186/1946 Sb.
Smluva medzi Československou republikou a Sväzom sovietskych socialistických republik o Zakarpatskej Ukrajine

186.
JMÉNEM REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ!
Dr. EDVARD BENEŠ,
PRESIDENT REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ,
VŠEM,
KTEŘÍ TENTO LIST ČÍSTI NEBO ČTOUCE SLYŠETI BUDOU,
POZDRAVENÍ.
JMÉNEM REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ
A
SVAZU SOVĚTSKÝCH SOCIALISTICKÝCH REPUBLIK
BYLA SJEDNÁNA TATO SMLOUVA S PROTOKOLEM:

SMLUVA
MEDZI ČESKOSLOVENSKOU REPUBLIKOU A SVAZOM SOVIETSKYCH SOCIALISTICKÝCH REPUBLÍK O ZAKARPATSKEJ UKRAJINE.
PREZIDENT ČESKOSLOVENSKEJ REPUBLIKY
a
PREZÍDIUM NAJVYŠŠIEHO SOVIETA SVÄZU SSR,
predchnutí želaním, aby národy Československej republiky a Sväzu sovietskych socialistických republík žily vo večnom úprimnom priateľstve a aby im vo vzájomnej úzkej spolupráci bola zaistená šťastná budúcnosť, rozhodli sa k tomuto účelu uzavrieť Smluvu a menovali svojimi plnomocníkmi:
PREZIDENT ČESKOSLOVENSKEJ REPUBLIKY
Zdenka Fierlingera, predsedu vlády a Vladimíra Clementisa, štátneho tajomníka v ministerstve zahraničných vecí;
PREZÍDIUM NAJVYŠŠIEHO SOVIETA SSSR
Vjačeslava Michajloviča Molotova, zástupcu predsedu Rady ľudových komisárov a ľudového komisára zahraničných vecí Sväzu SSR,
ktorí, vymeniac si svoje plné moci, ktoré boly najdené v patričnej forme a v úplnom poriadku, dohodli sa na nižšie uvedenom:
Článok 1.
Zakarpatská Ukrajina (podľa československej ústavy nazvaná Podkarpatská Rus), ktorá bola pojatá na základe smluvy zo dňa 10. septembra 1919, uzavretej v St.-Germain-en-Laye ako samosprávny celok do rámca Československej republiky, sjednoťuje sa v súhlase so želaním, prejaveným obyvateľstvom Zakarpatskej Ukrajiny a na základe priateľskej dohody medzi obidvoma Vysokými smluvnými stranami, so svojou odvekou otčinou - Ukrajinou a vteľuje sa do rámca Ukrajinskej sovietskej socialistickej republiky.
Hranica ako bola medzi Slovenskom a Zakarpatskou Ukrajinou dňa 29. septembra 1938 stáva sa s prevedenými zmenami hranicou medzi Československou republikou a Sväzom sovietskych socialistických republík podľa pripojenej mapy.
Článok 2.
Táto Smluva podlieha schváleniu československého Národného shromaždenia a prezídia Najvyššieho sovietu Sväzu sovietskych socialistických republík.
Ratifikačné listiny budú vymenené v Prahe.
Táto Smluva bola uzavretá v Moskve v troch vyhotoveniach, a to každá v slovenskej, ruskej a ukrajinskej reči. Pri interpretácii majú všetky tri texty rovnakú moc.
29. júna 1945.
Z PLNEJ MOCI
PREZIDENTA
ČESKOSLOVENSKEJ REPUBLIKY:
Zd. Fierlinger v. r.
V. Clementis v. r.
L. S.
Z PLNEJ MOCI
PREZÍDIA NAJVYŠŠIEHO SOVIETU
SVÄZU SOVIETSKYCH SOCIALISTICKÝCH REPUBLÍK:
V. Molotov v. r.
L. S.
PROTOKOL
KU SMLUVE MEDZI ČESKOSLOVENSKOU REPUBLIKOU A SVAZOM SOVIETSKYCH SOCIALISTICKÝCH REPUBLÍK O ZAKARPATSKEJ UKRAJINE.
Pri podpise Smluvy o Zakarpatskej Ukrajine strany sa dohodly na nižšie uvedenom:
Článok 1.
Vytýčenie hraníc na mieste samom, ako ich má na zreteli článok 1. Smluvy, bude prevedené Rozhraničovacou komisiou, do ktorej každá z Vysokých smluvných strán vyšle troch zástupcov, ktorí budú mať právo pribrať k rokovaniam potrebný počet znalcov.
Trovy Rozhraničovacej komisie budú znášať obidva zúčastnené štáty rovnakou mierou.
Článok 2.
Osoby slovenskej a českej národnosti, ktoré sú príslušné (majú trvalé bydlisko) na územie Zakarpatskej Ukrajiny, majú právo optovať pre štátne občianstvo Československej republiky a to do 1. januára 1946. Opcia sa koná podľa platných zákonov Československej republiky a nadobúda účinnosti iba po súhlase československých úradov.
