65/2014 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Protokolu o změně a doplnění Smlouvy mezi Českou republikou a Slovenskou republikou o právní pomoci poskytované justičními orgány a o úpravě některých právních vztahů v občanských a trestních věcech z 29. října 1992 a jejího Závěrečného protokolu

65
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 29. října 2012 byl v Uherském Hradišti podepsán Protokol o změně a doplnění Smlouvy mezi Českou republikou a Slovenskou republikou o právní pomoci poskytované justičními orgány a o úpravě některých právních vztahů v občanských a trestních věcech z 29. října 1992 a jejího Závěrečného protokolu1).
S Protokolem vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky jej ratifikoval. Ratifikační listiny byly vyměněny v Praze dne 11. září 2014.
Protokol vstupuje v platnost na základě svého článku 21 odst. 2 dne 1. prosince 2014. České znění Protokolu se vyhlašuje současně.


Protokol o změně a doplnění Smlouvy mezi Českou republikou a Slovenskou
republikou o právní pomoci poskytované justičními orgány a o úpravě
některých právních vztahů v občanských a trestních věcech z 29. října 1992 a
jejího Závěrečného protokolu
Česká republika a Slovenská republika (dále „smluvní strany“)
vedeny společnou vůlí účinně čelit novým formám trestné činnosti a reagovat na mezinárodní charakter trestné činnosti,
ve snaze usnadnit poskytování právní pomoci mezi oběma státy a doplnit úpravu vzájemných právních vztahů v trestních věcech,
zohledňujíce mezinárodní závazky smluvních stran v oblasti mezinárodní justiční spolupráce v trestních věcech,
rozhodnuty zlepšit a doplnit Smlouvu mezi Českou republikou a Slovenskou republikou o právní pomoci poskytované justičními orgány a o úpravě některých právních vztahů v občanských a trestních věcech z 29. října 1992 a její Závěrečný protokol (dále jen „dvoustranná smlouva“),
se dohodly takto:
Část I
Článek 1
V článku 2 odstavec 3 dvoustranné smlouvy se slova „Ministerstvo spravedlnosti České republiky“ a „Generální prokuratura České republiky“ nahrazují slovy „Ministerstvo spravedlnosti“ a „Nejvyšší státní zastupitelství“ a „Ministerstvo spravedlnosti Slovenské republiky“ a „Generální prokuratura Slovenské republiky“ se nahrazují slovy „ministerstvo spravedlnosti“ a „generální prokuratura“.
Článek 2
Článek 3 dvoustranné smlouvy zní takto:

„Žádosti a jiné písemnosti zasílané nebo předkládané při uplatňování této smlouvy není třeba překládat.“.
Článek 3
Článek 27 dvoustranné smlouvy zní takto:

„Článek 27
Rozsah úpravy
(1) Smluvní strany si poskytují vzájemnou pomoc při uplatňování institutů spolupráce v trestních věcech podle čtvrté části této smlouvy v rozsahu, za podmínek a způsobem stanoveným v příslušných mnohostranných úmluvách, pokud není k jejich doplnění v první a čtvrté části této smlouvy stanoveno jinak.
(2) Smluvní strany si poskytují vzájemnou pomoc při uplatňování institutů spolupráce v trestních věcech podle čtvrté části této smlouvy s cílem zjednodušení uplatnění a doplnění vnitrostátních právních předpisů přijatých za účelem výkonu právně závazných aktů Evropské unie. Vzájemnou pomoc si poskytují v rozsahu, za podmínek a způsobem stanoveným v příslušných vnitrostátních předpisech, pokud není k jejich doplnění v první a čtvrté části této smlouvy stanoveno jinak.“.
Článek 4
Článek 28 odstavec 9 dvoustranné smlouvy se ruší.
Článek 5
Článek 29 odst. 2 dvoustranné smlouvy zní takto:

„(2) Justiční orgány smluvních stran se při provádění Úmluvy uvedené v odstavci 1 stýkají přímo s výjimkou případů předávání trestních řízení týkajících se trestných činů, za které může být podle právního řádu dožadující smluvní strany uložen trest odnětí svobody na dobu převyšující pět let. V těchto případech se justiční orgány smluvních stran stýkají prostřednictvím ústředních justičních orgánů.“.
