat, jaká opatření učinili v souladu s rozhodnutími přijatými na zasedáních nebo schůzkách.
Článek 31
(1) Hraniční zmocněnci po vzájemné dohodě určí na státních hranicích místa, na kterých si předávají služební korespondenci, osoby a majetek. Zvířata jsou předávána zpravidla v místě, na kterém překročila státní hranice.
(2) O místu a době každého předání se dohodnou navzájem hraniční zmocněnci, jejich zástupci nebo jejich pomocníci.
(3) Služební korespondence musí být přijímána ve dne i v noci, jakož i o svátcích a jiných dnech pracovního klidu.
(4) Předávání provádějí hraniční zmocněnci nebo jejich pomocníci nebo z pověření hraničních zmocněnců rovněž určení funkcionáři útvarů ochrany státních hranic.
(5) Hraniční zmocněnci stanoví po vzájemné dohodě vzory potvrzení, která se budou vydávat při obdržení korespondence nebo při převzetí zvířat a věcí.
(6) Hraniční zmocněnci dohodnou mezi sebou signály pro vyzvání orgánů ochrany státních hranic druhé smluvní strany a tam, kde to je možné, zajistí vzájemné telefonické spojení.
Článek 32
(1) Hraniční zmocněnci, jejich zástupci, pomocníci, překladatelé a experti mohou překračovat státní hranice za účelem plnění svých služebních úkolů, vyplývajících z této Smlouvy.
(2) Hraniční zmocněnci, jejich zástupci a pomocníci překračují státní hranice na základě písemného zmocnění uvedeného v článku 21 této Smlouvy. Vzory plných mocí jsou uvedeny v příloze č. 3 a č. 4.
(3) Překladatelé překračují státní hranice na základě průkazu vydaného hraničním zmocněncem jedné ze smluvních stran, jehož vzor je uveden v příloze č. 5.
(4) Experti a další přizvané osoby mohou překračovat státní hranice na základě jednorázového průkazu k překračování státních hranic, platného 24 hodin od doby překročení státních hranic. Průkaz vydává hraniční zmocněnec jedné ze smluvních stran a viduje hraniční zmocněnec druhé smluvní strany. Vzor průkazu je uveden v příloze č. 6.
(5) Hraniční zmocněnci vidují doklady uvedené v odstavci 3 a 4 tohoto článku nejpozději do tří dnů ode dne jejich předložení k vidování.
(6) Osoby, které na základě jiných dohod, uzavřených smluvními stranami, provádějí stavební práce a údržbu komunikačních zařízení, mostů, vodních zařízení, úpravu vodních toků, měření nebo jiné práce, mohou překračovat státní hranice na doklady, vydávané podle těchto dohod. Hraniční zmocněnci smluvních stran společně určují místo a dobu přechodu státních hranic pro tyto osoby a provádějí příslušné zápisy do jejich dokladů k překračování státních hranic, pokud není jinými dohodami mezi smluvními stranami stanoveno jinak.
(7) Technickému personálu a dělníkům jedné ze smluvních stran předcházejícím na území druhé smluvní strany je dovoleno brát s sebou jen pracovní nářadí a dopravní prostředky za podmínky jejich zpětného vývozu a také předměty osobní potřeby, potraviny a tabákové výrobky potřebné na dobu práce.
(8) Se souhlasem příslušných orgánů druhé smluvní strany mohou být dopravní prostředky a pracovní nářadí ponechány na pracovišti, budou-li práce trvat déle než jeden den.
(9) Ztrátu průkazu opravňujícího k překračování státních hranic je nutno ihned ohlásit nejbližším pohraničním orgánům, které o tom neprodleně uvědomí pohraniční orgány druhé smluvní strany.
(10) Příslušné orgány smluvních stran se budou navzájem informovat o zrušení platnosti průkazů k překračování státních hranic.
(11) Osoby, které obdrží průkazy k překračování státních hranic, budou poučeny o povinnosti dodržovat celní a devizové předpisy smluvních stran.
Článek 33
(1) Překračování státních hranic osobami uvedenými v článku 32 odstavci 1 této Smlouvy se uskutečňuje jen v místech uvedených v článku 31 odstavci 1 této Smlouvy, nedohodnou-li se hraniční zmocněnci, jejich zástupci nebo jejich pomocníci na jiném místě překračování státních hranic.
