19/2006 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o přístupu České republiky k Úmluvě vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii o používání informační technologie pro celní účely

19
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 26. července 1995 byla v Bruselu přijata Úmluva vypracovaná na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii o používání informační technologie pro celní účely.
S Úmluvou vyslovil souhlas Parlament České republiky.
Listina o přístupu České republiky k Úmluvě, podepsaná prezidentem republiky dne 8. prosince 2004, byla uložena u generálního tajemníka Rady Evropské unie, depozitáře Úmluvy, dne 28. ledna 2005.
Úmluva vstoupila v platnost na základě svého článku 24 odst. 3 dne 25. prosince 2005 a téhož dne vstoupila v platnost i pro Českou republiku.
České znění Úmluvy se vyhlašuje současně.


ÚMLUVA
vypracovaná na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii o používání
informační technologie pro celní účely
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY této úmluvy, členské státy Evropské unie,
ODKAZUJÍCE na Akt Rady Evropské unie ze dne 26. července 1995;
DOVOLÁVAJÍCE SE závazků obsažených v Úmluvě o vzájemné pomoci mezi celními správami podepsané v Římě dne 7. září 1967;
VZHLEDEM K TOMU, ŽE celní správy jsou společně s dalšími příslušnými orgány na vnějších hranicích Společenství a uvnitř území Společenství pověřeny předcházením, šetřením a potlačováním protiprávního jednání, které obchází nejen předpisy Společenství, ale rovněž vnitrostátní právní předpisy, zejména ty, na něž se vztahují články 36 a 223 Smlouvy o založení Evropského společenství;
VZHLEDEM K TOMU, ŽE rozšíření nedovoleného obchodu různé povahy představuje vážnou hrozbu pro veřejné zdraví, morálku a bezpečnost;
JSOUCE PŘESVĚDČENY, že je nezbytné posílit spolupráci mezi celními správami vytvářením postupů, které umožní celním správám společně jednat a vyměňovat si osobní údaje či jiné údaje týkající se nedovoleného obchodu s využitím nových technologií řízení a přenosu tohoto druhu informací, s výhradou ustanovení Úmluvy Rady Evropy o ochraně jednotlivců s ohledem na automatické zpracování osobních údajů přijaté ve Štrasburku dne 28. ledna 1981;
MAJÍCE NA PAMĚTI, že celní správy musí při své každodenní práci uplatňovat jak předpisy Společenství, tak i jiné předpisy, a že je tedy zřejmě potřebné zajistit, aby se předpisy o vzájemné pomoci a administrativní spolupráci v obou oblastech vyvíjely v rámci možností souběžně,
SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:
HLAVA I
DEFINICE
Článek 1
Pro účely této úmluvy se rozumí:
1. „vnitrostátními právními předpisy“ právní předpisy členského státu, jejichž uplatňování je zcela nebo zčásti v pravomoci celní správy tohoto členského státu, pokud jde o:
– pohyb zboží, na něž se vztahují opatření o zákazu, omezení nebo kontrole, zejména opatření uvedená v článcích 36 a 223 Smlouvy o založení Evropského společenství,
– převod, přeměnu, zatajení nebo maskování majetku nebo výnosů pocházejících nebo přímo či nepřímo získaných nebo použitých při nedovoleném mezinárodním obchodu s drogami;
2. „osobními údaji“ jakákoli informace o osobě, jejíž totožnost byla nebo může být zjištěna;
3. „poskytujícím členským státem“ stát, který pořizuje údaje do celního informačního systému.
HLAVA II
ZŘÍZENÍ CELNÍHO INFORMAČNÍHO SYSTÉMU
Článek 2
1. Celní správy členských států vytvoří a udržují společný automatizovaný informační systém pro celní účely (dále jen „celní informační systém“).
2. Účelem celního informačního systému je napomáhat v souladu s ustanoveními této úmluvy předcházení, šetření a stíhání závažných porušení vnitrostátních právních předpisů, a to zvýšením účinnosti spolupráce a kontroly celních správ členských států prostřednictvím rychlého šíření informací.
