45/2015 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o přístupu České republiky k Mezinárodní úmluvě o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků

45
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí,
kterým se nahrazuje sdělení Ministerstva zahraničních věcí vyhlášené pod č. 53/1995 Sb.

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 7. července 1978 byla v Londýně přijata Mezinárodní úmluva o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků (STCW), 1978.
Listina o přístupu Československé socialistické republiky k Mezinárodní úmluvě o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků, 1978, byla uložena u generálního tajemníka Mezinárodní námořní organizace dne 6. května 1981.
Úmluva vstoupila v platnost na základě svého článku XIV odst. 1 dnem 28. dubna 1984 a tímto dnem vstoupila v platnost i pro Československou socialistickou republiku.
Dne 19. října 1993 Česká republika oznámila generálnímu tajemníkovi Mezinárodní námořní organizace, že v souladu s platnými zásadami mezinárodního práva se jako nástupnický stát České a Slovenské Federativní Republiky považuje s účinností od 1. ledna 1993 za vázanou Mezinárodní úmluvou o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků (STCW), 1978, ze dne 7. července 1978, ve znění pozdějších změn a doplňků.
S Úmluvou dodatečně vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky podepsal dne 15. června 2015 listinu o přístupu České republiky k Úmluvě.
Anglické znění Úmluvy a její překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
MEZINÁRODNÍ ÚMLUVA O NORMÁCH VÝCVIKU, KVALIFIKACE A STRÁŽNÍ
SLUŽBY NÁMOŘNÍKŮ, 1978
ÚČASTNICKÉ STRANY ÚMLUVY,
PŘEJÍCE SI podporovat bezpečnost života a majetku na moři a chránit mořské prostředí uzavřením společné dohody o mezinárodních normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků,
MAJÍCE ZA TO, že tohoto účelu lze nejlépe dosáhnout uzavřením Mezinárodní úmluvy o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků,
SE DOHODLY následovně:
ČLÁNEK I
Obecné povinnosti vyplývající z této úmluvy
(1) Strany se zavazují k provádění ustanovení této úmluvy a její Přílohy, která tvoří nedílnou součást této úmluvy. Veškeré odkazy na tuto úmluvu jsou současně odkazy na její Přílohu.
(2) Strany se zavazují vydávat veškeré zákony, vyhlášky, nařízení a předpisy a podniknout veškeré další kroky, které mohou být nezbytné k úplnému a kompletnímu naplnění této úmluvy, aby se zajistilo, že, z hlediska bezpečnosti života a majetku na moři a ochrany mořského prostředí, budou námořníci na palubách plavidel kvalifikovaní a způsobilí k plnění svých povinností.
ČLÁNEK II
Definice
Pro účely této úmluvy, pokud není výslovně stanoveno jinak:
(a) Termín „strana“ znamená stát, pro který tato úmluva vstoupila v platnost;
(b) Termín „správní orgán“ znamená vládu strany, pod jejíž vlajkou je loď oprávněna plout;
(c) Termín „průkaz způsobilosti“ znamená platný doklad, bez ohledu na jeho název, vystavený nebo na základě pověření správního orgánu nebo uznaný správním orgánem, který opravňuje držitele vykonávat funkce uvedené v tomto dokumentu nebo povolené vnitrostátními předpisy;
(d) Termín „certifikovaný námořník“ znamená být řádným držitelem průkazu způsobilosti;
(e) Termín „Organizace“ znamená Mezivládní námořní konzultační organizaci (IMO);
(f) Termín „generální tajemník“ znamená generálního tajemníka Organizace;
(g) Termín „námořní loď“ znamená loď jinou než ty, které se plaví výlučně ve vnitrozemských vodách nebo v jejich rámci, nebo k nim přiléhajících chráněných vodách nebo v oblastech, kde platí přístavní předpisy;
(h) Termín „rybářské plavidlo“ znamená plavidlo užívané k lovu ryb, velryb, tuleňů, mrožů nebo jiných živých mořských zdrojů;
(i) Termín „Radiokomunikační řád“ znamená Radiokomunikační řád, který je přílohou, nebo se považuje za přílohu, nejnovější Mezinárodní úmluvy o telekomunikacích, která může být v libovolném okamžiku v platnosti.
ČLÁNEK III
Použití
Tato úmluva se vztahuje na námořníky sloužící na palubách námořních lodí oprávněných plout pod vlajkou strany s výjimkou námořníků, kteří slouží na palubách:
(a) válečné lodě, pomocné válečné nebo jiné lodě vlastněné nebo provozované státem a používané pouze pro vládní nekomerční účely. Každá strana však musí zajistit, a to přijetím vhodných opatření, která nenaruší provoz nebo provozní schopnosti těchto lodí jí vlastněných nebo provozovaných, že osoby sloužící na palubách těchto lodí budou splňovat požadavky této úmluvy, pokud je to přijatelné a proveditelné;
(b) rybářských plavidel;
(c) rekreačních jachet, které nejsou používané k obchodním účelům nebo
(d) dřevěných lodí jednoduché konstrukce.
ČLÁNEK IV
Sdělování informací
(1) strany musí co nejdříve sdělit generálnímu tajemníkovi:
(a) znění zákonů, vyhlášek, nařízení, předpisů a dokumentů vydaných k provádění různých záležitostí spadajících do oblasti působnosti této úmluvy;
(b) veškeré podrobnosti, kde je to vhodné, o obsahu a trvání výcvikových programů, spolu s národními zkušebními a jinými požadavky stanovenými pro vystavení každého průkazu způsobilosti vydaného v souladu s touto úmluvou;
(c) dostatečný počet vzorových průkazů způsobilosti vystavených v souladu s touto úmluvou.
(2) Generální tajemník musí informovat všechny strany o obdržení jakékoli informace podle odstavce (1)(a) a mimo jiné i pro účely Článků IX a X, musí jim na vyžádání poskytnout veškeré informace jemu sdělené na základě odstavců (1)(b) a (c).
ČLÁNEK V
Další smlouvy a výklady
(1) Veškeré předešlé smlouvy, úmluvy a ujednání týkající se norem výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků platící mezi stranami budou mít i nadále plnou a kompletní platnost během platnosti této úmluvy, pokud jde o:
(a) námořníky, na které se tato úmluva nevztahuje;
(b) námořníky, na které se tato úmluva vztahuje, pokud jde o záležitosti, které v ní nejsou výslovně upraveny.
(2) Jsou-li však takové smlouvy, úmluvy nebo ujednání v rozporu s ustanoveními této úmluvy, strany musí přezkoumat své závazky vyplývající z těchto smluv, úmluv a ujednání s cílem zajistit, že neexistuje žádný rozpor mezi těmito závazky a jejich závazky na základě této úmluvy.
(3) Na veškeré záležitosti, které nejsou výslovně upraveny v této úmluvě, se nadále vztahují právní předpisy stran.
(4) Nic v této úmluvě se nedotýká kodifikace a rozvoje námořního práva Konferencí Organizace spojených národů o námořním právu svolanou na základě Rezoluce 2750 C (XXV) Valného shromáždění Organizace spojených národů, ani současných nebo budoucích nároků a právních názorů kteréhokoli státu, týkajících se námořního práva a povahy a rozsahu jurisdikce pobřežního státu a státu vlajky.