(2) Den a hodinu každého překročení státních hranic osobami uvedenými v článku 32 odstavcích 1 až 4 této Smlouvy hlásí hraniční zmocněnci nebo jejich zástupci anebo pomocníci nejpozději dvanáct hodin před uskutečněním překročení státních hranic hraničním zmocněncům nebo jejich zástupcům nebo pomocníkům, a to prostřednictvím nejbližšího orgánu ochrany hranic druhé smluvní strany, který je povinen vyslat na místo svého průvodce.
(3) Osoby uvedené v článku 17 této Smlouvy mají právo při překračování státních hranic a při pobytu na území druhé smluvní strany nosit služební stejnokroj a osobní zbraň. Právo nosit služební stejnokroj se v těchto případech vztahuje také na osoby, uvedené v článku 13 odstavci 1 a článku 32 odstavcích 3 a 4 této Smlouvy.
Článek 34
(1) Osobám uvedeným v článku 13 odstavci 1 a v článku 32 odstavci 1 této Smlouvy je zaručena osobní nedotknutelnost a také nedotknutelnost úředních listin, které mají u sebe.
(2) Výše uvedené osoby jsou oprávněny brát s sebou na území druhé Smluvní strany potřebné pracovní nářadí a dopravní prostředky za podmínky zpětného vývozu, jakož i předměty osobní potřeby, potraviny a tabákové výrobky v množství, odpovídajícím osobní spotřebě. Uvedené předměty nepodléhají celním ani jiným poplatkům.
Článek 35
(1) Každá ze smluvních stran bude osobám druhé smluvní strany uvedeným v článku 13 odstavci 1 a článku 32 odstavcích 1 až 4 této Smlouvy, nacházejícím se na jejím území v souvislosti s plněním povinností vyplývajících z této Smlouvy, poskytovat nutnou pomoc, zabezpečovat jim dopravní prostředky, obydlí a prostředky ke spojení s vlastními orgány.
(2) Právo na překročení státních hranic při plnění této Smlouvy se podle potřeby zcela nebo částečně pozastavuje, jsou-li hranice uzavřeny z karanténních nebo jiných důvodů. O pozastavení práva na překročení státních hranic musí být příslušné orgány druhé smluvní strany předem uvědoměny.
(3) Při požáru nebo jiné živelní pohromě mohou oddíly požární ochrany nebo jiné záchranné oddíly překračovat státní hranice na základě seznamu v kteroukoliv denní i noční dobu, jakmile se o místě a době překročení dohodly příslušné orgány smluvních stran.
Článek 36
Materiál, který je převážen k provedení prací podle ustanovení článku 10 odstavce 1 a 3, článku 11. odstavce 1 této Smlouvy z území jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany, nepodléhá celním ani jiným poplatkům.
ČÁST V
Režim užívání hraničních vod a železnic a silnic, které protínají státní hranice
Článek 37
(1) Hraničními vodami se pro účely této Smlouvy rozumí hraniční úseku vodního toku Uh od hraničního znaku 317 po hraniční znak 321, jakož i hraniční úsek mrtvého ramene řeky Tisy.
(2) Smluvní strany učiní potřebná opatření k tomu, aby při užívání hraničních vod byla dodržována ustanovení této Smlouvy a přihlíženo k příslušným právům a zájmům druhé smluvní strany.
Článek 38
(1) Na hraničních vodách se uděluje loďkám a jiným plavidlům smluvních stran právo volné plavby až po hraniční čáru.
(2) Octnou-li se plavidla kterékoliv smluvní strany v nebezpečí, mohou přistát u břehu druhé smluvní strany. V takovém případě si příslušné pohraniční orgány musí navzájem poskytnout potřebnou pomoc.
Článek 39
(1) Plavidlům smluvních stran se povoluje plavba v hraničních vodách od svítání do soumraku. Za tmy musí být plavidla zakotvena nebo připoutána u svého břehu.
(2) Všechny loďky a ostatní plavidla plující v hraničních vodách musí mít příslušnou státní vlajku anebo její vyobrazení a musí být opatřeny jasně viditelnými čísly v barvě bílé nebo černé.
Článek 40
Obyvatelé smluvních stran mají právo rybolovu v hraničních vodách až po hraniční čáru.
Článek 41
(1) Spojení po železnicích nebo silnicích, které protínají státní hranice, a místo přechodu státních hranic na těchto komunikacích se upravují zvláštními dohodami mezi smluvními stranami.