HLAVA III
PROVOZ A POUŽÍVÁNÍ CELNÍHO INFORMAČNÍHO SYSTÉMU
Článek 3
1. Celní informační systém tvoří ústřední databáze přístupná prostřednictvím terminálů umístěných v každém členském státě. Zahrnuje výlučně údaje nezbytné pro dosažení cíle uvedeného v čl. 2 odst. 2, včetně osobních údajů, v těchto kategoriích:
i) zboží;
ii) dopravní prostředky;
iii) podniky;
iv) osoby;
v) trendy v podvodech;
vi) dostupnost odborných znalostí.
2. Komise zajistí technický provoz infrastruktury celního informačního systému v souladu s pravidly stanovenými v prováděcích opatřeních přijatých Radou. Komise informuje o tomto provozu výbor uvedený v článku 16.
3. Komise sdělí zmíněnému výboru praktická opatření přijatá pro technický provoz.
Článek 4
Členské státy rozhodnou o položkách, které mají být zahrnuty do celního informačního systému pro každou kategorii i) až vi) podle článku 3, je-li to nezbytné pro dosažení cíle systému. Osobní údaje nelze v žádném případě zařadit do kategorií v) a vi) článku 3. Informace osobní povahy zahrnuté do systému jsou omezeny na:
i) příjmení, rodné příjmení, křestní jméno a přezdívky;
ii) datum a místo narození;
iii) státní příslušnost;
iv) pohlaví;
v) jakékoli objektivní a trvalé zvláštní znaky;
vi) důvod pro zahrnutí údajů;
vii) navrhovaný postup;
viii) varovný kód, který upozorňuje, že osoba byla v minulosti ozbrojena, použila násilí nebo utekla.
V žádném případě se nezahrnují osobní údaje uvedené v čl. 6 první větě Úmluvy Rady Evropy o ochraně jednotlivců s ohledem na automatické zpracování osobních údajů přijaté ve Štrasburku dne 28. ledna 1981 (dále jen „Štrasburská úmluva z roku 1981“).
Článek 5
1. Údaje kategorie i) až iv) článku 3 jsou zahrnuty do celního informačního systému pouze pro účely pozorování a podávání zpráv, skrytého sledování nebo zvláštních kontrol.
2. Pro účely navrhovaných akcí podle odstavce 1 lze do celního informačního systému zahrnout osobní údaje kategorie i) až iv) článku 3, pouze pokud skutečné příznaky naznačují, zejména na základě předchozí protiprávní činnosti, že dotyčná osoba spáchala, páchá nebo spáchá závažná porušení vnitrostátních právních předpisů.
Článek 6
1. Dojde-li k provádění navrhovaných akcí uvedených v čl. 5 odst. 1, lze shromáždit a sdělit poskytujícímu členskému státu všechny následující informace nebo jejich část:
i) skutečnost, že bylo nalezeno dotyčné zboží, dopravní prostředky, podnik nebo osoba;
ii) místo, čas a důvod kontroly;
iii) trasa a místo určení cesty;
iv) osoby, které doprovázejí dotyčnou osobu nebo osazenstvo použitého dopravního prostředku;
v) použité dopravní prostředky;
vi) převážené předměty;
vii) okolnosti, za nichž bylo zboží, dopravní prostředky, podnik nebo osoba nalezeny.
V případě, že jsou tyto informace shromážděny během skrytého sledování, je třeba přijmout opatření, která zajistí, že skrytá povaha sledování nebude narušena.
2. V rámci zvláštních kontrol podle čl. 5 odst. 1 lze provést osobní prohlídku, kontrolu dopravních prostředků a předmětů v dovoleném rozsahu a v souladu s právními předpisy a postupy členského státu, v němž se kontrola provádí. Pokud právní předpisy některého členského státu zvláštní kontroly nepovolují, budou tímto členským státem automaticky změněny na pozorování a podávání zpráv.
Článek 7
1. Přímý přístup k údajům z celního informačního systému je výlučně vyhrazen vnitrostátním orgánům, které určí každý členský stát. Vnitrostátními orgány jsou celní správy, ale mohou sem patřit i jiné orgány oprávněné podle právních předpisů a postupů dotyčného členského státu jednat pro dosažení cíle uvedeného v čl. 2 odst. 2.