ČLÁNEK VI
Průkazy způsobilosti
(1) Průkazy způsobilosti pro kapitány, důstojníky nebo členy mužstva se vystaví těm žadatelům, kteří splňují požadavky správního orgánu na službu, věk, zdravotní způsobilost, výcvik, kvalifikaci a zkoušky v souladu s příslušnými ustanoveními Přílohy k této úmluvě.
(2) Průkazy způsobilosti pro kapitány a důstojníky vystavené v souladu s tímto článkem musí být potvrzeny vydávajícím správním orgánem v podobě, která je stanovena v Pravidle I/2 v Příloze. Pokud použitým jazykem není angličtina, musí potvrzení obsahovat i překlad do tohoto jazyka.
ČLÁNEK VII
Přechodná ustanovení
(1) Průkaz způsobilosti nebo osvědčení o službě na lodi na pozici, pro kterou tato úmluva požaduje průkaz způsobilosti a které před vstupem této úmluvy v platnost pro stranu se vystavuje v souladu s právními předpisy dané strany nebo Radiokomunikačního řádu, musí být uznáván jako platný k výkonu služby po vstupu této úmluvy v platnost pro danou stranu.
(2) Po vstupu této úmluvy v platnost pro stranu, může její správní orgán nadále vystavovat průkazy způsobilosti v souladu se svými předchozími postupy a to po dobu nepřesahující pět let. Tyto průkazy způsobilosti se budou pro účel této úmluvy uznávat jako platné. Během tohoto přechodného období se budou tyto průkazy způsobilosti vystavovat pouze námořníkům, kteří zahájili námořní službu před vstupem této úmluvy v platnost pro stranu v rámci konkrétního lodní skupiny, na které se tyto průkazy způsobilosti vztahují. Správní orgán musí zajistit, aby všichni ostatní žadatelé o kvalifikaci byli přezkoušeni a byl jim vystaven průkaz způsobilosti v souladu s touto úmluvou.
(3) Strana může do dvou let po vstupu této úmluvy v platnost pro tuto stranu vystavit osvědčení o délce služby na lodi námořníkům, kteří nejsou držiteli příslušného průkazu způsobilosti vystaveného podle svých právních předpisů před vstupem této úmluvy v platnost pro danou stranu, ale kteří:
(a) sloužili na pozici, pro kterou požadují osvědčení o délce služby na lodi po dobu nejméně tří let na moři během posledních sedmi let předcházejících vstupu této úmluvy v platnost pro danou stranu;
(b) předložili důkazy, že v dané funkci sloužili uspokojivým způsobem;
(c) doložili správnímu orgánu svou zdravotní způsobilost, včetně zraku a sluchu, s přihlédnutím ke svému věku v době podání žádosti.
Pro účely této úmluvy se bude osvědčení o délce služby na lodi vystavené podle tohoto odstavce považovat za ekvivalent průkazu způsobilosti vystaveného na základě této úmluvy.
ČLÁNEK VIII
Výjimky
(1) V případech výjimečné nutnosti mohou správní orgány, pokud to podle jejich názoru nezpůsobí ohrožení osob, majetku nebo životního prostředí, udělit výjimku umožňující konkrétnímu námořníkovi sloužit na konkrétní lodi po určenou dobu nepřesahující šest měsíců a to na pozici, která není funkcí radiodůstojníka nebo radiotelefonisty, s výjimkou případů stanovených v příslušném Radiokomunikačním řádu, pro které nemá odpovídající průkaz způsobilosti, a to za předpokladu, že osoba, které je výjimka povolena musí mít odpovídající kvalifikaci pro bezpečné obsazení volného místa podle požadavků správního orgánu. Výjimky však nelze udělit kapitánovi nebo prvnímu strojnímu důstojníkovi, vyjma případů vyšší moci a jen na co nejkratší možnou dobu.
(2) Veškeré výjimky udělené pro pracovní místo musí být uděleny pouze osobám s řádným průkazem způsobilosti k obsazení pracovního místa pro funkci bezprostředně nižší. Pokud se průkaz způsobilosti na pracovní místo na nižší úrovni touto úmluvou nepožaduje, lze výjimku udělit osobě, jejíž kvalifikace a zkušenosti jsou podle názoru správního orgánu zcela rovnocenné požadavkům na obsazované pracovní místo, a to za předpokladu, že pokud tato osoba nevlastní odpovídající průkaz způsobilosti, je povinna složit zkoušku uznávanou správním orgánem, která prokáže, že tuto výjimku lze bezpečně udělit. Kromě toho musí správní orgány zajistit, aby bylo dotyčné pracovní místo co nejdříve obsazeno držitelem odpovídajícího průkazu způsobilosti.
(3) strany co nejdříve po 1. lednu každého roku zašlou generálnímu tajemníku zprávu obsahující informaci o celkovém počtu výjimek u každé pozice, pro kterou se požaduje průkaz způsobilosti, který byl vystaven v průběhu roku námořním lodím a to spolu s příslušně rozděleným údajem o počtu těchto lodí nad a pod 1 600 hrubých registrovaných tun.
ČLÁNEK IX
Rovnocenná opatření
(1) Tato úmluva nebrání tomu, aby správní orgán zachoval nebo přijímal další opatření pro vzdělávání a výcvik, včetně opatření týkajících se plavby na moři a organizace na lodi, zejména potřeby přizpůsobovat se technickému vývoji a speciálním typům lodí a obchodních aktivit, a to za předpokladu, že úroveň služby na moři, znalosti a účinnosti, pokud jde o navigační a technickou manipulaci s lodí a nákladem, zajišťují příslušný stupeň bezpečnosti na moři a mají preventivní účinek, pokud jde o znečišťování, alespoň rovnocenný požadavkům této úmluvy.
(2) Podrobnosti těchto opatřeních je nutné co nejdříve oznamovat generálnímu tajemníku, který tyto údaje rozešle všem účastnickým stranám.
ČLÁNEK X
Kontrola
(1) Lodě, kromě těch, které jsou vyloučeny Článkem III, podléhají, když se nacházejí v přístavech strany, kontrolám úředníky řádně zmocněnými danou stranou za účelem ověření, zdali jsou všichni námořníci sloužící na lodi, kteří musí být certifikováni na základě této úmluvy, takto certifikováni nebo držiteli příslušné výjimky. Tyto průkazy způsobilosti musí být uznány, pokud neexistují jasné důkazy, že průkaz způsobilosti byl získán podvodně nebo že jeho držitel není osoba, které byl průkaz způsobilosti původně vystaven.
(2) V případě, že byly zjištěny případné nedostatky podle odstavce (1) nebo podle postupů stanovených v Pravidle I/4 „Kontrolní postupy“ musí úředník provádějící tuto kontrolu neprodleně písemně vyrozumět kapitána lodi a konzula nebo, v jeho nepřítomnosti, nejbližšího diplomatického zástupce nebo námořní úřad státu, pod jehož vlajkou je loď oprávněna plout, aby mohla být přijata vhodná opatření. Toto oznámení musí obsahovat podrobnosti o zjištěných nedostatcích a důvody, na jejichž základě strana určila, že tyto nedostatky představují nebezpečí pro osoby, majetek nebo životní prostředí.