Článek 6
Článek 30 dvoustranné smlouvy zní takto:

„Článek 30
Vydávání osob
(1) Předávání osob k trestnímu stíhání nebo k výkonu trestu se mezi smluvními stranami uskutečňuje v souladu s jejich vnitrostátním právním řádem na základě evropského zatýkacího rozkazu.
(2) Jestliže bylo řízení o vydání, osoby zahájeno na základě mezinárodních smluv, kterými byly smluvní strany vázány v době zahájení řízení o vydání, postupuje se podle těchto mezinárodních smluv.
(3) Smluvní strany nebudou vyžadovat při předávání osob k trestnímu stíhání nebo výkonu trestu na základě evropského zatýkacího rozkazu ve vzájemných vztazích zvláštní souhlas s trestním stíháním, odsouzením nebo zadržením za účelem výkonu trestu nebo ochranného opatření předané osoby pro skutek, který byl spáchán před jejím předáním a pro nějž tato osoba předána nebyla. To neplatí, jestliže se jedná o předání vlastních občanů smluvních stran, nebo jestliže v konkrétním případě vykonávající justiční orgán stanovený podle právního řádu smluvní strany rozhodne jinak.“.
Článek 7
Článek 31 dvoustranné smlouvy zní takto:

„Článek 31
Předávání odsouzených osob
(1) Státní občané jedné smluvní strany, odsouzení k trestu odnětí svobody na území druhé smluvní strany, se předávají k výkonu trestu odnětí svobody na území té smluvní strany, jejímiž jsou státními občany v souladu se štrasburskou Úmluvou o předávání odsouzených osob z 21. března 1983. Stejně se postupuje v případě, kdy odsouzená osoba není státním občanem druhé smluvní strany, ale má na jejím území trvalý pobyt.
(2) Podle Úmluvy uvedené v odstavci 1 se obdobně postupuje i v případě, kdy odsouzená osoba v době podání žádosti o předání k výkonu trestu odnětí svobody se již nachází na území dožádané smluvní strany.
(3) V rozsahu upraveném v Úmluvě k provedení Schengenské dohody z 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích z 19. června 1990 je možné požádat o předání odsouzené osoby k výkonu trestu odnětí svobody i bez jejího souhlasu. Stejně se postupuje, jestliže výkon trestu odnětí svobody nemůže být zabezpečen jiným způsobem a odsouzená osoba se nachází na území dožádané smluvní strany.
(4) Justiční orgány smluvních stran se při provádění Úmluv uvedených v odstavcích 1 a 3 stýkají prostřednictvím ústředních justičních orgánů.“.
Část II
Zvláštní formy spolupráce
Článek 8
Výslech prostřednictvím videokonference
Ustanovení článku 9 Druhého dodatkového protokolu k Evropské úmluvě o vzájemné pomoci ve věcech trestních z 8. listopadu 2001 a článku 10 Úmluvy o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie z 29. května 2000 se použijí mezi smluvními stranami rovněž na výslech obviněného a podezřelého.
Článek 9
Přeshraniční sledování
(1) Policisté jedné smluvní strany jsou při získávání důkazů v trestní věci vedené pro úmyslný trestný čin, který je trestným činem i podle vnitrostátního právního řádu druhé smluvní strany, oprávněni vykonávat sledování osob a věcí na území druhé smluvní strany (dále jen „přeshraniční sledování“), jestliže tato smluvní strana souhlasila s přeshraničním sledováním na základě žádosti o vzájemnou pomoc předem podané příslušným justičním orgánem. Souhlas může být vázán na podmínky. Na žádost se sledování osoby odevzdá policistům té smluvní strany, na jejímž území se sledování uskutečňuje.
(2) Žádosti o vzájemnou pomoc podle odstavce 1 zasílá příslušný justiční orgán dožadující strany:
- v České republice Krajskému státnímu zastupitelství v Praze,
- ve Slovenské republice Krajské prokuratuře v Bratislavě.
Kopie žádosti se zašle ústřednímu kontaktnímu místu dožádané smluvní strany uvedenému v odstavci 8.