2. Každý členský stát pošle ostatním členským státům a výboru uvedenému v článku 16 seznam příslušných orgánů určených v souladu s odstavcem 1, které jsou oprávněny k přímému přístupu do celního informačního systému, a upřesní pro každý orgán, ke kterým údajům má přístup a pro jaké účely.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 mohou členské státy na základě jednomyslného souhlasu povolit přístup do celního informačního systému mezinárodním nebo regionálním organizacím. Zmíněný souhlas je vyjádřen formou protokolu k této úmluvě. Před přijetím svého rozhodnutí vezmou členské státy v úvahu veškerá dvoustranná ujednání, jakož i veškerá stanoviska společného orgánu kontroly uvedeného v článku 18 o přiměřenosti opatření na ochranu údajů.
Článek 8
1. Členské státy mohou používat údaje z celního informačního systému pouze pro dosažení cíle podle čl. 2 odst. 2; mohou je však použít pro administrativní nebo jiné účely s předchozím povolením členského státu, který údaje do systému pořídil, a s výhradou podmínek tímto státem uložených. Toto jiné použití musí být v souladu s právními předpisy a postupy členského státu, který je chce použít, a musí brát v úvahu zásadu 5.5 doporučení R (87) 15 Výboru ministrů Rady Evropy ze dne 17. září 1987.
2. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 4 tohoto článku a čl. 7 odst. 3, mohou údaje získané z celního informačního systému používat pouze vnitrostátní orgány každého členského státu určené dotyčným členským státem, které jsou oprávněny v souladu s právními předpisy a postupy zmíněného členského státu jednat pro dosažení cíle uvedeného v čl. 2 odst. 2.
3. Každý členský stát pošle všem ostatním členským státům a výboru uvedenému v článku 16 seznam příslušných orgánů, které určil v souladu s odstavcem 2.
4. Údaje získané z celního informačního systému lze s předchozím souhlasem členského státu, který je pořídil do systému, a s výhradou podmínek, které uložil, sdělit vnitrostátním orgánům jiným než těm, které jsou určeny podle odstavce 2, třetím zemím a mezinárodním nebo regionálním organizacím, které si je přejí využívat. Každý členský stát přijme zvláštní opatření, aby zajistil bezpečnost těchto údajů při jejich předávání nebo poskytování službám mimo jeho území. Podrobnosti těchto opatření musí být předány společnému kontrolnímu orgánu uvedenému v článku 18.
Článek 9
1. Zahrnutí údajů do celního informačního systému je upraveno právními předpisy a postupy členského státu, který je poskytuje, nestanoví-li tato úmluva přísnější ustanovení.
2. Použití údajů získaných z celního informačního systému včetně provedení jakékoli akce uvedené v článku 5 navržené členským státem, který poskytl údaje, je upraveno právními předpisy a postupy členského státu, který tyto údaje používá, nestanoví-li tato úmluva přísnější ustanovení.
Článek 10
1. Každý členský stát určí příslušný celní orgán odpovědný na vnitrostátní úrovni za celní informační systém.
2. Tento orgán odpovídá za řádné fungování celního informačního systému na území členského státu a přijme opatření nezbytná pro zajištění dodržování této úmluvy.
3. Členské státy si navzájem sdělí název příslušného orgánu podle odstavce 1.
HLAVA IV
ZMĚNY ÚDAJŮ
Článek 11
1. Pouze poskytující členský stát je oprávněn měnit, doplňovat, opravovat nebo likvidovat údaje, které pořídil do celního informačního systému.
2. Pokud poskytující členský stát zjistí nebo pokud se dozví, že údaje, které vložil, jsou věcně nesprávné nebo že byly vloženy či jsou uloženy v rozporu s touto úmluvou, změní, doplní, opraví nebo zlikviduje tyto údaje podle potřeby a upozorní na to ostatní členské státy.
3. Má-li jeden z členských států důvod domnívat se, že položka údajů je věcně nesprávná nebo že byla do celního informačního systému vložena či je v něm uložena v rozporu s touto úmluvou, uvědomí o tom co nejdříve poskytující členský stát. Poskytující členský stát ověří dotyčné údaje, a bude-li to nutné, neprodleně opraví či zlikviduje dotyčnou položku. Poskytující členský stát upozorní ostatní členské státy na jakékoli provedené opravy nebo likvidaci údajů.