(3) Při výkonu kontroly podle odstavce (1), pokud, s přihlédnutím k typu a velikosti lodi a délce a povaze plavby, nejsou nedostatky uvedené v odstavci (3) Pravidla I/4 odstraněny a pokud je určeno, že tato skutečnost představuje nebezpečí pro osoby, majetek nebo životní prostředí, musí strana provádějící kontrolu podniknout kroky k zabránění vyplutí lodi, dokud nebudou tyto požadavky splněny v takovém rozsahu, že toto nebezpečí bude odstraněno. Fakta týkající se přijatého opatření musí být neprodleně oznámeny generálnímu tajemníku.
(4) Při výkonu kontroly podle tohoto článku je nutné vynaložit veškeré možné úsilí, aby se zabránilo nepřiměřenému zadržení nebo zpoždění lodi. Je-li loď takto zadržena nebo zpožděna, bude mít nárok na náhradu za veškeré ztráty nebo škody z tohoto plynoucí.
(5) Tento článek se podle potřeby použije k zajištění toho, aby s loděmi oprávněnými plout pod vlajkou neúčastnické strany nebylo zacházeno mírnějším způsobem než s loděmi oprávněnými plout pod vlajkou strany.
ČLÁNEK XI
Podpora technické spolupráce
(1) strany této úmluvy musí podporovat, po konzultaci s a za pomoci Organizace, strany, které požadují technickou podporu při:
(a) výcviku administrativních a technických pracovníků;
(b) zřizování institucí pro vzdělávání námořníků;
(c) dodávkách zařízení a vybavení pro vzdělávací instituce;
(d) vytváření vhodných výcvikových programů, včetně praktického výcviku na námořních lodích a
(e) usnadňování dalších opatření ke zvýšení odborné způsobilosti námořníků; pokud možno na národní, subregionální nebo regionální úrovni, a to za účelem podpory cílů a záměrů této úmluvy, i s přihlédnutím ke zvláštním potřebám v tomto ohledu rozvojových zemí.
(2) Pokud jde o Organizaci, musí tato podle potřeby sledovat výše uvedené úsilí a to při konzultacích nebo ve spolupráci s dalšími mezinárodními organizacemi, zejména s Mezinárodní organizací práce.
ČLÁNEK XII
Změny
(1) Tuto úmluvu lze změnit jedním z následujících postupů:
(a) změnami po projednání v rámci Organizace:
(i) veškeré změny navržené stranou musí být předloženy generálnímu tajemníkovi, který je pak rozešle všem členským státům Organizace, všem účastnickým stranám a generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce, a to nejméně šest měsíců před jejich projednáním;
(ii) veškeré takto navržené a rozeslané změny musí být postoupeny Výboru pro námořní bezpečnost Organizace k posouzení;
(iii) účastnické strany, zda jsou či nejsou členy Organizace, budou oprávněny účastnit se jednání Výboru pro námořní bezpečnost při posuzování možného přijetí změn;
(iv) změny musí být přijaty dvoutřetinovou většinou stran přítomných a hlasujících ve Výboru pro námořní bezpečnost rozšířeném tak, jak je uvedeno v pododstavci (a)(iii), (dále jen „rozšířený Výbor pro námořní bezpečnost“) a to za podmínky, že v době hlasování musí být přítomna alespoň jedna třetina stran;
(v) takto přijaté změny musí být generálním tajemníkem zaslány všem účastnickým stranám k přijetí;
(vi) změna článku této úmluvy se bude považovat za přijatou ke dni, kdy bude přijata dvěma třetinami stran;
(vii) změna Přílohy této úmluvy se bude považovat za přijatou:
1. po uplynutí dvou let od data, kdy je zaslána účastnickým stranám k přijetí, nebo
2. na konci jiného období, které nesmí být kratší než jeden rok, stanoví-li se tak v době jejího přijetí dvoutřetinovou většinou hlasů stran přítomných a hlasujících v rozšířeném Výboru pro námořní bezpečnost;
změny se však nebudou považovat za přijaté, pokud ve stanovené lhůtě buď více než jedna třetina stran nebo strany, jejichž spojená obchodní loďstva tvořící ne méně než padesát procent hrubé prostornosti světové obchodní flotily lodí o 100 hrubých registrovaných tunách nebo větších oznámí generálnímu tajemníkovi, že mají proti změně námitky;
(viii) změna článku vstoupí v platnost pro ty strany, které ji přijaly, po uplynutí šesti měsíců od data, kdy se považuje za přijatou, a pro každou stranu, která ji přijme po tomto datu, po uplynutí šesti měsíců ode dne přijetí touto stranou;
(ix) změna Přílohy této úmluvy vstoupí v platnost pro všechny strany, s výjimkou těch, které proti změně vznesly námitky podle pododstavce (a)(vii) a které tyto námitky nestáhly, po uplynutí šesti měsíců po datu, kdy se považuje za přijatou. Před datem stanoveným pro vstup změny v platnost může kterákoli strana oznámit generálnímu tajemníkovi, že se vyjímá z účinnosti této změny na dobu nepřesahující jeden rok od data jejího vstupu v platnost, nebo na delší období, které může být stanoveno dvoutřetinovou většinou stran přítomných a hlasujících v rozšířeném Výboru pro námořní bezpečnost v době přijetí změny, nebo
(b) změna konferencí:
(i) na žádost jedné ze stran odsouhlasené nejméně jednou třetinou stran musí Organizace, ve spojení nebo po konzultaci s generálním ředitelem Mezinárodního úřadu práce, svolat konferenci stran k posouzení změn této úmluvy;
(ii) každá změna přijatá na takové konferenci dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících stran musí generální tajemník zaslat všem účastnickým stranám k přijetí;
(iii) pokud konference nerozhodne jinak, změna se bude považovat za přijatou a vstoupí v platnost v souladu s postupy uvedenými v pododstavcích (a)(vi) a (a)(viii) respektive v pododstavcích (a)(vii) a (a)(ix), a to za předpokladu, že odkazy v těchto pododstavcích na rozšířený Výbor pro námořní bezpečnost budou znamenat odkazy na tuto konferenci.
(2) Veškerá prohlášení o přijetí změny nebo námitky proti ní, veškerá oznámení podaná podle odstavce (1)(a)(ix) musí být předloženy písemně generálnímu tajemníkovi, který musí vyrozumět všechny strany o takovém podání a o datu jeho přijetí.
(3) Generální tajemník vyrozumí všechny strany o veškerých změnách, které vstoupí v platnost a to spolu s datem, kdy každá taková změna vstoupí v platnost.
ČLÁNEK XIII
Podpis, ratifikace, přijetí, schválení a přistoupení
(1) Tato úmluva zůstává otevřena k podpisu v sídle Organizace od 1. prosince 1978 do 30. listopadu 1979 a poté zůstává otevřena k přistoupení. Každý stát se může stát stranou následujícím způsobem:
(a) podpisem bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení, nebo
(b) podpisem podléhajícím ratifikaci, přijetí nebo schválení, po němž následuje ratifikace, přijetí nebo schválení, nebo
(c) přistoupením.
