89/2006 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi Českou republikou a Čínskou lidovou republikou o podpoře a ochraně investic

89
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 8. prosince 2005 byla v Praze podepsána Dohoda mezi Českou republikou a Čínskou lidovou republikou o podpoře a ochraně investic.
S Dohodou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky Dohodu ratifikoval.
Dohoda vstupuje v platnost na základě svého článku 13 odst. 1 dne 1. září 2006.
Podle odstavce 4 téhož článku mezi Českou republikou a Čínskou lidovou republikou tato dohoda od data svého vstupu v platnost nahrazuje Dohodu mezi vládou České a Slovenské Federativní Republiky a vládou Čínské lidové republiky o podpoře a vzájemné ochraně investic, podepsanou v Pekingu dne 4. prosince 1991 a vyhlášenou pod č. 95/1993 Sb.
České znění Dohody a anglické znění, jež je pro její výklad rozhodné, se vyhlašují současně.


DOHODA
MEZI
ČESKOU REPUBLIKOU A ČÍNSKOU LIDOVOU REPUBLIKOU
O PODPOŘE A OCHRANĚ INVESTIC
Česká republika a Čínská lidová republika (dále jen „smluvní strany“),
hodlajíce vytvořit příznivé podmínky pro investice investorů jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany;
uznávajíce, že vzájemná podpora a ochrana těchto investic povzbudí podnikatelskou iniciativu investorů a zvýší blahobyt v obou státech;
vedeny přáním prohloubit hospodářskou spolupráci obou států na základě rovnosti a vzájemných výhod;
se dohodly na následujícím:
ČLÁNEK 1
DEFINICE
Pro účely této dohody:
1. Pojem „investice“ označuje každou majetkovou hodnotu investovanou v souvislosti s hospodářskými aktivitami investory jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany v souladu s právním řádem druhé smluvní strany a zahrnuje zejména, nikoli však výlučně:
(a) movitý a nemovitý majetek a jiná majetková práva, jako jsou hypotéky, zástavy a záruky;
(b) akcie, obligace, nezajištěné dluhopisy společností nebo jakékoli jiné formy účasti ve společnostech;
(c) peněžní pohledávky nebo nároky na jakékoli plnění mající ekonomickou hodnotu související s investicí;
(d) práva z oblasti duševního vlastnictví, což znamená ochranné známky, patenty, průmyslové vzory, technické postupy, know-how, obchodní tajemství, obchodní jména a goodwill, spojená s investicí;
(e) obchodní koncese vyplývající ze zákona nebo ze smluvního ujednání povoleného zákonem, zahrnující koncese k průzkumu, kultivaci, těžbě nebo využití přírodních zdrojů.
Jakákoliv změna formy, ve které jsou hodnoty investovány, nemá vliv na jejich charakter jako investice.
2. Pojem „investor“ znamená
(a) fyzické osoby mající státní občanství některé ze smluvních stran v souladu s jejím právním řádem;
(b) právnické osoby zahrnující společnosti, sdružení, společenství a jiné organizace zaregistrované nebo zřízené v souladu s právním řádem smluvní strany a mající sídlo na území této smluvní strany, bez ohledu na to, zda jsou ziskové či neziskové a jejich ručení je omezené či nikoli.
3. Pojem „výnos“ znamená částky plynoucí z investic a zahrnuje zisky, dividendy, úroky z půjček, přírůstky kapitálu, licenční a jiné poplatky.
4. Pojem „území“ znamená:
(a) ve vztahu k České republice území České republiky, nad kterým vykonává svrchovanost, svrchovaná práva a jurisdikci v souladu s mezinárodním právem;
(b) ve vztahu k Čínské lidové republice území Čínské lidové republiky (včetně pobřežního moře a vzdušného prostoru nad ním) stejně jako jakoukoli oblast za pobřežním mořem, nad nimiž Čínská lidová republika vykonává, v souladu s čínským právem a mezinárodním právem, svrchovaná práva za účelem výzkumu a využívání zdrojů z mořského dna a jeho podloží a vodních zdrojů ležících nad nimi.
ČLÁNEK 2
PODPORA A OCHRANA INVESTIC
1. Každá smluvní strana bude podporovat a vytvářet příznivé podmínky pro investory druhé smluvní strany, aby investovali na jejím území, a bude takové investice připouštět v souladu se svým právním řádem.