Osoby ukrajinskej a ruskej národnosti, ktoré žijú na území Československa (v okresoch Slovenska), majú právo optovať pre štátne občianstvo Sväzu sovietskych socialistických republík a to do 1. januára 1946. Opcia sa koná podľa platných zákonov Sväzu SSR a nadobúda účinnosti iba po súhlase sovietských úradov.
Osoby, ktoré použijú tohoto práva opcie, prenesú svoje bydlisko behom následujúcich 12 mesiacov po obdržaní súhlasu príslušnej vlády s opciou, do štátu, štátne občianstvo ktorého majú prijať, pri čom môžu vziať so sebou celý svoj hnuteľný majetok. Tento majetok nepodlieha z tohoto dôvodu nijakému vývoznému clu ani poplatku. Za nehnuteľný majetok dostanú odškodné.
Taktiež budú odškodnené za zanechaný nehnuteľný majetok osoby českej a slovenskej národnosti, ktoré musely v dôsledku nepriateľskej okupácie opustiť územie Zakarpatskej Ukrajiny. Týmto fyzickým osobám sú postavené na roveň právnické osoby, ktoré vzhľadom na národnostné složenie ich štatutárnych orgánov, aké boly pred okupáciou, je treba považovať za české alebo slovenské.
Článok 3.
K uskutečneniu článku 1. Smluvy z dnešného dňa a článku 2. tohoto Protokolu, pokiaľ ide o otázky právne, majetkové a finančné, ustanovuje sa Likvidačná komisia, do ktorej každá z Vysokých smluvných strán vyšle svojich zástupcov, ktorí budú mať právo pribrať k prácam potrebný počet znalcov.
Do pôsobnosti tejto komisie patrí bezúplatný prevod štátneho majetku na Zakarpatskej Ukrajine z vlastníctva Československej republiky do vlastníctva Sväzu sovietskych socialistických republík.
Článok 4.
Odškodnenie podľa článku 2., odseku 3. a 4., prevedie podľa zásad, vypracovaných Likvidačnou komisiou, československá rešpektívne sovietska vláda. Vysoké smluvné strany vymenia si soznamy vyplatených odškodnení a potom sa prevedie vyrovnanie vzniknuvšieho dluhu. Likvidácia všetkých odškodnení a úhrada rozdielu bude prevedená do 18 mesiacov odo dňa ratifikácie Smluvy.
Článok 5.
Tento Protokol, ktorý tvorí integrujúcu časť Smluvy, podlieha ratifikácii, ktorá sa uskutoční za rovnakých podmienok ako ratifikácia hlavného smluvného aktu.
Moskva, 29. júna 1945.
Z PLNEJ MOCI PREZIDENTA
ČESKOSLOVENSKEJ REPUBLIKY:
Zd. Fierlinger v. r.
V. Clementis v. r.
Z PLNEJ MOCI
PREZÍDIA NAJVYŠŠIEHO SOVIETU
SVÄZU SOVIETSKYCH SOCIALISTICKÝCH REPUBLÍK:
V. Molotov v. r.
SHLÉDNUVŠE A PROZKOUMAVŠE TUTO SMLOUVU S PROTOKOLEM A VĚDOUCE, ŽE PROZATÍMNÍ NÁRODNÍ SHROMÁŽDĚNÍ REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ S NIMI SOUHLASÍ, PROHLAŠUJEME JE ZA SCHVÁLENY, PŘIJATY, POTVRZENY A UTVRZENY A MOCÍ LISTU TOHOTO PODEPSANÉHO NAŠÍ RUKOU VLASTNÍ JE SCHVALUJEME, PŘIJÍMÁME, POTVRZUJEME A UTVRZUJEME, SLIBUJÍCE SLOVEM SVÝM, JMÉNEM REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ, ŽE JE PEVNĚ A NEPORUŠITELNĚ ZACHOVÁME A NEDOPUSTÍME, ABY PROTI NIM JEDNÁNO BYLO Z JAKÉKOLI PŘÍČINY A JAKÝMKOLI VYMYŠLENÝM ZPŮSOBEM.
TOMU NA SVĚDOMÍ JSME TENTO LIST VYHOTOVITI KÁZALI A K NĚMU PEČEŤ REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ PŘITISKNOUTI DALI.
JENŽ JEST DÁN NA HRADĚ PRAŽSKÉM, DNE 12. LEDNA LÉTA TISÍCÍHO DEVÍTISTÉHO ČTYŘICÁTÉHO ŠESTÉHO.
PRESIDENT REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ:
Dr. EDVARD BENEŠ v. r.
MINISTR ZAHRANIČNÍCH VĚCÍ:
JAN MASARYK v. r.
L. S.
Vyhlašuje se s tím, že ratifikační listiny byly podle článku 2 smlouvy vyměněny v Praze dne 30. ledna 1946 a že tímto dnem tato smlouva nabyla účinnosti. Změna hranic v úseku obce Lekartu, provedená dodatečně ve prospěch Československé republiky výměnou not mezi vládami obou států, není na mapě připojené ke smlouvě vyznačena.

Masaryk v. r.


Mapa