(2) Ratifikace, přijetí, schválení nebo přistoupení se uskuteční uložením listiny o tomto úkonu u generálního tajemníka.
(3) Generální tajemník vyrozumí všechny státy které tuto úmluvu podepsaly nebo k ní přistoupily a také generálního ředitele Mezinárodního úřadu práce o jakémkoli podpisu nebo uložení listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení a o datu jejího uložení.
ČLÁNEK XIV
Vstup v platnost
(1) Tato úmluva vstoupí v platnost dvanáct měsíců po datu, kdy nejméně dvacet pět států, jejichž spojená obchodní loďstva tvoří ne méně než padesát procent hrubé prostornosti světové obchodní flotily lodí o 100 hrubých registrovaných tunách nebo větších, ji buď podepíše bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení, nebo uloží potřebné listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu v souladu s Článkem XIII.
(2) Generální tajemník vyrozumí všechny státy, které tuto úmluvu podepsaly nebo k ní přistoupily o datu, kdy vstoupí v platnost.
(3) Veškeré listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu uložené během těchto dvanácti měsíců uvedených v odstavci (1) nabývají účinku při vstupu této úmluvy v platnost nebo tři měsíce po uložení těchto listin podle toho, které datum je pozdější.
(4) Veškeré listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu uložené po datu, kdy tato úmluva vstoupí v platnost tři měsíce po datu uložení.
(5) Po datu, kdy se změna považuje za přijatou podle Článku XII, se bude každá uložená listina o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu vztahovat na tuto úmluvu ve znění dané změny.
ČLÁNEK XV
Výpověď
(1) Tuto úmluvu může vypovědět kterákoli strana a to kdykoli po uplynutí pěti let od data, kdy tato úmluva vstoupila v platnost pro danou stranu.
(2) Výpověď musí být provedena formou písemného oznámení generálnímu tajemníku, který musí uvědomit všechny ostatní strany a generálního ředitele Mezinárodního úřadu práce o tomto obdrženém oznámení a o datu jeho přijetí, jakož i o datu, kdy tato výpověď nabývá účinku.
(3) Výpověď nabývá účinku dvanáct měsíců po přijetí oznámení o výpovědi generálním tajemníkem nebo po uplynutí delšího období, které může být uvedeno v tomto oznámení.
ČLÁNEK XVI
Uložení a registrace
(1) Tato úmluva bude uložena u generálního tajemníka, který předá ověřené opisy všem státům, které tuto úmluvu podepsaly nebo k ní přistoupily.
(2) Jakmile tato úmluva vstoupí v platnost, generální tajemník předá její text generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů k registraci a zveřejnění a to v souladu s Článkem 102 Charty Organizace spojených národů.
ČLÁNEK XVII
Jazyky
Tato úmluva se sjednává v jediném vyhotovení v čínštině, angličtině, francouzštině, ruštině a španělštině, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. Oficiální překlady do arabštiny a němčiny budou připraveny a uloženy s podepsaným originálem.
NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní, řádně zmocněni svými vládami k tomuto účelu, své podpisy pod tuto úmluvu.
V LONDÝNĚ dne sedmého července, tisíc devět set sedmdesát osm.

PŘÍLOHA
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Pravidlo I/1
Definice
Pro účely této úmluvy, pokud není výslovně stanoveno jinak:
(a) Termín „pravidla“ znamená Pravidla obsažená v Příloze k této úmluvě;
(b) Termín „úředně schválený“ znamená úředně schválený správním orgánem;
(c) Termín „kapitán“ znamená osobu, která velí lodi;
(d) Termín „důstojník” znamená člena posádky, mimo kapitána lodi, jmenovaného jako důstojník národními právními normami nebo předpisy nebo, v případě neexistence takového jmenování, kolektivní smlouvou nebo zvykem;
(e) Termín „palubní důstojník“ znamená kvalifikovaného důstojníka v palubní skupině;
(f) Termín „první“ palubní důstojník“ znamená palubního důstojníka v hodnosti nejbližší kapitánovi a kterému připadne velení lodi v případě nezpůsobilosti kapitána;
(g) Termín „strojní důstojník“ znamená kvalifikovaného důstojníka ve strojní skupině;
(h) Termín „první strojní důstojník“ znamená vedoucího strojního důstojníka zodpovědného za mechanický pohon lodi;
(i) Termín „druhý strojní důstojník“ znamená strojního důstojníka v hodnosti nejbližší prvnímu strojnímu důstojníku a na kterého připadne odpovědnost za mechanický pohon lodi v případě nezpůsobilosti prvního strojního důstojníka;
(j) Termín „strojní asistent“ znamená osobu, která se účastní výcviku na strojního důstojníka a je jako strojní asistent jmenovaná národními právními normami nebo předpisy;
(k) Termín „radiodůstojník“ znamená osobu, která je držitelem průkazu způsobilosti radiooperátory první nebo druhé třídy nebo všeobecného průkazu způsobilosti radiooperátora námořní pohyblivé služby vystaveného podle ustanovení Radiokomunikačního řádu a která je zaměstnána v radiotelegrafické stanici lodi, která musí být takovou stanicí vybavena podle Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři;
(l) Termín „radiotelefonista“ znamená osobu, která je držitelem příslušného průkazu způsobilosti vystaveného podle ustanovení Radiokomunikačního řádu;
(m) Termín „člen mužstva“ znamená člena posádky lodi, který není kapitánem ani důstojníkem;
(n) Termín „příbřežní plavba“ znamená plavbu v blízkosti jedné ze stran tak, jak je definováno touto stranou;
(o) Termín „výkon pohonu“ znamená výkon v kilowattech, který je uveden v Rejstříkovém listu lodi nebo v jiném úředním dokladu;*
(p) Termín „povinnosti radiodůstojníka“ zahrnuje, podle potřeby, strážní funkci a technickou údržbu a opravy v souladu s Radiokomunikačním řádem, Mezinárodní úmluvou o bezpečnosti lidského života na moři a, na uvážení jednotlivých správních orgánů, v souladu s příslušným doporučením IMO;
(q) Termín „ropný tanker“ znamená loď zkonstruovanou a užívanou k hromadné přepravě ropy a ropných látek;
(r) Termín „tanker pro přepravu chemikálií“ znamená loď zkonstruovanou a užívanou pro hromadnou přepravu jakékoli kapalné chemické látky uvedené v „Předpise pro stavbu a vybavení lodí hromadně přepravujících nebezpečné chemikálie“ IMO;
(s) Termín „tanker pro přepravu zkapalněného plynu“ znamená loď zkonstruovanou a užívanou pro hromadnou přepravu jakéhokoli zkapalněného plynu uvedeného v „Předpise pro stavbu a vybavení lodí hromadně přepravujících zkapalněné plyny“ IMO.
Pravidlo I/2
Obsah průkazu způsobilosti a podoba potvrzení
1. Průkaz způsobilosti musí být v úředním jazyce nebo jazycích vystavujícího státu. Pokud použitým jazykem není angličtina, musí potvrzení obsahovat i překlad do tohoto jazyka.