2. Investicím investorů každé ze smluvních stran bude v každé době poskytováno řádné a spravedlivé zacházení a budou požívat plné ochrany a bezpečnosti na území druhé smluvní strany.
ČLÁNEK 3
NÁRODNÍ ZACHÁZENÍ A DOLOŽKA NEJVYŠŠÍCH VÝHOD
1. Každá smluvní strana poskytne na svém území investicím a výnosům investorů druhé smluvní strany zacházení, které je řádné a spravedlivé a není méně příznivé, než jaké poskytuje investicím a výnosům svých vlastních investorů nebo investicím a výnosům investorů jakéhokoli třetího státu, je-li výhodnější.
2. Každá smluvní strana poskytne na svém území investorům druhé smluvní strany, pokud jde o řízení, udržování, užívání, využití nebo nakládání s jejich investicí, zacházení, které je řádné a spravedlivé a ne méně příznivé, než jaké poskytuje svým vlastním investorům nebo investorům jakéhokoliv třetího státu, je-li výhodnější.
3. Ve vztahu k Čínské lidové republice odstavce 1 a 2 tohoto článku se nebudou vztahovat na
(a) jakákoli existující nevyhovující opatření zachovávaná na jejím území;
(b) trvání jakýchkoli nevyhovujících opatření uvedených v pododstavci (a);
(c) změnu jakéhokoli nevyhovujícího opatření, které není v souladu se závazky podle této dohody, uvedeného v pododstavci (a) v rozsahu, ve kterém tato změna nezvyšuje nesoulad tohoto opatření se závazky do té míry, v jaké toto opatření existovalo bezprostředně před jeho změnou.
Čínská lidová republika podnikne všechny náležité kroky k tomu, aby postupně odstranila nevyhovující opatření.
4. Ustanovení o národním zacházení a doložce nejvyšších výhod podle tohoto článku se nebude vztahovat na výhody, které poskytuje smluvní strana na základě svých závazků jako člen celní, hospodářské nebo měnové unie, společného trhu nebo zóny volného obchodu.
5. Smluvní strana je srozuměna s tím, že závazky druhé smluvní strany jako člena celní, hospodářské nebo měnové unie, společného trhu nebo zóny volného obchodu zahrnují závazky vyplývající z mezinárodní smlouvy uzavřené touto celní, hospodářskou nebo měnovou unií, společným trhem nebo zónou volného obchodu.
6. Ustanovení této dohody nelze vykládat tak, že zavazují jednu smluvní stranu poskytnout investorům druhé smluvní strany nebo jejich investicím či výnosům takové výhody, upřednostnění nebo výsady, které může první smluvní strana poskytovat na základě jakékoli mezinárodní smlouvy nebo ujednání týkajících se zcela nebo převážně zdanění.
7. Ustanovení o doložce nejvyšších výhod podle tohoto článku se nebude vztahovat na výhody poskytnuté na základě jakéhokoli ujednání o usnadnění malého příhraničního obchodu v hraničních oblastech.
ČLÁNEK 4
VYVLASTNĚNÍ
1. Investice investorů kterékoli ze smluvních stran nebudou znárodněny, vyvlastněny nebo podrobeny opatřením majícím podobný účinek jako znárodnění nebo vyvlastnění (dále jen „vyvlastnění“) na území druhé smluvní strany s výjimkou veřejného zájmu. Vyvlastnění bude provedeno:
(a) v souladu s platným domácím zákonným postupem,
(b) na nediskriminačním základě,
(c) proti náhradě. Taková náhrada se bude rovnat skutečné hodnotě vyvlastněné investice bezprostředně před vyvlastněním nebo než se zamýšlené vyvlastnění stalo veřejné známým, bude zahrnovat úrok podle převažující obchodní sazby až do data platby, bude uskutečněna bez zbytečného prodlení, bude účinně realizovatelná a volně převoditelná ve volně směnitelné měně.
2. Dotčený investor má právo na neodkladné přezkoumání svého případu a ohodnocení své investice soudním nebo jiným nezávislým orgánem smluvní strany v souladu s principy obsaženými v tomto článku.