4. Pokud některý členský stát při pořizování údajů do celního informačního systému zjistí, že jeho zpráva je v rozporu s předchozí zprávou, pokud jde o obsah nebo navrhovanou akci, neprodleně na to upozorní členský stát, který předchozí zprávu vypracoval. Oba členské státy usilují o vyřešení záležitosti. Nedojde-li k dohodě, je první zpráva zachována, ale položky nové zprávy, které neodporují první zprávě, jsou do systému zahrnuty.
5. Pokud přijme soud nebo jiný příslušný orgán v některém členském státě konečné rozhodnutí o pozměnění, doplnění, opravě nebo likvidaci údajů v celním informačním systému, zavazují se členské státy s výhradou ustanovení této úmluvy toto rozhodnutí vykonat. V případě rozporu mezi těmito rozhodnutími soudů nebo jiných příslušných orgánů v různých členských státech, včetně rozhodnutí uvedených v čl. 15 odst. 4, která se týkají opravy nebo likvidace, zlikviduje členský stát, který údaje pořídil, tyto údaje v systému.
HLAVA V
UCHOVÁNÍ ÚDAJŮ
Článek 12
1. Údaje vložené do celního informačního systému jsou uchovávány pouze po dobu nezbytnou pro dosažení účelu, pro nějž byly vloženy. Poskytující členský stát posuzuje potřebu jejich uchování nejméně jednou ročně.
2. Poskytující členský stát může během posuzování rozhodnout o uchování údajů až do dalšího posouzení, je-li jejich uchování nezbytné pro dosažení účelů, pro něž byly vloženy. Aniž je dotčen článek 15, nedojde-li k přijetí rozhodnutí o uchování těchto údajů, jsou automaticky přeneseny do té části celního informačního systému, k níž je přístup omezen podle odstavce 4.
3. Je-li podle odstavce 2 rozhodnuto o přenosu údajů z celního informačního systému, uvědomí o tom celní informační systém automaticky poskytující členský stát měsíc dopředu.
4. Údaje přenášené podle odstavce 2 budou nadále po dobu jednoho roku uchovávány v celním informačním systému, ale aniž je dotčen článek 15, jsou přístupné pouze zástupci výboru uvedeného v článku 16 nebo kontrolním orgánům uvedeným v čl. 17 odst. 1 a v čl. 18 odst. 1. Po tuto dobu lze údaje vyhledávat pouze za účelem kontroly jejich správnosti a zákonnosti, poté musí být zlikvidovány.
HLAVA VI
OCHRANA OSOBNÍCH ÚDAJŮ
Článek 13
1. Každý členský stát, který má v úmyslu získat osobní údaje z celního informačního systému nebo je do něj pořídit, přijme nejpozději ke dni vstupu této úmluvy v platnost vnitrostátní právní předpisy, které zajistí přinejmenším stejnou úroveň ochrany osobních údajů, jaká vyplývá ze zásad Štrasburské úmluvy z roku 1981.
2. Členský stát může získat osobní údaje z celního informačního systému nebo je do něj pořídit, pokud na území tohoto členského státu vstoupila v platnost ustanovení o ochraně těchto údajů podle odstavce 1. Členský stát rovněž předem určí jeden nebo několik vnitrostátních kontrolních orgánů v souladu s článkem 17.
3. Pro zajištění řádného uplatňování ustanovení na ochranu osobních údajů podle této úmluvy je celní informační systém v každém členském státě považován za vnitrostátní datový soubor upravený vnitrostátními ustanoveními uvedenými v odstavci 1 a veškerými přísnějšími ustanoveními této úmluvy.
Článek 14
1. S výhradou čl. 8 odst. 1 každý členský stát zajistí, že používání osobních údajů z celního informačního systému pro jiné účely, než které jsou stanoveny v čl. 2 odst. 2, je v rozporu s jeho právními předpisy a postupy.
2. Kopie údajů lze pořizovat pouze pro technické účely za podmínky, že kopie je nezbytná pro přímé vyhledávání informací orgány uvedenými v článku 7. S výhradou čl. 8 odst. 1 nelze osobní údaje zahrnuté jinými členskými státy kopírovat z celního informačního systému do jiných vnitrostátních datových souborů.