2. Pokud jde o radiodůstojníky a radiotelefonisty, správní orgán může:
(a) zahrnout dodatečné znalosti požadované příslušnými pravidly Přílohy k této úmluvě ve zkoušce k vystavení průkazu způsobilosti v souladu s Radiokomunikačním řádem nebo
(b) vystavit zvláštní průkaz způsobilosti uvádějící, že držitel má dodatečné znalosti požadované v Příloze této Úmluvy.
3. Podoba potvrzení průkazu způsobilosti požadovaného podle Článku VI této úmluvy musí být následující:

Pravidlo I/3
Zásady pro příbřežní plavby
1. Žádná strana definující příbřežní plavby pro účely této úmluvy nesmí stanovovat požadavky na výcvik, zkušenosti nebo kvalifikaci pro námořníky sloužící na palubách lodí oprávněných plout pod vlajkou jiné strany, které se provozují při takových plavbách způsobem, který by měl za následek přísnější požadavky na tyto námořníky než na námořníky sloužící na palubách lodí oprávněných plout pod její vlastní vlajkou. V žádném případě nesmí žádná strana stanovovat požadavky, pokud jde o námořníky sloužící na palubách lodí oprávněných plout pod vlajkou jiné strany nad rámec požadavků této úmluvy, pokud jde o lodě nepoužívané k příbřežním plavbám.
2. Pokud jde o lodě oprávněné plout pod vlajkou strany pravidelně používané k příbřežním plavbám u pobřeží jiné strany, musí strana, pod jejíž vlajkou je loď oprávněna plout stanovit požadavky na výcvik, zkušenosti a kvalifikaci pro námořníky sloužící na palubách těchto lodí alespoň se rovnající požadavkům té strany, u jejíhož pobřeží se loď provozuje a to za předpokladu, že nepřesahují požadavky této úmluvy, pokud jde o lodě nepoužívané k příbřežním plavbám. Loď, která prodlužuje svou plavbu mimo oblast definovanou stranou jako příbřežní plavba a vplouvající do vod nezahrnutých touto definicí, musí splnit požadavky této úmluvy bez zmírnění na základě tohoto pravidla.
3. Strana může poskytnout lodi, která je oprávněná plout pod její vlajkou výhody ustanovení této úmluvy pro příbřežní plavby, pokud se pravidelně používá u pobřeží státu, který není stranou, k příbřežním plavbám tak, jak je definováno touto stranou.
4. Nic v tomto pravidle nesmí v žádném případě omezovat pravomoci kteréhokoli státu, ať už je či není stranou této úmluvy.
Pravidlo I/4
Kontrolní postupy
1. Kontrola vykonávaná řádně pověřeným kontrolním úředníkem na základě Článku X se musí omezovat pouze na následující:
(a) ověření v souladu s Článkem X(1) toho, zdali jsou všichni námořníci sloužící na lodi, kteří musí být certifikováni na základě této úmluvy, držiteli platného průkazu způsobilosti nebo platného povolení;
(b) posouzení schopnosti námořníků na lodi dodržovat normy strážní služby v souladu s ustanovením této úmluvy, pokud existují důvody k domněnce, že tyto normy nejsou dodržovány, protože během přítomnosti v přístavu strany nebo v přístupech k tomuto přístavu došlo k následujícímu:
(i) loď se účastnila srážky, najela na dno nebo na mělčinu nebo
(ii) došlo k vypuštění látek z lodi během plavby, při kotvení nebo v kotvišti, které je nezákonné na základě mezinárodních úmluv nebo
(iii) loď manévrovala nevypočitatelným nebo nebezpečným způsobem, nebo nebyla dodržována vyznačená plavební dráha nebo se loď neřídila systémy rozdělení plavby.
2. Úředník provádějící kontrolu musí poskytnout písemné informace kapitánovi lodi a příslušnému zástupci státu vlajky podle Článku X, pokud se v důsledku kontrolních úkonů přijatých v souladu s odstavcem 1 prokáží některé z těchto nedostatků:
(a) námořníci, kteří musí být držiteli průkazu způsobilosti, odpovídajícího platného osvědčení nebo platného povolení výjimky, tyto doklady nemají;
(b) výkon navigační nebo strojní strážní služby nesplňuje požadavky stanovené pro danou loď státem vlajky;
(c) nepřítomnost na strážní službě osoby kvalifikované k obsluze zařízení důležitých pro bezpečné řízení nebo předcházení znečištění;
(d) kapitán nemůže zajistit odpočinuté osoby na první strážní službu při zahájení plavby a následné vystřídání strážní služby.
3. Pouze neprovedení nápravy nedostatků uvedených v odstavci 2(a) - v rozsahu, v jakém se vztahují k průkazu způsobilosti kapitána, prvního strojního důstojníka a důstojníků pověřených navigační a strojní strážní službou a, tam, kde je to relevantní, radiodůstojníka - a v odst. 2(b), mohou být důvodem, na základě kterého smí strana zadržet loď podle Článku X.
KAPITOLA II
KAPITÁN - PALUBNÍ SKUPINA
Pravidlo II/1
Základní principy, které je třeba dodržovat při výkonu strážní palubní služby
1. Strany musí nasměrovat pozornost vlastníků lodí, provozovatelů lodí, kapitánů a personálu pro strážní službu na následujících principy, které musí být dodrženy, aby byla za všech okolností zajištěna bezpečná strážní palubní služba.
2. Kapitán každé lodi je povinen zajistit, aby byla organizace strážní služby přiměřená pro zajištění bezpečné strážní palubní služby. Pod obecným vedením kapitána jsou strážní důstojníci odpovědni za bezpečné řízení lodi během trvání služby, kdy se budou zejména starat o předcházení srážkám a ztroskotání.
3. Základní principy, včetně, ale nikoli pouze jen, následujících, které je nutné brát v úvahu na všech lodích.
4. Organizace strážní služby
(a) Složení strážní služby musí být vždy přiměřené a vhodné pro převládající okolnosti a podmínky a musí zohledňovat potřebu zajištění řádné strážní služby.
(b) Při rozhodování o složení strážní služby na můstku, jejíž součástí mohou být příslušní členové palubního mužstva, se musí zohlednit, mimo jiné, následující faktory:
(i) v žádném případě nesmí být můstek ponechán bez dozoru;
(ii) povětrnostní podmínky, viditelnost a zdali se jedná o denní či noční dobu;
(iii) blízkost nebezpečí pro plavbu, která mohou znamenat pro strážního důstojníka plnění dodatečných navigačních povinností;
(iv) používání a provozní stav navigačních prostředků, jako jsou radar nebo elektronická zařízení udávající polohu a jiná zařízení ovlivňující bezpečnou plavbu lodi;
(v) zdali je loď vybavena autopilotem;
(vi) veškeré neobvyklé nároky na strážní palubní službu, které mohou vzniknout v důsledku zvláštních provozních podmínek.