(3) Jestliže není možné z důvodů zvláštní naléhavosti předem požádat příslušné justiční orgány druhé smluvní strany o souhlas s přeshraničním sledováním, mohou policisté provádět přeshraniční sledování při splnění těchto podmínek:
a) překročení státních hranic musí být bezodkladně oznámeno ústřednímu kontaktnímu místu uvedenému v odstavci 8 té smluvní strany, na jejímž území se má přeshraniční sledování provádět,
b) žádosti podle odstavce 1 musí obsahovat i důvody překročení státních hranic druhé smluvní strany bez předem daného souhlasu a musí být bezodkladně dodatečně zaslány,
c) na žádost příslušného justičního orgánu smluvní strany, na jejímž území se uskutečňuje přeshraniční sledování, se toto sledování musí ihned ukončit; stejně se postupuje, jestliže souhlas s přeshraničním sledováním nebyl poskytnut do dvanácti (12) hodin od překročení státní hranice druhé smluvní strany,
d) jestliže příslušný justiční orgán dožádané smluvní strany dodatečně neudělí souhlas s přeshraničním sledováním, informace v této souvislosti získané není možné použít v trestním řízení; záznamy vyhotovené s použitím technických prostředků sledování se musí bezodkladně zničit.
(4) Přeshraniční sledování podle odstavců 1 a 3 je možné provádět pozemní, vzdušnou a vodní cestou bez prostorového omezení.
(5) Přeshraniční sledování podle odstavců 1 a 3 je přípustné výlučně za následujících všeobecných podmínek, přičemž policisté provádějící přeshraniční sledování:
a) jsou vázáni ustanoveními tohoto protokolu a vnitrostátním právním řádem smluvní strany, na jejímž území provádějí přeshraniční sledování; přitom jsou povinni postupovat podle pokynů policisty podle odstavce 10 té smluvní strany, na jejímž území se provádí přeshraniční sledování,
b) musí být schopni kdykoliv prokázat svoji příslušnost k orgánu podle odstavce 10 a kromě případů uvedených v odstavci 3 musí mít u sebe doklad o udělení souhlasu s přeshraničním sledováním,
c) nesmí vstupovat do obydlí a prostorů nepřístupných pro veřejnost,
d) nejsou oprávněni omezit osobní svobodu sledované osoby,
e) mohou mít při sobě služební zbraň a ostatní donucovací prostředky podle vnitrostátních právních předpisů kromě případu, kdy příslušné orgány smluvní strany, na jejímž území se přeshraniční sledování provádí, rozhodnou jinak; služební zbraň mohou použít jen v případě nutné obrany nebo krajní nouze a ostatní donucovací prostředky jen v souladu s vnitrostátními právními předpisy smluvní strany, na jejímž území provádějí přeshraniční sledování,
f) mohou používat služební prostředky spojení v souladu s vnitrostátním právním řádem smluvní strany, na jejímž území se přeshraniční sledování provádí,
g) mohou použít motorové vozidlo, plavidlo nebo letecký prostředek,
h) mohou použít potřebné technické prostředky sledování, jestliže jejich použití umožňuje vnitrostátní právní řád smluvní strany, na jejímž území se přeshraniční sledování provádí; druhy a způsob použití těchto prostředků se uvedou v žádosti podle odstavce 1,
i) jsou povinni podat zprávu o provedeném přeshraničním sledování ústřednímu kontaktnímu místu smluvní strany, na jejímž území se přeshraniční sledování provádělo.
(6) Skutečnou totožnost policisty provádějícího přeshraniční sledování není možné odhalit ani jinak prozradit, a to ani v řízení před soudem, bez předchozího souhlasu příslušného ústředního kontaktního místa uvedeného v odstavci 8.
(7) Záznamy z přeshraničního sledování provedeného na území dožádané smluvní strany mohou být použity jako důkaz v jiné trestní věci na území dožadující smluvní strany jen se souhlasem příslušného justičního orgánu dožádané smluvní strany uvedeného v odstavci 2.
(8) Ústředními kontaktními místy jsou:
- v České republice Policejní prezidium České republiky,
- ve Slovenské republice Prezidium Policejního sboru.
