73/1968 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Dohodě mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Rumunské socialistické republiky o mezinárodní silniční dopravě

73
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 5. května 1968
o Dohodě mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Rumunské socialistické republiky o mezinárodní silniční dopravě

Dne 6. prosince 1967 byla v Bukurešti podepsána Dohoda mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Rumunské socialistické republiky o mezinárodní silniční dopravě.
Podle svého článku 24, odstavce 1 vstoupila Dohoda v platnost dnem 9. dubna 1968.
České znění Dohody se vyhlašuje současně.

Ministr:
Dr. Hájek v. r.


DOHODA
mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Rumunské socialistické republiky o mezinárodní silniční dopravě
Vláda Československé socialistické republiky a vláda Rumunské socialistické republiky,
vedeny přáním upravit přepravu osob a nákladů dopravními prostředky silniční dopravy mezi oběma státy, jakož i tranzitem jejich územím,
se dohodly takto:
I. Přeprava cestujících autobusy
Článek 1
Přepravy cestujících autobusy mezi oběma státy, jakož i tranzitem jejich územím, podléhají povolovacímu řízení, s výjimkou přeprav uvedených v článku 4.
Článek 2
1. Pravidelné autobusové tratě mezi oběma státy, jakož i pravidelné tranzitní tratě jejich územím, povolují na základě vzájemnosti a po vzájemné dohodě příslušné orgány obou smluvních stran.
2. Příslušné orgány obou smluvních stran vydávají povolení pro tu část tratě, která prochází jejich územím.
3. Příslušné orgány obou smluvních stran společně stanoví podmínky pro vydávání povolení.
Článek 3
Příslušný orgán jedné smluvní strany předá příslušnému orgánu druhé smluvní strany žádosti na zřízení pravidelných tratí, které zamýšlí provozovat, spolu se všemi potřebnými doklady.
Článek 4
1. Od povolení jsou osvobozeny příležitostné, jakož i turistické přepravy cestujících, jestliže:
a) jedna skupina turistů se přepravuje v jednom směru nebo tam i zpět po stejné trase nebo při okružní jízdě mezi oběma státy anebo tranzitem přes území druhé smluvní strany;
b) skupiny turistů se přepravují autobusem v opakovaných, po sobě jdoucích přepravách do míst a z míst, kde strávily určitý čas; autobus přepravující skupinu turistů ve směru tam se použije ke zpáteční přepravě jiné skupiny turistů dříve přepravené.
Turistické přepravy se mohou provádět během celého roku po příležitostných nebo opakovaných trasách s cestujícími, kteří jsou občany jednoho z obou států nebo státu třetího a kteří se přechodně zdržují na území smluvní strany, kde je autobus evidován.
2. Osvobození od povolení se vztahuje jak na autobus, který nahrazuje poškozený autobus, jenž prováděl přepravu, tak i na příslušný tažný dopravní prostředek.
Článek 5
Každý dopravce používá přepravního dokladu zavedeného u jeho vlastního podniku a vyplňuje jej v jazyku své země.
II. Přeprava nákladů
Článek 6
1. Přepravy nákladů mezi oběma státy nebo tranzitem jejich územím podléhají povolení, s výjimkou přeprav uvedených v článku 7.
2. Příslušné orgány smluvních stran si vzájemně předají každoročně do 15. prosince počet povolení, a to v mezích kontingentu dohodnutého na příští rok.
3. Bude-li počet vydaných povolení nedostačující, příslušné orgány smluvních stran mohou vydat v průběhu roku další požadovaná povolení.
Článek 7
1. Povolení nepodléhají přepravy:
a) stěhovaných svršků,
b) věcí určených pro veletrhy a výstavy,
c) koní, vozidel a jiných sportovních potřeb určených pro sportovní podniky,
d) divadelních dekorací a rekvizit,
e) hudebních nástrojů, předmětů a zařízení pro rozhlasové, televizní a filmové natáčení,
f) rakví, popřípadě popelnic s ostatky zemřelých,
g) poškozených vozidel, jakož i jimi přepravovaných nákladů.
2. Výjimky uvedené pod písmeny b) - e) platí jen tehdy, bude-li přepravovaný náklad dopraven zpět na území smluvní strany, kde je vozidlo evidováno nebo na území třetího státu.
Článek 8
1. Pro každou jízdu a pro každé vozidlo nebo soupravu vozidel se vydává samostatné povolení, odpovídající vzoru dohodnutému mezi příslušnými orgány obou smluvních stran.
2. Jedno povolení opravňuje k jízdě tam i zpět.
3. Povolení bude provázet vozidlo nebo soupravu vozidel po území druhé smluvní strany a bude předloženo na žádost příslušných orgánů této smluvní strany.
4. Příslušné orgány smluvních stran si vrátí použitá i nepoužitá povolení do konce prvého měsíce následujícího roku.
Článek 9