5. Způsobilost k výkonu služby
Systém strážní služby musí být takový, aby nebyla výkonnost důstojníků a členů mužstva strážní služby snížena únavou. Povinnosti musí být zorganizovány tak, aby první strážní služba při zahájení plavby a následné střídající se strážní služby byly dostatečně odpočinuté a i jinak způsobilé k výkonu služby.
6. Navigace
(a) Zamýšlená plavba musí být naplánovaná předem a to s přihlédnutím k veškerým relevantním informacím a všechny proložené kurzy musí být ještě před zahájením plavby zkontrolovány.
(b) Během strážní služby je nutné v dostatečně krátkých intervalech kontrolovat udržovaný kurz, polohu a rychlost, a to pomocí všech dostupných navigačních prostředků nutných k ujištění se o tom, že loď pluje po naplánované trase.
(c) Důstojník strážní služby, musí dobře znát umístění a činnost všech zabezpečovacích a navigační zařízení na lodi a musí si být vědom a brát v úvahu provozní omezení těchto zařízení.
(d) Strážnímu palubnímu důstojníkovi nesmí být přiděleny nebo nesmí provádět žádné povinnosti, které by byly na překážku bezpečnému vedení lodi.
7. Navigační zařízení
(a) Důstojník strážní služby musí co nejefektivněji používat všechna navigační zařízení, která má k dispozici.
(b) Při použití radaru musí mít důstojník strážní služby na paměti, že je nutné vždy dodržovat ustanovení o používání radaru, která jsou obsažena v platných předpisech pro předcházení srážkám na moři.
(c) V případech potřeby nesmí důstojník strážní služby váhat s použitím kormidla, pohonu a zvukového signalizačního zařízení.
8. Navigační povinnosti a odpovědnosti
(a) Důstojník pověřený strážní službou je povinen:
(i) plnit svou strážní službu na můstku, který nesmí žádných okolností opustit, dokud nebude řádně vystřídán;
(ii) být i nadále odpovědný za bezpečnou plavbu lodi, i když je kapitán přítomen na můstku, dokud ho kapitán nebude výslovně informovat, že přejímá danou odpovědnost a že je toto vzájemně pochopeno;
(iii) informovat kapitána, když má pochybnosti o tom, jaká opatření přijmout v zájmu bezpečnosti;
(iv) nepředávat strážní službu střídajícímu důstojníku, pokud má důvod se domnívat, že střídající důstojník není zjevně schopen plnit efektivně své povinnosti. V takovém případě své rozhodnutí oznámí kapitánovi.
(b) Při přejímání strážní služby se musí střídající důstojník přesvědčit o předpokládané nebo skutečné poloze lodi a potvrdit její zamýšlenou trasu, kurz a rychlost a musí vzít na vědomí veškerá nebezpečí pro plavbu, u kterých se očekává, že mohou během strážní služby nastat.
(c) Je nutné vést řádné záznamy o pohybu lodi a činnostech v průběhu strážní služby týkající se plavby lodi.
9. Hlídková strážní služba
Kromě zajištění řádné hlídkové strážní služby za účelem celkového posuzování situace a rizika srážky, ztroskotání a dalších nebezpečí pro plavbu povinnosti hlídkové strážní služby zahrnují vyhledávání lodí nebo letadel v tísni, trosečníků, vraků a úlomků. V zajištění hlídkové strážní služby musí být dodrženy následující zásady:
(a) hlídková strážní služba musí být schopna věnovat plnou pozornost řádnému provádění hlídkové strážní služby a nesmí plnit nebo jí nesmí být ukládány žádné jiné povinnosti, které by mohly tento úkol ovlivnit;
(b) povinnosti hlídkové strážní služby a kormidelníka jsou samostatné a kormidelník nesmí být při kormidlování považován za hlídkové strážní službu, s výjimkou malých plavidel, kde je na kormidelním stanovišti zajištěn volný výhled do všech směrů a neexistuje zde omezení výhledu v noci nebo jiné překážky řádnému provádění hlídkové strážní služby. Strážní důstojník, může být jediným členem hlídkové strážní služby za denního světla, a to za předpokladu, že při každé takové příležitosti:
(i) byla pečlivě posouzena situace a bylo bez pochybností zjištěno, že je to bezpečné;
(ii) byly plně zohledněny všechny relevantní faktory, včetně, ale nikoli pouze jen:
- povětrnostní podmínky
- dohlednost
- hustota provozu
- blízkost nebezpečí pro plavbu
- pozornost nezbytná při plavbě v systémech rozdělení plavby nebo jejich blízkosti;
(iii) k dispozici je okamžitě na vyžádání pomoc na můstku, pokud si to vyžádá jakákoli změna situace.
10. Plavba s lodivodem na lodi
Bez ohledu na povinnosti a závazky lodivoda, jeho přítomnost na lodi nezbavuje kapitána nebo strážního důstojníka jejich povinností a závazků k zajištění bezpečnosti lodi. Kapitán lodi a lodivod si musí vyměnit informace týkající se provádění navigace, místních podmínek a základní údaje o lodi a její manévrové charakteristice. Kapitán a důstojník strážní služby musí s lodivodem úzce spolupracovat a udržovat přesnou kontrolu nad polohou a pohybem lodi.
11. Ochrana mořského prostředí
Kapitán a strážní důstojník si musí být vědomi vážných důsledků provozního nebo havarijního znečištění mořského prostředí a musí přijmout veškerá nezbytná opatření, aby se zabránilo takovému znečištění, a to zejména v rámci příslušných mezinárodních a přístavních předpisů.
Pravidlo II/2
Povinné minimální požadavky na certifikaci kapitánů a prvních palubních důstojníků na lodích o 200 hrubých registrovaných tunách nebo větších
Kapitán a první palubní důstojník na lodích o 1 600 hrubých registrovaných tunách nebo větších
1. Každý kapitán a první palubní důstojník námořní lodi o 1 600 hrubých registrovaných tunách nebo větší musí být držitelem příslušného průkazu způsobilosti.
2. Každý žadatel o vystavení průkazu způsobilosti musí:
(a) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch;
(b) splňovat požadavky na vystavení průkazu způsobilosti strážního palubního důstojníka na lodích o 200 hrubých registrovaných tunách nebo větších a absolvovat úředně schválenou dobu námořní služby na této pozici;
(i) pro vystavení průkazu způsobilosti prvního palubního důstojníka nejméně 18 měsíců. Avšak tuto lhůtu lze zkrátit na nejméně 12 měsíců, pokud správní orgán požaduje odborný výcvik, který považuje za ekvivalent služby ve funkci strážního palubního důstojníka po dobu nejméně šesti měsíců;
(ii) pro vystavení průkazu způsobilosti kapitána nejméně 36 měsíců. Avšak tuto lhůtu lze zkrátit na nejméně 24 měsíců, pokud bylo odslouženo nejméně 12 měsíců ve funkci prvního palubního důstojníka nebo pokud správní orgán požaduje odborný výcvik, který považuje za ekvivalent této služby;
(c) složit příslušnou zkoušku podle požadavků správního orgánu. Tato zkouška musí zahrnovat materiál uvedený v Dodatku k tomuto pravidlu, kromě toho, že správní orgán může požadavky této zkoušky změnit pro kapitány a první palubní důstojníky na lodích o omezené velikosti používaných k příbřežním plavbám, které považuje za nezbytné s ohledem na vliv na bezpečnost všech lodí, které mohou plout ve stejných vodách.
