117/1979 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Dohodě mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Řecké republiky o mezinárodní silniční dopravě

117
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 20. června 1979
o Dohodě mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Řecké republiky o mezinárodní silniční dopravě

Dne 6. června 1977 byla v Athénách podepsána Dohoda mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Řecké republiky o mezinárodní silniční dopravě.
Dohoda vstoupila na základě svého článku 18 odstavce 1 v platnost dnem 17. ledna 1979.
Český překlad textu Dohody se vyhlašuje současně.

Ministr:
Ing. Chňoupek v. r.


DOHODA
mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Řecké republiky o mezinárodní silniční dopravě
Vláda Československé socialistické republiky a vláda Řecké republiky
vedeny přáním rozvíjet přátelské vztahy mezi oběma zeměmi v souladu se Závěrečným aktem Konference o bezpečnosti a spolupráci v Evropě (Helsinki 1975) a
usnadnit mezinárodní silniční dopravu mezi oběma státy a tranzitem jejich územím
se dohodly takto:
I
Přeprava cestujících
Článek 1
Veškerá přeprava cestujících autobusy nebo autokary mezi oběma státy nebo tranzitem jejich územím podléhá povolovacímu řízení kromě přeprav uvedených v článku 4.
1. Pravidelné linky mezi oběma státy nebo tranzitem jejich územím se schvalují společnou dohodou příslušných orgánů smluvních stran na základě vzájemnosti.
2. Příslušné orgány smluvních stran vydávají povolení pro úsek linky na území svého státu.
3. Podmínky pro vydávání povolení budou určeny vzájemnou dohodou příslušných orgánů smluvních stran.
4. Pojem „autobus“ nebo „autokar“ je definován jako prostředek dopravy cestujících určený pro přepravu více než osmi sedících cestujících vyjma řidiče.
Článek 2
Žádost o povolení musí být předložena příslušným orgánům státu, kde je vozidlo evidováno, nejpozději tři měsíce před předpokládaným termínem zahájení přepravy. K žádosti o povolení je třeba přiložit nezbytné doklady o splnění podmínek uvedených v článku 1, odst. 3. Příslušné orgány smluvních stran jsou oprávněny požadovat v případě potřeby další údaje.
Článek 3
Pro příležitostné přepravy cestujících, kromě přeprav uvedených v článku 4, se vyžaduje povolení příslušných orgánů druhé smluvní strany. Tato povolení vydávají příslušné orgány státu, kde je vozidlo evidováno. Nezbytná opatření k provedení povolovacího řízení budou dohodnuta příslušnými orgány smluvních stran.
Článek 4
Příležitostné přepravy cestujících autobusy nepodléhají povolovacímu řízení ve všech případech, kdy jsou přepravovány tytéž osoby stejným vozidlem:
a) v případě okružních jízd, kdy místa odjezdu a příjezdu leží na území státu, kde je vozidlo evidováno;
b) v případě jízd, u nichž místo odjezdu leží na území státu, kde je vozidlo evidováno, a místo příjezdu na území druhé smluvní strany, pod podmínkou, že vozidlo – kromě zvláštního povolení – se vrací prázdné na území státu, kde je evidováno;
c) v případě tranzitních jízd při příležitostných přepravách.
II
Přeprava nákladů
Článek 5
1. Přeprava nákladů mezi územími obou smluvních stran nebo tranzitem územím druhé smluvní strany podléhá povolovacímu řízení.
2. Počet povolení bude určován ročně vzájemnou dohodou mezi příslušnými orgány smluvních stran.
3. Příslušné orgány každé smluvní strany předají dohodnutý počet povolení příslušným orgánům druhé smluvní strany.
4. Povolení k přepravě jsou vydávána dopravcům příslušnými orgány státu, kde je vozidlo evidováno.
5. Provádění přepravy z území druhé smluvní strany do kterékoliv třetí země a zpět je dovoleno na zvláštní povolení udělené druhou smluvní stranou.
6. Z povolovacího řízení jsou vyňaty přepravy:
a) leteckých zásilek při odklonu leteckých služeb;
b) stěhovaných svršků;
c) předmětů pro veletrhy a výstavy;
d) uměleckých předmětů a uměleckých děl;
e) materiálu (včetně zvířat) pro umělce, zábavná vystoupení, cirkusové skupiny, revuální a podobná vystoupení;
f) materiál pro divadelní, hudební a sportovní vystoupení (včetně přepravy závodních koní, vozidel a lodí);
g) poškozených vozidel;
h) živých zvířat (s výjimkou jatečního dobytka);