(2) V místech, kde hraniční čára protíná železnici nebo silnici, každá ze smluvních stran zřizuje na svém území a udržuje v náležitém stavu zvláštní znaky a závory.
(3) Smluvní strany přijmou opatření k tomu, aby všechny železnice a silnice, které protínají státní hranice, se udržovaly v naprostém pořádku.
Článek 42
Stavba mostů a jiných zařízení na hraničních vodách se provádí na základě zvláštních dohod.
ČÁST VI
Hon, lesní a zemědělské hospodářství a hornictví
Článek 43
Každá ze smluvních stran bude dohlížet na to, aby se v blízkosti státních hranic přísně dodržovaly předpisy o honitbě platné na jejím území, a aby v době honů nedocházelo ke střelbě a pronásledování zvěře a ptactva přes státní hranice. Obě strany se podle potřeby dohodnou o všech otázkách ochrany zvěře a ptactva a o stejných lhůtách zákazu lovu na jednotlivých úsecích státních hranic.
Článek 44
(1) Na pozemcích v bezprostřední blízkosti hraniční čáry budou smluvní strany provádět lesní a zemědělské hospodářství takovým způsobem, aby nebylo poškozeno lesní a zemědělské hospodářství druhé smluvní strany.
(2) Při vzniku lesního požáru poblíž státních hranic je smluvní strana, na jejímž území požár vznikl, povinna podle svých možností provést veškerá opatření k lokalizaci a uhašení požáru a k zamezení jeho rozšíření přes státní hranice.
(3) V případě nebezpečí rozšíření lesního požáru přes státní hranice příslušné orgány té smluvní strany, na jejímž území tato hrozba vznikla, okamžitě upozorní příslušné orgány druhé smluvní strany, aby mohla být učiněna potřebná opatření k lokalizaci požáru na státních hranicích.
(4) Padnou-li stromy následkem živelní pohromy nebo při kácení lesa na hraniční čáru, učiní příslušné orgány smluvních stran vše pro to, aby zainteresované organizace té strany, které tyto stromy patří, je mohly zpracovat a odvézt bez potíží na svoje území.
Článek 45
(1) Průzkum a těžba nerostů a minerálií v bezprostřední blízkosti hraniční čáry se musí provádět tak, aby nezpůsobily škodu na území druhé smluvní strany. Pro průzkum a těžbu nerostů a minerálií v bezprostřední blízkosti státních hranic platí předpisy té smluvní strany, na jejímž území jsou tyto práce prováděny.
(2) Pro zabezpečení hraniční čáry musí být z obou jejích stran udržovány pruhy území o šířce 20 m, ve kterých se práce uvedené v odstavci 1 tohoto článku povolují jen ve výjimečných případech po dohodě mezi příslušnými orgány smluvních stran.
(3) Jestliže v některých případech nelze z důvodů účelnosti dodržet podmínky zachování pruhů uvedené v odstavci 2 tohoto článku, stanoví příslušné orgány smluvních stran po vzájemné dohodě jiná opatření k zabezpečení hraniční čáry.
ČÁST VII
Závěrečná ustanovení
Článek 46
Tato Smlouva se uzavírá na dobu deseti let. Nevypoví-li jedna ze smluvních stran tuto Smlouvu šest měsíců před skončením doby její platnosti, bude mít platnost vždy další desetileté období za stejných podmínek výpovědi.
Článek 47
Ode dne nabytí platnosti této Smlouvy pozbývá platnosti „Smlouva mezi Československou republikou a Svazem sovětských socialistických republik o režimu na československo-sovětských incidentů“ včetně Dodatkového protokolu k ní, podepsaných 30. listopadu 1956 v Moskvě.
Článek 48
Tato Smlouva podléhá ratifikaci. Výměna ratifikačních listin se uskuteční v Moskvě v co nejkratší době. Smlouva vstoupí v platnost třicátý den po výměně ratifikačních listin.
Dáno ve dvou vyhotoveních, každé v jazyce českém a ruském, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
Na důkaz toho zmocněnci smluvních stran tuto Smlouvu podepsali a opatřili ji pečetěmi.
V Praze dne 10. února 1973
Za presidenta
Československé socialistické
republiky:
Ján Pješčak v. r.
Za Presidium Nejvyššího sovětu
Svazu sovětských socialistických
republik:
S. Červoněnko v. r.

PŘÍLOHA č. 1

PŘÍLOHA č. 2

PŘÍLOHA č. 3

PŘÍLOHA č. 4

PŘÍLOHA č. 5

PŘÍLOHA č. 6