Článek 15
1. Práva osob týkající se osobních údajů v celním informačním systému, zejména jejich právo na přístup, jsou vykonávána v souladu s právními předpisy a postupy členského státu, v němž tato práva uplatňují. Stanoví-li tak právní předpisy a postupy dotyčného členského státu, rozhodne vnitrostátní kontrolní orgán uvedený v článku 17, zda informace mají být sděleny a jakým postupem. Členský stát, který dotyčné údaje nedodal, je může sdělit, pouze pokud předem poskytl poskytujícímu členskému státu příležitost vyjádřit se.
2. Členský stát, kterému byla předložena žádost o přístup k osobním údajům, přístup zamítne, pokud by mohl narušit provádění akce upřesněné ve zprávě podle čl. 5 odst. 1 nebo aby zajistil ochranu práv a svobod ostatních. Přístup je v každém případě zamítnut po dobu skrytého sledování, pozorování nebo podávání zpráv.
3. V každém členském státě si může kdokoli v souladu s právními předpisy a postupy nechat opravit nebo zlikvidovat osobní údaje, které se ho týkají, pokud jsou věcně nesprávné nebo byly vloženy nebo uchovávány v celním informačním systému v rozporu s cílem uvedeným v čl. 2 odst. 2 této úmluvy nebo s článkem 5 Štrasburské úmluvy z roku 1981.
4. Na území každého členského státu může kdokoli v souladu s právními předpisy a postupy dotyčného členského státu podat stížnost nebo případně žalobu k soudu nebo příslušnému orgánu v souladu s právními předpisy a postupy tohoto členského státu ve věci osobních údajů v celním informačním systému, které se ho týkají, aby:
i) byly opraveny nebo zlikvidovány věcně nesprávné osobní údaje;
ii) byly opraveny nebo zlikvidovány osobní údaje zahrnuté nebo uchovávané v celním informační systému v rozporu s touto úmluvou;
iii) získal přístup k osobním údajům;
iv) získal náhradu škody v souladu s čl. 21 odst. 2.
Dotyčné členské státy se vzájemně zavazují, že budou vykonávat konečná rozhodnutí soudů nebo jiných příslušných orgánů v souladu s body i), ii) a iii).
4. Odkazy v tomto článku a v čl. 11 odst. 5 na „konečné rozhodnutí“ nepředpokládají povinnost členského státu odvolat se proti rozhodnutí soudu nebo jiného příslušného orgánu.
HLAVA VII
INSTITUCIONÁLNÍ RÁMEC
Článek 16
1. Zřizuje se výbor složený ze zástupců celních správ členských států. Výbor přijímá rozhodnutí podle odst. 2 první odrážky jednomyslně a rozhodnutí podle odst. 2 druhé odrážky dvoutřetinovou většinou. Svůj jednací řád přijme jednomyslně.
2. Výbor odpovídá za:
– provádění a řádné uplatňování ustanovení této úmluvy, aniž jsou dotčeny pravomoci orgánů uvedených v čl. 17 odst. 1 a čl. 18 odst. 1,
– řádné fungování celního informačního systému, pokud jde o technická a provozní hlediska. Výbor přijme všechna nezbytná opatření, aby zajistil řádné uplatňování opatření vymezených v článcích 12 a 19, pokud jde o celní informační systém. Pro účely tohoto odstavce může mít výbor přímý přístup k údajům zahrnutým do celního informačního systému a přímo je využívat.
3. V souladu s hlavou VI Smlouvy o Evropské unii předkládá výbor každoročně Radě zprávu o účinnosti a řádném fungování celního informačního systému a podá případná doporučení.
HLAVA VIII
KONTROLA OCHRANY OSOBNÍCH ÚDAJŮ
Článek 17
1. Každý členský stát určí jeden nebo několik vnitrostátních kontrolních orgánů pověřených ochranou osobních údajů za účelem nezávislé kontroly těchto údajů zahrnutých do celního informačního systému. Kontrolní orgány v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy vykonávají nezávislý dozor a kontrolu, aby zajistily, že zpracování a používání údajů obsažených v celním informačním systému nenarušuje práva dotyčných osob. Za tímto účelem mají kontrolní orgány přístup k celnímu informačnímu systému.
2. Jakákoli osoba může požadovat od kteréhokoli vnitrostátního kontrolního orgánu, aby v celním informačním systému ověřil osobní údaje, které se jí týkají, jakož i to, jak byly použity nebo jak jsou používány. Toto právo je upraveno právními předpisy a postupy členského státu, v němž je žádost podána. Pokud tyto údaje zařadil jiný členský stát, provádí se kontrola v těsné spolupráci s vnitrostátním kontrolním orgánem tohoto jiného členského státu.