(9) Pokud se přeshraniční sledování pro účely uvedené v odstavci 1 provádí výhradně za využití technických prostředků sledování bez potřeby pomoci druhé smluvní strany, není třeba jejího předchozího souhlasu. K využití výsledků takového přeshraničního sledování, které bylo provedeno bez předchozího souhlasu, je třeba souhlasu orgánu uvedeného v odstavci 2 smluvní strany, na jejímž území bylo takové přeshraniční sledování prováděno. Žádost o souhlas s využitím výsledků takového přeshraničního sledování zašle příslušný justiční orgán dožadující smluvní strany bezodkladně orgánu dožádané smluvní strany uvedenému v odstavci 2 a její kopii ústřednímu kontaktnímu místu této smluvní strany uvedenému v odstavci 8. Není-li souhlas udělen, nesmí být materiály získané takovým přeshraničním sledováním použity v trestním řízení; záznamy vyhotovené s použitím technických prostředků sledování se musí bezodkladně zničit.
(10) Pro účely provádění tohoto článku se policisty rozumějí:
- v České republice příslušníci. Policie České republiky a příslušníci pověřených celních orgánů,
- ve Slovenské republice příslušníci Policejního sboru.
Článek 10
Sledovaná zásilka
(1) Na základě žádosti o vzájemnou pomoc příslušných justičních orgánů jedné smluvní strany při získávání důkazů v trestní věci může dožádaná smluvní strana povolit na svém území sledování zásilky v souladu se svým vnitrostátním právním řádem.
(2) Žádosti o vzájemnou pomoc podle odstavce 1 zasílá příslušný justiční orgán dožadující strany:
- v České republice Krajskému státnímu zastupitelství v Praze,
- ve Slovenské republice Krajské prokuratuře v Bratislavě.
Kopie žádosti se zašle ústřednímu kontaktnímu místu dožádané smluvní strany uvedenému v článku 9 odstavec 8.
(3) Příslušné orgány dožádané smluvní strany převezmou sledování zásilky při překročení státní hranice nebo na místě odevzdání dohodnutém mezi příslušnými orgány, aby se zabránilo přerušení sledování. Sledování zásilky se provádí způsobem umožňujícím zadržení této zásilky. Příslušné orgány dožadující smluvní strany mohou po převzetí sledování zásilku dále doprovázet se souhlasem příslušných orgánů smluvní strany, na jejímž území se sledovaní zásilky provádí, společně s jejími příslušnými orgány. Přitom jsou povinny postupovat podle ustanovení tohoto článku, vnitrostátních právních předpisů dožádané smluvní strany a pokynů zástupce příslušného orgánu dožádané smluvní strany.
(4) Sledování zásilky na území dožádané smluvní strany řídí její příslušné orgány, které informují dožadující smluvní stranu o osobě vykonávající její řízení.
(5) Ve výjimečných případech je možné sledovanou zásilku zajistit. Jestliže byla sledovaná zásilka zajištěna na území dožádané smluvní strany, může být předána na základě písemné žádosti o vzájemnou pomoc dožadující smluvní straně. Jestliže je to nutné, mohou příslušné orgány dožadující smluvní strany na území dožádané smluvní strany omezit osobní svobodu osoby, která sledovanou zásilku doprovází, až do zákroku policejních orgánů dožádané smluvní strany.
(6) Jestliže z důvodu zvláštní naléhavosti není možné podat žádost podle odstavce 1 před překročením státní hranice, příslušné orgány mohou převzít sledování zásilky i bez předchozí žádosti o právní pomoc. Žádost podle odstavce 1 musí obsahovat i důvody překročení státních hranic druhé smluvní strany bez předem uděleného povolení a musí být bezodkladně dodatečně zaslána justičnímu orgánu druhé smluvní strany uvedenému v odstavci 2. Jestliže příslušný justiční orgán dožádané smluvní strany dodatečně nepovolí sledování zásilky, tato musí být ihned zadržena a informace v této souvislosti získané není možné použít jako důkaz v trestním řízení na území dožadující smluvní strany.
(7) Při sledování zásilky se na příslušné orgány dožadující smluvní strany přiměřeně použijí ustanovení článku 9 odstavec 5, kromě písmene d).
(8) Ustanovení tohoto článku se přiměřeně použijí i ve vztahu k žádosti smluvní strany o vzájemnou pomoc týkající se převzetí sledování zásilky ze třetího státu nebo odevzdání jejího sledování do třetího státu. V žádosti podle odstavce 1 dožadující smluvní strana uvede, že požádala o souhlas s takovýmto postupem dotčený třetí stát. O udělení souhlasu bezodkladně informuje dožádanou smluvní stranu.