3. Pokud smluvní strana vyvlastní aktiva společnosti, která je zaregistrována nebo zřízena v souladu s platným právním řádem v kterékoli části jejího území a v níž investoři druhé smluvní strany vlastní podíly, zajistí, že ustanovení odstavce 1 tohoto článku budou uplatněna v rozsahu potřebném k zaručení přiměřené náhrady ve vztahu k investici takových investorů smluvní strany, kteří jsou vlastníky těchto podílů.
ČLÁNEK 5
NÁHRADA ŠKOD A ZTRÁT
1. Jestliže investice investorů kterékoli smluvní strany utrpí ztráty následkem války, ozbrojeného konfliktu, výjimečného stavu, vzpoury, povstání, výtržnosti nebo jiných podobných událostí na území druhé smluvní strany, poskytne jim tato smluvní strana, pokud jde o náhradu, odškodnění, vyrovnání nebo jiné vypořádání, zacházení ne méně příznivé, než jaké poskytne tato smluvní strana investorům jakéhokoli třetího státu.
2. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku bude investorům jedné smluvní strany, kteří při jakýchkoli událostech uvedených v tomto odstavci utrpí škodu nebo ztrátu na území druhé smluvní strany v důsledku:
(a) zabavení jejich majetku ozbrojenými silami nebo orgány,
(b) zničení jejich majetku ozbrojenými silami nebo orgány, které nebylo způsobeno bojovou akcí nebo nebylo vyvoláno nezbytností situace,
poskytnuta spravedlivá a přiměřená náhrada za škodu nebo ztrátu utrpěnou během zabavení nebo v důsledku zničení majetku. Výsledné platby budou bez prodlení volně převoditelné ve volně směnitelné měně.
ČLÁNEK 6
PŘEVODY
1. Smluvní strany zaručí převod plateb spojených s investicemi a výnosy. Převody budou provedeny ve volně směnitelné měně bez zbytečného prodlení. Takové převody zahrnují zejména, nikoliv však výlučně:
(a) kapitál a dodatečné částky k udržení nebo zvětšení investice;
(b) zisky, úroky, dividendy a jiné běžné příjmy;
(c) částky na splacení půjček;
(d) licenční nebo jiné poplatky;
(e) výnosy z prodeje nebo likvidace investice;
(f) příjmy zahraničních zaměstnanců, kteří jsou zaměstnáni a mají povolení pracovat v souvislosti s investicí na území druhé smluvní strany.
2. Pro účely této dohody bude jako přepočítací kurz použit převažující tržní kurz pro běžné transakce k datu převodu, pokud nebude dohodnuto jinak.
3. Za převody provedené „bez zbytečného prodlení“ ve smyslu odstavce 1 tohoto článku budou považovány převody uskutečněné ve lhůtě obvykle nezbytné pro uskutečnění převodu.
4. Ve vztahu k Čínské lidové republice budou převody uvedené v článku 6 této dohody splňovat formality stanovené současným čínským právním řádem v oblasti devizové kontroly. Smluvní strana tyto formality nemůže použít takovým způsobem, kterým by se vyhnula svým závazkům a povinnostem podle této dohody.
5. Ve vztahu k České republice budou převody uvedené v článku 6 této dohody vyhovovat opatřením přijatým Evropským společenstvím.
ČLÁNEK 7
POSTOUPENÍ PRÁV
1. Jestliže jedna smluvní strana nebo agentura zmocněná smluvní stranou provede platbu svým vlastním investorům z důvodu záruky nebo pojišťovací smlouvy proti neobchodním rizikům, kterou poskytla ve vztahu k investici na území druhé smluvní strany, uzná druhá smluvní strana:
(a) postoupení každého práva nebo nároků investorů smluvní straně nebo agentuře zmocněné smluvní stranou, ať k postoupení došlo ze zákona nebo na základě právního ujednání v této zemi, jakož i,
(b) že smluvní strana nebo agentura zmocněná smluvní stranou je z titulu postoupení práv oprávněna uplatňovat práva a vznášet nároky tohoto investora a převzít závazky vztahující se k investici.
2. Postoupená práva nebo nároky nepřekročí původní práva nebo nároky investora.
ČLÁNEK 8
ŘEŠENÍ SPORŮ MEZI SMLUVNÍMI STRANAMI
1. Jakýkoli spor mezi smluvními stranami týkající se výkladu nebo použití této dohody bude, pokud to bude možné, urovnán konzultacemi diplomatickou cestou.