Článek 18
1. Zřizuje se společný kontrolní orgán. Skládá se ze dvou zástupců každého členského státu, vybraných z nezávislého vnitrostátního kontrolního orgánu nebo orgánů těchto států.
2. Společný kontrolní orgán vykonává funkce v souladu s touto úmluvou a Štrasburskou úmluvou z roku 1981 s ohledem na doporučení R (87) 15 ze dne 17. září 1987 Výboru ministrů Rady Evropy.
3. Společný kontrolní orgán je příslušný pro dohled nad provozem celního informačního systému, pro posouzení veškerých obtíží při uplatňování nebo výkladu, které během jeho činnosti mohou vzniknout, pro posouzení obtíží, které se mohou objevit při výkonu nezávislé kontroly vnitrostátními kontrolními orgány členských států nebo při výkonu přístupových práv k systému náležících jednotlivcům, jakož i pro vymezení návrhů za účelem nalezení společných řešení těchto obtíží.
4. Pro výkon svých pravomocí má společný kontrolní orgán přístup k celnímu informačnímu systému.
5. Zprávy vypracované společným kontrolním orgánem jsou předávány orgánům, jimž předkládají své zprávy vnitrostátní kontrolní orgány.
HLAVA IX
BEZPEČNOST CELNÍHO INFORMAČNÍHO SYSTÉMU
Článek 19
1. Všechna administrativní opatření nezbytná pro zachování bezpečnosti přijmou:
i) příslušné orgány členských států v souvislosti s terminály celního informačního systému umístěnými v jejich státech;
ii) výbor uvedený v článku 16 v souvislosti s celním informačním systémem a terminály umístěnými na stejných místech jako celní informační systém a používanými pro technické účely a pro kontroly podle odstavce 3.
2. Příslušné orgány a výbor uvedený v článku 16 přijmou zejména opatření, aby:
i) zabránily jakékoli neoprávněné osobě v přístupu k zařízením používaným pro zpracování údajů;
ii) zabránily neoprávněným osobám číst, pořizovat kopie, pozměňovat nebo likvidovat údaje a datové nosiče;
iii) zabránily neoprávněnému vkládání údajů a jakýmkoli neoprávněným konzultacím, změnám nebo likvidaci údajů;
iv) zabránily neoprávněným osobám v přístupu k údajům v celním informačním systému prostřednictvím zařízení pro přenos dat;
v) zaručily, že při používání celního informačního systému mohou mít oprávněné osoby přístup pouze k údajům spadajícím do jejich pravomoci;
vi) zaručily, aby bylo možné kontrolovat a zjistit, kterým orgánům lze údaje sdělit prostřednictvím zařízení pro přenos dat;
vii) zaručily, aby bylo možné kontrolovat a zpětně zjistit, jaké údaje byly vloženy do celního informačního systému, kdy a kým, a dohlížet nad vyhledáváním;
viii) zabránily jakémukoli neoprávněnému čtení, pořizování kopií, pozměňování nebo likvidaci údajů během přenosu dat a přepravy datových nosičů.
3. Výbor uvedený v článku 16 dohlíží nad vyhledáváním v celním informačním systému, aby ověřil, že hledání bylo povoleno a uskutečněno oprávněnými uživateli. Nejméně 1 % všech dotazů bude kontrolováno. Záznam o těchto dotazech a kontrolách se zařadí do systému a slouží pouze pro zmíněné ověřování výboru uvedeného v článku 16 a kontrolních orgánů uvedených v článcích 17 a 18. Po šesti měsících je zlikvidován.
Článek 20
Příslušný celní orgán uvedený v čl. 10 odst. 1 této úmluvy odpovídá za bezpečnostní opatření stanovená v článku 19, pokud jde o terminály umístěné na území dotyčného členského státu, za posuzování podle čl. 12 odst. 1 a 2 a za řádné uplatňování této úmluvy v míře nezbytné podle právních předpisů a postupů zmíněného členského státu.