(9) Pro účely provádění tohoto článku se příslušnými orgány rozumějí:
- v České republice policejní orgány a pověřené celní orgány,
- ve Slovenské republice příslušníci Policejního sboru v součinnosti s orgány celní správy.
Článek 11
Použití agenta
(1) Při získávání důkazů v trestní věci může smluvní strana za podmínek stanovených svým právním řádem na základě předem podané žádosti justičního orgánu o vzájemnou pomoc souhlasit s použitím policisty druhé smluvní strany v postavení agenta. Skutečná totožnost agenta se v žádosti neuvádí.
(2) Žádosti o vzájemnou pomoc podle odstavce 1 adresuje příslušný orgán dožadující smluvní strany:
- v České republice Vrchnímu státnímu zastupitelství v Praze,
- ve Slovenské republice Krajské prokuratuře v Bratislavě.
Tento dožádaný justiční orgán informuje o podané žádosti ústřední kontaktní místo uvedené v článku 9 odstavec 8.
(3) Řízení agenta přísluší policistovi dožádané smluvní strany. Použití agenta bude ukončeno na základě oznámení kterékoliv smluvní strany.
(4) Dožádaná smluvní strana poskytne agentovi nutnou personální, logistickou a technickou podporu a učiní veškerá potřebná opatření, aby agenta chránila během použití na svém území.
(5) Nemůže-li být z důvodu zvláštní naléhavosti podána žádost podle odstavce 1 před překročením státní hranice a existuje-li závažné nebezpečí, že bez použití agenta na území druhé smluvní strany by byla odhalena totožnost nebo použitá legenda tohoto agenta, je jeho použití na území druhé smluvní strany výjimečně přípustné bez předchozího souhlasu příslušného justičního orgánu dožádané smluvní strany. Překročení státní hranice agentem je třeba neprodleně oznámit ústřednímu kontaktnímu místu druhé smluvní strany uvedenému v článku 9 odstavec 8, Žádost o vzájemnou pomoc, v níž jsou uvedeny i důvody pro použití agenta bez předchozího souhlasu dožádané smluvní strany, je třeba bezodkladně podat dodatečně. Jestliže příslušný justiční orgán dožádané smluvní strany dodatečně neudělí souhlas s použitím agenta, informace v této souvislosti získané není možné použít jako důkaz v trestním řízení vedeném na území dožadující smluvní strany.
(6) Odstavce 1 až 4 platí obdobně v případech, kdy smluvní strana požádá o použití policisty druhé smluvní strany na svém území. V takových případech, není-li dohodnuto jinak, hradí náklady použití tohoto agenta dožadující smluvní strana.
(7) Smluvní strany učiní vše pro utajení totožnosti a zajištění bezpečnosti agenta i po ukončení jeho použití. Skutečnou totožnost policisty působícího jako agent není možné odhalit ani jinak prozradit, a to ani v řízení před soudem, bez předchozího souhlasu příslušného ústředního kontaktního místa uvedeného v článku 9 odstavec 8.
(8) Pokud byl udělen souhlas s použitím agenta, není nutné podávat zvláštní žádost o souhlas s provedením předstíraného převodu nebo přeshraničního sledování, které má provést tento agent.
Článek 12
Předstíraný převod
(1) Při získávání důkazů v trestní věci může smluvní strana za podmínek stanovených svým právním řádem na základě předem podané žádosti justičního orgánu o vzájemnou pomoc povolit na svém území předstíraný převod.
(2) Pro provedení předstíraného převodu policistou jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany se přiměřeně použije článek 11 odstavce 1 až 7.
Článek 13
Společné vyšetřovací týmy
(1) Na spolupráci formou společných vyšetřovacích týmů se použije článek 13 Úmluvy o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie z 29. května 2000.
(2) K uzavření písemné dohody o vzniku společného vyšetřovacího týmu jsou příslušné:
- za Českou republiku Nejvyšší státní zastupitelství,
- za Slovenskou republiku generální prokuratura.
(3) Vedoucím společného vyšetřovacího týmu je vždy zástupce justičního orgánu smluvní strany, na jejímž území tým působí.
(4) Ustanovení článku 13 odstavec 10 Úmluvy o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie z 29. května 2000 se vztahuje rovněž na použití důkazů.