i) mrtvol;
j) k poskytnutí pomoci při katastrofách.
III
Všeobecná ustanovení
Článek 6
Příslušné orgány smluvních stran vydávají povolení pro přepravu osob a přepravu nákladů podle této dohody pouze dopravcům, kteří jsou podle svých vnitrostátních předpisů oprávněni k provádění mezinárodní přepravy.
Článek 7
Dopravci jednoho státu nesmí provádět přepravy mezi dvěma místy na území druhého státu.
Článek 8
1. V případě přepravy, kdy hmotnost, popřípadě rozměry použitého vozidla nebo přepravovaného nákladu překračují maximální hmotnost, popřípadě rozměry přípustné na území smluvní strany, je nutné zvláštní povolení vydané příslušným orgánem této smluvní strany.
2. K provedení přepravy nebezpečného zboží se vyžaduje zvláštní povolení vydané příslušným orgánem druhé smluvní strany.
Článek 9
Způsob výměny požadované dokumentace a statistických údajů bude určen vzájemnou dohodou příslušných orgánů smluvních stran.
Článek 10
Povolení k přepravě i další doklady předkládané touto dohodou se musí nacházet ve vozidle a musí být předloženy kdykoliv na požádání příslušných kontrolních nebo celních orgánů.
Článek 11
V případě porušení ustanovení této dohody na území jedné z obou smluvních stran učiní příslušné orgány státu, kde je vozidlo evidováno, opatření podle vnitrostátních předpisů a informují o tom příslušné orgány druhé smluvní strany.
Článek 12
Nákladní silniční vozidla, včetně přívěsů a návěsů, evidovaná na území každé ze smluvních stran a používaná při přepravách předpokládaných touto dohodou, budou vzata na území druhé smluvní strany do dovozního záznamního oběhu na základě platných ustanovení vnitrostátního právního řádu dotyčné strany.
Článek 13
1. Pohonné látky v nádržích vozidel zabudovaných výrobcem jsou osvobozeny od celních poplatků i všech daní a dávek.
2. Dočasně jsou osvobozeny od celního poplatku a dovozního povolení osobní potřeby osádky, jejichž množství a druh odpovídá poměrům a délce cesty, jakož i nezbytné nářadí k opravám vozidel.
3. Náhradní díly, dovezené k opravě vozidel již dříve přivezených dočasně podle článku 12, jsou dočasně osvobozeny od poplatků a daní, jakož i od veškerých dovozních zákazů a omezení.
Nahrazené součásti musí být znovu vyvezeny nebo zničeny pod celním dohledem.
Článek 14
V případech, které nejsou upraveny ustanoveními této dohody nebo ustanoveními mezinárodních úmluv, jimiž jsou obě smluvní strany vázány, se použije vnitrostátních předpisů každého z obou států.
Článek 15
1. Přepravy cestujících a přepravy nákladů prováděné dopravci jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany podle článků 1, 3, 4 a 5 jsou osvobozeny od všech daní a poplatků na území druhé smluvní strany, s výjimkou poplatků za vydání povolení nad stanovený kontingent, jak uvedeno v článku 5.
2. Vozidla, jimiž se tyto přepravy provádějí, jsou osvobozena od daní, poplatků nebo jiných dávek vybíraných z vozidel a jejich provozu na území druhé smluvní strany.
Toto osvobození se nevztahuje na poplatky vybírané za použití silnic a mostů.
Článek 16
1. Smluvní strany si sdělí navzájem, které orgány jsou příslušné pro řešení problémů týkajících se provádění této dohody.
2. Všechny problémy, které vzniknou z výkladu a provádění této dohody, budou smluvní strany řešit jednáním a konzultacemi.
Článek 17
K projednání otázek vyplývajících z provádění této dohody bude zřízena Smíšená komise složená ze zástupců příslušných orgánů obou smluvních stran. Tato komise se bude scházet na žádost jedné nebo druhé smluvní strany střídavě na území každého státu.
IV
Závěrečná ustanovení
Článek 18
1. Tato dohoda podléhá schválení podle vnitrostátních předpisů obou států.
2. Tato dohoda vstoupí v platnost dnem výměny nót o splnění podmínek uvedených v odstavci 1.
3. Tato dohoda zůstává v platnosti po dobu jednoho roku a poté bude mlčky prodlužována z roku na rok, pokud její platnost nebude ukončena jednou ze smluvních stran písemnou výpovědí 3 měsíce před uplynutím kalendářního roku.
Dáno v Athénách dne 6. června 1977 ve dvou původních vyhotoveních v jazyce anglickém.
Za vládu
Československé socialistické republiky:
Ing. Bohuslav Chňoupek v. r.
Za vládu
Řecké republiky:
Dimitri S. Bitsios v. r.