2. Pokud spor nemůže být takto vyřešen ve lhůtě šesti měsíců, bude na žádost jedné ze smluvních stran předložen ad hoc rozhodčímu soudu.
3. Takový soud se skládá ze tří rozhodců. Ve lhůtě dvou měsíců od data, kdy kterákoli smluvní strana obdrží od druhé smluvní strany písemnou žádost o rozhodčí řízení, každá smluvní strana jmenuje jednoho rozhodce. Tito dva rozhodci pak společně ve lhůtě tří měsíců od jejich jmenování vyberou třetího rozhodce, který je občanem třetího státu se kterým obě smluvní strany udržují diplomatické styky. Třetí rozhodce bude oběma smluvními stranami jmenován předsedou rozhodčího soudu.
4. Pokud rozhodčí soud nebude ustanoven do pěti měsíců od data obdržení písemné žádosti o rozhodčí řízení, může kterákoli smluvní strana, nebude-li dosaženo jiné dohody, požádat předsedu Mezinárodního soudního dvora, aby provedl jmenování rozhodce nebo rozhodců, kteří ještě nebyli jmenováni. Je-li předseda občanem některé smluvní strany nebo z jiného důvodu nemůže vykonat tento úkon, bude o nezbytná jmenování požádán další služebně nejstarší člen Mezinárodního soudního dvora, který není občanem žádné smluvní strany.
5. Rozhodčí soud určí vlastní jednací pravidla. Rozhodčí soud bude rozhodovat v souladu s ustanoveními této dohody a příslušnými principy mezinárodního práva.
6. Rozhodčí soud přijímá své rozhodnutí většinou hlasů. Takové rozhodnutí je konečné a závazné pro obě smluvní strany. Ad hoc rozhodčí soud vysvětlí na žádost kterékoli smluvní strany důvody svého rozhodnutí.
7. Každá smluvní strana uhradí náklady svého rozhodce a své účasti v rozhodčím řízení. Příslušné náklady předsedy a soudu hradí smluvní strany rovným dílem.
ČLÁNEK 9
ŘEŠENÍ SPORŮ Z INVESTIC MEZI SMLUVNÍ STRANOU A INVESTOREM DRUHÉ SMLUVNÍ STRANY
1. Jakýkoli spor, který může vzniknout mezi investorem jedné smluvní strany a druhou smluvní stranou v souvislosti s investicí na území této druhé smluvní strany, bude předmětem jednání mezi stranami ve sporu.
2. Jestliže spor mezi investorem jedné smluvní strany a druhou smluvní stranou nebude takto urovnán ve lhůtě šesti měsíců od data, kdy investor předložil žádost o řešení sporu, je investor oprávněn předložit spor k vyřešení podle své volby buď:
(a) příslušnému soudu smluvní strany, která je stranou ve sporu;
nebo
(b) Mezinárodnímu středisku pro řešení sporů z investic (ICSID) s přihlédnutím k použitelným ustanovením Úmluvy o řešení sporů z investic mezi státy a občany jiných států, otevřené k podpisu ve Washingtonu D. C. 18. března 1965,
nebo
(c) ad hoc rozhodčímu soudu ustavenému, pokud se strany ve sporu nedohodnou jinak, podle Rozhodčích pravidel Komise Organizace spojených národů pro mezinárodní právo obchodní (UNCITRAL).
3. Ve vztahu k možnostem předložit spor mezinárodnímu rozhodčímu soudu upraveným v tomto článku, Čínská lidová republika vyžaduje, aby příslušný investor před tím, než předloží spor mezinárodnímu rozhodčímu soudu, prošel se sporem vnitrostátním správním přezkumným řízením, které upravuje právní řád této smluvní strany. Toto řízení nepřesáhne délku tří měsíců.
4. Jakmile investor předložil spor mezinárodnímu rozhodčímu soudu, jeho volba je konečná. Předložil-li investor spor příslušnému soudu smluvní strany, na jejímž území byla investice uskutečněna, je oprávněn v souladu s právním řádem této smluvní strany svůj návrh vzít zpět a předložit spor mezinárodnímu rozhodčímu soudu, jak je uvedeno v tomto článku. Jeho volba předložit spor rozhodčímu soudu po zpětvzetí svého návrhu od domácího soudu je konečná.