Článek 14
Policisté jedné smluvní strany mají na území druhé smluvní strany při plnění úkolů podle této smlouvy stejné postaveni jako policisté druhé smluvní strany.
Článek 15
Trestněprávní a občanskoprávní odpovědnost příslušných orgánů
Na trestněprávní a občanskoprávní odpovědnost příslušných orgánů jedné smluvní strany při plnění úkolů podle této smlouvy na území druhé smluvní strany se použijí články 15 a 16 Úmluvy o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie z 29. května 2000.
Článek 16
Dohled nad podmíněně odsouzenými a podmíněně propuštěnými pachateli
Předání dohledu nad podmíněně odsouzenými a podmíněně propuštěnými pachateli se mezi smluvními stranami uskutečňuje v souladu s podmínkami Evropské úmluvy o dohledu nad podmíněně odsouzenými a podmíněně propuštěnými pachateli z 30. listopadu 1964.
Společná ustanovení
Článek 17
Utajované skutečnosti
Příslušné orgány smluvních stran jsou oprávněny předávat si utajované informace do stupně „důvěrné“ včetně přímo. Utajované informace lze přímo předávat kurýrem nebo elektronickou cestou s využitím certifikovaných elektronických prostředků v souladu s podmínkami administrativní a personální bezpečnosti stanovenými vnitrostátním právním řádem. Jinak se postupuje v souladu s platnými smlouvami uzavřenými mezi Českou republikou a Slovenskou republikou o vzájemné ochraně utajovaných skutečností.
Článek 18
Náklady
(1) Pokud se v konkrétním případě smluvní strany nedohodnou jinak, nebudou vzájemně požadovat náhradu nákladů vzniklých v rámci spolupráce podle čtvrté části dvoustranné smlouvy a tohoto protokolu, kromě:
a) znalečného,
b) případu uvedeného v článku 11 odstavec 6,
c) nákladů provozovatelů telekomunikačních sítí nebo poskytovatelů telekomunikačních služeb vynaložených na odposlech telekomunikačního provozu,
d) vysokých nebo mimořádných výdajů.
(2) Smluvní strany budou vzájemně konzultovat za účelem předběžného vyčíslení výdajů, které by mohly být nárokovány podle odstavce 1 písm. c) a písm. d), a stanovení rozsahu a podmínek jejich náhrady.
Část III
Článek 19
Vzájemné konzultace
(1) Ústřední justiční orgány budou ve vzájemně dohodnutých termínech konzultovat možnosti co nejúčinnějšího provádění této smlouvy.
(2) Smluvní strany při provádění této smlouvy postupují tak, aby bylo předcházeno vzniku případných sporů.
Článek 20
Změny orgánů
Smluvní strany si prostřednictvím ministerstev spravedlnosti vzájemně oznámí změny v označení a příslušnosti orgánů uvedených v článku 9 odstavec 2, 8 a 10, článku 10 odstavec 2 a 9, článku 11 odstavec 2 a článku 13 odstavec 2 tohoto protokolu.
Článek 21
Nabytí platnosti
(1) Tento protokol podléhá ratifikaci. Ratifikační listiny budou vyměněny v Praze.
(2) Tento protokol nabude platnosti prvním dnem třetího měsíce následujícího po dní výměny ratifikačních listin.
(3) Tento protokol se uzavírá na dobu neurčitou. Každá smluvní strana jej však může písemně diplomatickou cestou vypovědět. Protokol pozbývá platnosti po uplynutí 12 měsíců ode dne doručení výpovědi druhé smluvní straně.
(4) Dnem pozbytí platnosti dvoustranné smlouvy pozbývá platnosti tento protokol.
Dáno v Uherském Hradišti dne 29. října 2012 ve dvou původních vyhotoveních, každé v jazyce českém a slovenském, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
Za Českou republiku
JUDr. Pavel Blažek, Ph.D., v. r.
ministr spravedlnosti
Za Slovenskou republiku
Tomáš Borec v. r.
ministr spravedlnosti

1) Smlouva mezi Českou republikou a Slovenskou republikou o právní pomoci poskytované justičními orgány a o úpravě některých právních vztahů v občanských a trestních věcech a její Závěrečný protokol byly podepsané v Praze dne 29. října 1992 a vyhlášené pod č. 209/1993 Sb.