Přesahuje-li váha, popřípadě rozměry použitého vozidla nebo přepravovaného nákladu váhu nebo rozměry nejvýše přípustné na území smluvní strany, je třeba k přepravě zvláštního povolení příslušných orgánů této smluvní strany.
Článek 10
Přepravy nákladů vozidly silniční dopravy podle této Dohody se provádějí na základě nákladního listu, kterého se používá v mezinárodní silniční dopravě.
III. Všeobecná ustanovení
Článek 11
Přepravy cestujících autobusy a přepravy nákladů podle této Dohody mohou provádět dopravci, kteří mají sídlo na území jedné ze smluvních stran a kteří podle vnitrostátních předpisů své země jsou oprávněni provádět mezinárodní silniční dopravu.
Článek 12
Celní projednávání vozidel a nákladů se provádí v souladu s ustanoveními mezinárodních dohod, jimiž jsou obě smluvní strany vázány; pokud není takových úprav, použijí se vnitrostátní předpisy příslušné smluvní strany.
Článek 13
1. Pohonné látky v nádržích, navržených konstruktérem pro daný typ vozidla, se osvobozují od celních a jiných poplatků nebo dávek.
2. Náhradní součástky potřebné k opravě dočasně dovezeného vozidla se rovněž osvobozují od celních a jiných poplatků nebo dávek.
3. Vyměněné součástky budou opět vyvezeny nebo zničeny pod úředním dohledem.
Článek 14
Dopravce je povinen předem pojistit pro případ své hmotné odpovědnosti každé vozidlo, které provádí přepravy podle této Dohody; pojištění se musí vztahovat na všechny škody způsobené třetím osobám.
Článek 15
1. Dopravci, kteří mají sídlo na území jedné smluvní strany, nemají právo přepravovat cestující a náklady mezi dvěma místy ležícími na území druhé smluvní strany.
2. Dopravci, kteří mají sídlo na území jedné smluvní strany, mohou přepravovat náklady z území druhé smluvní strany na území třetího státu, jen obdrží-li souhlas příslušných orgánů druhé smluvní strany.
Článek 16
Příslušné orgány obou smluvních stran vzájemně uznávají národní osvědčení o technickém průkazu vozidla, jakož i národní řidičské průkazy.
Článek 17
Osádky vozidel, osoby provázející náklad, jakož i přepravovaní cestující, musí být vybaveni platnými cestovními doklady.
Článek 18
1. Přepravy cestujících prováděné na základě této Dohody, jakož i přepravy nákladů prováděné na základě povolení vydaných v souladu s podmínkami článku 6 odstavce 2 se vzájemně osvobozují od všech daní, poplatků a dávek. Osvobození se vztahuje rovněž na vozidla a na poplatky za vydání povolení k přepravě.
2. Povolení k přepravě nákladů nad stanovený kontingent, požadovaná podle článku 6 odstavce 3, budou vydávána v souladu s příslušnými vnitrostátními předpisy každé smluvní strany.
Článek 19
Platy vyplývající z provádění této Dohody se vyrovnávají podle platební dohody platné mezi oběma státy.
Článek 20
1. Každá smluvní strana oznámí druhé smluvní straně, které orgány jsou příslušné upravovat otázky týkající se provádění této Dohody.
2. Zástupci zmíněných příslušných orgánů se mohou podle potřeby sejít ve Smíšené komisi za účelem stanovení podmínek pro provádění přeprav a počtů povolení, jakož i za účelem řešení dalších otázek, které mohou vyvstat při provádění této Dohody.
3. Rozhodnutí Smíšené komise podléhají schválení příslušných orgánů obou smluvních stran.
Článek 21
Příslušné orgány obou smluvních stran dohodnou způsob výměny statistických údajů a dokladů o přepravách uskutečněných podle této Dohody.
Článek 22
V případě porušení ustanovení této Dohody, k němuž by došlo na území jedné ze smluvních stran, příslušný orgán státu, v němž je vozidlo evidováno, je povinen na žádost příslušného orgánu druhé smluvní strany uplatnit vůči dopravci nezbytná opatření a uvědomit o tom příslušné orgány druhé smluvní strany.
Článek 23
V případech, které nejsou upraveny ustanoveními této Dohody, popřípadě ustanoveními mezinárodních smluv, jimiž jsou obě smluvní strany vázány, použijí se vnitrostátní předpisy každé ze smluvních stran.
Článek 24
1. Tato Dohoda podléhá schválení podle vnitrostátních předpisů každé smluvní strany a vstoupí v platnost dnem vzájemné výměny nót o tomto schválení.
2. Tato Dohoda zůstane v platnosti jeden rok počínaje dnem, kdy vstoupila v platnost, a bude mlčky prodlužována z roku na rok, pokud ji jedna ze smluvních stran písemně nevypoví nejpozději tři měsíce před uplynutím doby její platnosti.
Na důkaz toho zmocněnci podepsali tuto Dohodu.
Dáno v Bukurešti dne 6. prosince 1967, ve dvou původních vyhotoveních, každé v jazyce českém a rumunském, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
Za vládu
Československé socialistické republiky:
inž. Jan Dufek v. r.
Za vládu
Rumunské socialistické republiky:
inž. Nicolae Stero v. r.