HLAVA X
ODPOVĚDNOST A RUČENÍ
Článek 21
1. Každý členský stát odpovídá za přesnost, aktuálnost a zákonnost údajů, které pořídil do celního informačního systému. Každý členský stát je rovněž odpovědný za dodržování článku 5 Štrasburské úmluvy z roku 1981.
2. Každý členský stát je v souladu se svými právními předpisy a postupy odpovědný za újmu způsobenou osobě užíváním celního informačního systému v dotyčném členském státě. Je tomu tak rovněž v případě, kdy újmu způsobil poskytující členský stát, který pořídil nesprávné údaje nebo je do systému pořídil v rozporu s touto úmluvou.
3. Pokud členský stát, proti němuž je podána žaloba v souvislosti s nesprávnými údaji, není členským státem, který je poskytl, usilují členské státy o dohodu, jaká část bude případně jako odškodné uhrazena poskytujícím členským státem tomuto členskému státu. Takto dohodnuté částky budou poskytnuty na žádost.
Článek 22
1. Náklady na provoz a používání celního informačního systému členskými státy na jejich území ponese každý z nich.
2. Ostatní výdaje vzniklé při provádění této úmluvy s výjimkou těch, které nelze oddělit od provozu celního informačního systému pro účely použití celních a zemědělských předpisů Společenství, ponesou členské státy. Podíl každého členského státu je určen podle poměru jeho hrubého národního produktu a celkového součtu hrubých národních produktů členských států za rok předcházející roku, v němž náklady vznikly.
Při použití tohoto odstavce se „hrubým národním produktem“ rozumí hrubý národní produkt určený v souladu se směrnicí Rady č. 89/130/EHS, Euratom ze dne 13. února 1989 o harmonizaci sestavování hrubého národního produktu v tržních cenách1) nebo s jakýmkoli aktem Společenství, který ji pozměňuje nebo nahrazuje.
HLAVA XI
PROVÁDĚCÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 23
Informace poskytované podle této úmluvy si přímo vyměňují orgány členských států.
Článek 24
1. Tato úmluva podléhá přijetí členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
2. Členské státy oznámí generálnímu tajemníkovi Rady Evropské unie splnění postupů požadovaných jejich ústavními předpisy pro přijetí této úmluvy.
3. Tato úmluva vstoupí v platnost devadesát dnů po oznámení podle odstavce 2 členským státem, který tak učiní jako poslední.
Článek 25
1. Tato úmluva je otevřena k přístupu každému státu, který se stane členem Evropské unie.
2. Znění této úmluvy v jazyce přistupujícího státu vyhotovené Radou Evropské unie je závazné.
3. Listiny o přístupu se uloží u depozitáře.
4. Tato úmluva vstoupí v platnost pro každý stát, který k ní přistoupí, devadesát dnů po uložení jeho listin o přístupu nebo ke dni vstupu této úmluvy v platnost, pokud v okamžiku uplynutí zmíněné lhůty 90 dnů dosud nevstoupila v platnost.
Článek 26
1. Depozitářem této úmluvy je generální tajemník Rady Evropské unie.
2. Depozitář zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství informace o přijímání a přistupování, prohlášení a výhrady, jakož i jakákoli další oznámení týkající se této úmluvy.
Článek 27
1. Jakýkoli spor mezi členskými státy o výklad nebo uplatňování této úmluvy musí být nejdříve posouzen v rámci Rady postupem podle hlavy VI Smlouvy o Evropské unii s cílem dosáhnout řešení. Pokud řešení nebylo nalezeno po uplynutí lhůty šesti měsíců, může některá ze stran sporu věc předložit Soudnímu dvoru Evropských společenství.
2. Jakýkoli spor mezi jedním nebo několika členskými státy a Komisí Evropských společenství o uplatňování této úmluvy, který nebyl vyřešen jednáním, lze předložit Soudnímu dvoru.
Na důkaz čehož připojili zplnomocnění zástupci k této úmluvě své podpisy.
V Bruselu dne dvacátého šestého července tisíc devět set devadesát pět v anglickém, dánském, finském, francouzském, německém, nizozemském, irském, italském, portugalském, řeckém, španělském a švédském jazyce, přičemž všechna znění mají stejnou platnost, v jediném prvopisu, jenž bude uložen v archivu generálního tajemníka Rady Evropské unie.

1) Úř. věst. č. L 49, 21. 2. 1989, s. 26.