5. Rozhodčí soud bude rozhodovat na základě práva a vezme při svém rozhodování v úvahu:
– platné právo dotčené smluvní strany;
– ustanovení této dohody a jiných příslušných dohod mezi smluvními stranami;
– ustanovení zvláštních dohod vztahujících se k investici, které mezi sebou uzavřely smluvní strana a investor druhé smluvní strany;
– obecné principy mezinárodního práva.
4. Rozhodčí nález bude konečný a závazný pro obě strany ve sporu a bude vykonatelný v souladu s vnitrostátním zákonodárstvím.
ČLÁNEK 10
POUŽITÍ JINÝCH PŘEDPISŮ A ZVLÁŠTNÍ ZÁVAZKY
1. V případě, že ustanovení mezinárodních dohod, jejímiž stranami jsou nebo se stanou obě smluvní strany vedle této dohody, obsahují úpravu, ať obecnou nebo zvláštní, opravňující investice investorů druhé smluvní strany k zacházení, které je příznivější než zacházení poskytované touto dohodou, bude mít tato úprava, v rozsahu, ve kterém je příznivější, přednost před touto dohodou.
2. Jestliže zacházení poskytnuté jednou smluvní stranou investorům druhé smluvní strany v souladu s jejím právním řádem nebo ustanoveními zvláštních smluv, které uzavřela první smluvní strana s investory druhé smluvní strany, je příznivější, než které je poskytováno touto dohodou, bude poskytnuto toto příznivější zacházení.
ČLÁNEK 11
POUŽITÍ TÉTO DOHODY
Ustanovení této dohody se použijí na investice uskutečněné investory jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany po vstupu této dohody v platnost a také na investice existující v souladu s právními řády smluvních stran k datu vstupu této dohody v platnost. Ustanovení této dohody se však nepoužijí na nároky vzniklé z událostí, které se staly před jejím vstupem v platnost nebo na nároky, které byly vyřešeny před jejím vstupem v platnost.
ČLÁNEK 12
KONZULTACE
Každá ze smluvních stran může předložit druhé smluvní straně návrh uskutečnit konzultace k jakékoli otázce týkající se výkladu, použití nebo provádění Dohody. Druhá smluvní strana s porozuměním zváží tento návrh a poskytne přiměřenou možnost pro uskutečnění takových konzultací.
ČLÁNEK 13
VSTUP V PLATNOST, TRVÁNÍ A UKONČENÍ
1. Tato dohoda vstoupí v platnost prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si obě smluvní strany navzájem písemně oznámily, že jejich příslušné vnitrostátní právní postupy nezbytné pro vstup Dohody v platnost byly splněny.
2. Tato dohoda zůstane v platnosti po dobu deseti let. Potom zůstane v platnosti až do uplynutí dvanáctiměsíční lhůty běžící ode dne, kdy některá ze smluvních stran písemně oznámí druhé smluvní straně svůj úmysl ukončit platnost Dohody.
3. Pro investice uskutečněné před ukončením platnosti této dohody zůstanou ustanovení této dohody účinná po dobu deseti let od data ukončení platnosti.
4. Mezi Českou republikou a Čínskou lidovou republikou tato dohoda od data svého vstupu v platnost nahrazuje Dohodu mezi vládou České a Slovenské Federativní Republiky a vládou Čínské lidové republiky o podpoře a vzájemné ochraně investic, podepsanou dne 4. prosince 1991 v Pekingu.
5. Tato dohoda může být změněna písemnou dohodou mezi smluvními stranami. Jakákoli změna vstoupí v platnost stejným postupem, který je vyžadován pro vstup této dohody v platnost.
Na důkaz toho níže podepsaní, řádně zmocněni, podepsali tuto dohodu.
Dáno ve dvojím vyhotovení v Praze dne 8. prosince 2005 v jazyce českém, čínském a anglickém, přičemž všechny texty jsou stejně autentické. V případě jakéhokoli rozporu ve výkladu je rozhodující anglické znění.
Za Českou republiku
1. místopředseda vlády
a ministr financí
Mgr. Bohuslav Sobotka v. r.
Za Čínskou lidovou republiku
náměstek ministra obchodu
Yu Guangzhou v. r.