Kapitán a první palubní důstojník na lodích mezi 200 a 1 600 hrubými registrovanými tunami
3. Každý kapitán a první palubní důstojník námořní lodi mezi 200 a 1 600 hrubými registrovanými tunami musí být držitelem příslušného průkazu způsobilosti.
4. Každý žadatel o vystavení průkazu způsobilosti musí:
(a) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch;
(b) (i) na vystavení průkazu způsobilosti prvního palubního důstojníka splňovat požadavky na strážního palubního důstojníka na lodích o 200 hrubých registrovaných tunách nebo větších;
(ii) na vystavení průkazu způsobilosti kapitána splňovat požadavky na strážního palubního důstojníka na lodích o 200 hrubých registrovaných tunách nebo větších a absolvovat úředně schválenou dobu námořní služby na této pozici v trvání nejméně 36 měsíců. Avšak tuto lhůtu lze zkrátit na nejméně 24 měsíců, pokud bylo odslouženo nejméně 12 měsíců ve funkci prvního palubního důstojníka nebo pokud správní orgán požaduje odborný výcvik, který považuje za ekvivalent této služby;
(c) složit příslušnou zkoušku podle požadavků správního orgánu. Tato zkouška musí zahrnovat materiál uvedený v Dodatku, kromě toho, že správní orgán může požadavky této zkoušky změnit pro kapitány a první palubní důstojníky na lodích používaných k příbřežním plavbám, které považuje za nezbytné, aby se vyloučily materiály nevztahující se na dotčené vody nebo lodě a to s ohledem na vliv na bezpečnost všech lodí, které mohou plout ve stejných vodách.
Obecné
5. Úroveň znalostí požadovaných v rámci jednotlivých okruhů tohoto Dodatku lze měnit podle toho, zdali se průkaz způsobilosti vystavuje na úrovni kapitána nebo prvního palubního důstojníka a podle toho, zdali průkaz(y) způsobilosti platí na lodě o 1 600 hrubých registrovaných tunách nebo větší nebo na lodě mezi 200 a 1 600 hrubých registrovaných tun.
Dodatek k pravidlu II/2
Minimální znalosti potřebné pro certifikaci kapitána a prvního palubního důstojníka na lodích o 200 hrubých registrovaných tunách nebo větších
1. Učební osnovy uvedené níže jsou sestaveny k přezkušování žadatelů o vystavení průkazu způsobilosti kapitána nebo prvního palubního důstojníka na lodích o 200 hrubých registrovaných tunách nebo větších. Jsou určeny k rozšíření a prohloubení předmětů obsažených v Pravidle II/4 - „Povinné minimální požadavky na certifikaci strážních palubních důstojníků na lodích o 200 hrubých registrovaných tunách nebo větších“. Vzhledem k tomu, že kapitán má nejvyšší odpovědnost za bezpečnost lodě, cestujících, posádky a nákladu, a že první palubní důstojník musí být v pozici, aby tuto odpovědnost mohl kdykoli převzít, musí být přezkoušení z těchto předmětů navrženo na testování jejich schopnosti vstřebávat veškeré dostupné informace, které ovlivňují bezpečnost lodi.
2. Navigace a určování polohy
(a) Plánování plavby a navigace za všech podmínek:
(i) přijatelnými metodami zakreslování oceánských plavebních tras;
(ii) v rámci stísněných vod;
(iii) při plavbě v ledech;
(iv) při omezené dohlednosti
(v) v systémech rozdělení plavby;
(vi) v oblastech rozsáhlých přílivových jevů.
(b) Určování polohy:
(i) pozorováním nebeských těles, včetně použití slunce, hvězd, měsíce a planet;
(ii) pozemním pozorováním, včetně možnosti použití náměrů na orientační body v krajině a navigačních znaků například majáků, signálních světel a bójí ve spojení s vhodnými mapami, námořními varováními a jinými publikacemi umožňujícími posouzení přesnosti výsledného určení polohy;
(iii) s použitím všech moderních elektronických navigačních pomůcek podle požadavků správního orgánu, i s konkrétními znalostmi principů jejich provozu, omezení, zdrojů chyb, odhalování zkreslení informací a metod oprav za účelem získání přesného určení polohy.
3. Strážní služba
(a) Prokázat důkladnou znalost obsahu, použití a účelu Mezinárodních předpisů pro předcházení srážkám na moři, včetně těch příloh, které se týkají bezpečné plavby.
(b) Prokázat znalost Pravidla II/1 - „Základní principy, které je třeba dodržovat při výkonu strážní palubní služby“.
4. Radarové zařízení
Prokázat prostřednictvím radarového simulátoru nebo, když není k dispozici, s pomocí manévrovacího planšetu znalost základů radaru a schopnosti ovládání a používání radaru ke správnému čtení údajů a jejich analýze, včetně:
(a) faktorů, které ovlivňují činnost a přesnost;
(b) seřízení a udržování zobrazení;
(c) odhalování zkreslení informací, falešných odrazů, odrazů od mořské hladiny, atd.;
(d) vzdálenosti a náměru;
(e) rozpoznání nebezpečných odrazů;
(f) kurzu a rychlosti ostatních lodí;
(g) čas a vzdálenost nejbližšího přiblížení při křížení, setkání nebo předjíždění lodí;
(h) zjišťování změn kurzu a rychlosti jiných lodí;
(i) dopad změn v kurzu nebo rychlosti vlastní lodi nebo obou;
(j) použití Mezinárodních předpisů pro předcházení srážkám na moři.
5. Kompasy - magnetický a gyroskopický
Schopnost určit a opravit chyby magnetického kompasu a gyrokompasu a znalost prostředků k opravám těchto chyb.
6. Meteorologie a oceánografie
(a) Prokázat schopnost porozumět a vykládat synoptické mapy a předpovídat počasí v oblasti a to s přihlédnutím k místním povětrnostním podmínkám.
(b) Znalost vlastností různých povětrnostních soustav, včetně tropických cyklon a vyhnutí se středům bouří a nebezpečným sektorům.
(c) Znalost soustav mořských proudů.
(d) Schopnost používat všechny vhodné navigační publikace o přílivech a proudech, včetně publikací v anglickém jazyce.
(e) Schopnost vypočítat přílivové hodnoty.
7. Manévrování s lodí a její řízení
Manévrování a řízení lodi za všech podmínek, včetně následujících:
(a) manévrování při přiblížení se k lodivodským plavidlům nebo stanicím s ohledem na počasí, proudy, dopředný výběh a brzdnou dráhu do zastavení;
(b) řízení lodi v řekách, v ústích řek, atd. a to s ohledem na účinky proudu, větru a stísněné vody na reakce lodi na kormidlo;
(c) manévrování v mělké vodě, včetně snížení rezervy vzdálenosti kýlu lodi nade dnem v důsledku prosedání*, změny podélného sklonu, příčných a podélných náklonů;
(d) interakce mezi proplouvajícími loděmi a mezi vlastní lodí a okolními břehy (kanálový efekt);
(e) podjezd k nábřeží a odplouvání od nábřeží v různých podmínkách větru a proudu a bez remorkérů;
(f) výběr kotviště; kotvení na jedné nebo dvou kotvách na stísněných kotvištích a faktory rozhodující pro určení délky vypuštěného kotevního řetězu;
(g) vlečení kotvy; uvolňování uvízlé kotvy;
(h) zadokování lodi v suchém doku v poškozeném stavu i bez poškození;
(i) provoz lodi a její řízení v nepříznivém počasí, včetně pomoci lodi nebo letadlu v tísni, vlečení, prostředky k udržení neřiditelné lodě v postavení proti vlnám, omezení snášení lodi a použití oleje k utišení hladiny;
(j) bezpečnostní opatření při spouštění záchranných člunů nebo vorů za špatného počasí;
(k) způsoby přijímání na palubu trosečníků ze záchranných člunů nebo vorů;
(l) schopnost určit manévrové a strojní charakteristiky hlavních typů lodí se zvláštním ohledem na dráhu do zastavení a průměry zatáčení při různých ponorech a rychlostech;
(m) význam plavby sníženou rychlostí, aby se zabránilo poškození příďovou nebo záďovou vlnou vlastní lodi;
(n) praktická opatření, která je nutné přijmout při plavbě v ledech nebo za podmínek tvoření námrazy na palubě;
(o) plavba v systémech rozdělení plavby a manévrování v nich.
8. Stabilita lodě† - konstrukce lodi a omezování rozsahu poškození
(a) Porozumění základním principům lodní konstrukce a teorií a faktorů ovlivňujících podélný sklon a stabilitu a opatření nezbytná k zachování bezpečného podélného sklonu a stability.
(b) Znalost vlivu poškození a následného zaplavení úseku na podélný sklon a stabilitu lodi a protiopatření, která je nutné přijmout.
(c) Prokázat schopnosti používat tabulky stability, podélného sklonu a namáhání, diagramů a zařízení k výpočtu namáhání, včetně znalostí přijímání nákladu a balastu, s cílem udržet namáhání v trupu v přijatelných mezích.
(d) Obecná znalost hlavních stavebních prvků lodi a správných názvů jednotlivých částí.
(e) Znalost doporučení IMO týkajících se stability lodí.
9. Lodní pohonné jednotky
(a) Provozní principy námořních pohonných jednotek.
(b) Lodní pomocné strojní zařízení.
(c) Obecné znalosti námořní technické terminologie.
10. Manipulace s nákladem a jeho uložení
(a) Uložení a zajištění nákladu na palubě lodí, včetně příslušenství překládacího zařízení.
(b) Nakládání a vykládání se zvláštním zřetelem na nakládání a vykládání těžkých nákladů.
(c) Mezinárodní předpisy a doporučení vztahující se k přepravě nákladů, zejména Mezinárodní předpis pro námořní přepravu nebezpečného zboží (IMDG).
(d) Přeprava nebezpečného zboží; opatření, která mají být přijata během nakládky a vykládky a péče o nebezpečné zboží během plavby.
(e) Pracovní znalost obsahu a uplatňování stávajících platných bezpečnostních pokynů pro tankery.
(f) Pracovní znalost běžně používaných nákladových potrubních systémů a čerpacích zařízení.
(g) Pojmy a definice používané k popisu vlastností běžných ropných nákladů, například surové ropy, středních destilátů, nafty.
(h) Předpisy na ochranu proti znečištění; činnosti při balastování, čištění nádrží a degazování nádrží.
(i) Postupy nakládky „load-on-top“.
11. Požární ochrana a protipožární zařízení
(a) Organizace požárních cvičení.
(b) Třídy a chemické aspekty vzniku požáru.
(c) Protipožární systémy.
(d) Účast na schváleném protipožárním kurzu.
(e) Znalost předpisů týkajících se protipožární výbavy.
12. Nouzové postupy
(a) Opatření při nasednutí lodi na břeh.
(b) Opatření, která mají být provedena před a po nasednutí lodi na dno.
(c) Uvolnění našedlé lodě s pomocí a bez ní.
(b) Opatření, která mají být provedena po srážce.
(e) Dočasné ucpání netěsností.
(f) Opatření na ochranu a bezpečnost cestujících a posádky v případech nouze.
(g) Omezení škod a záchrana lodi po požáru nebo výbuchu.
(h) Opuštění lodi.
(i) Nouzové kormidlování, zřízení a použití nouzového kormidlování a prostředky zřízení nouzového kormidla, pokud je to proveditelné.
(j) Záchrana osob v nouzi z lodi nebo z vraku.
(k) Postupy v situacích pádu osoby přes palubu.
13. Zdravotní péče
Důkladná znalost použití obsahu následujících publikací:
(a) Mezinárodní lodní lékařské příručky nebo rovnocenných národních publikací;
(b) Lékařské části Mezinárodního signálního kódu;
(c) Lékařské příručky první pomoci pro použití při nehodách s přítomností nebezpečných věcí.
14. Námořní zákonodárství
(a) Znalost mezinárodního námořního práva tak, jak je začleněno do mezinárodních dohod a úmluv, protože se dotýkají zvláštních povinností a odpovědností kapitána, zejména těch, které se týkají bezpečnosti a ochrany mořského prostředí.
Pozornost je nutné věnovat zejména následujícím tématům:
(i) průkazům způsobilosti a jiným dokladům, které musí být přítomny na palubách lodí na základě mezinárodních úmluv, způsobům, jak je lze získat a obdobím jejich právní platnosti;
(ii) povinnostem plynoucím z příslušných požadavků Mezinárodní úmluvy o nákladové značce;
(iii) povinnostem plynoucím z příslušných požadavků Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři;
(iv) povinnostem plynoucím z mezinárodních úmluv o zabránění znečišťování z lodí;
(v) námořní zdravotní deklaraci; požadavkům Mezinárodních zdravotnických předpisů;
(vi) povinnostem plynoucím z Úmluvy o mezinárodních předpisech pro předcházení srážkám na moři;
(vii) odpovědnostem plynoucím z jiných mezinárodních dokumentů, které mají vliv na bezpečnost lodi, cestujících, posádky a nákladu.
(b) Rozsah znalostí námořní národní legislativy je ponechán na uvážení správního orgánu, ale musí zahrnovat národní opatření k provádění mezinárodních dohod a úmluv.
15. Personální řízení a odpovědnost za výcvik
Znalost personálního řízení, organizace a výcviku na lodi.
16. Komunikace
(a) Schopnost odesílat a přijímat zprávy pomocí světelných signálů v Morseově abecedě a používat Mezinárodní signální kód. Tam, kde správní orgán z těchto předmětů žadatele přezkoušel na nižších úrovních kvalifikace, mohou mít možnost neopakovat zkoušky z těchto předmětů na získání průkazu způsobilosti kapitána.
(b) Znalost postupů používaných v radiotelefonní komunikaci a schopnost používat radiotelefon a to zejména s ohledem na situace nouze, bezpečnostní a navigační zprávy.
(c) Znalost postupů pro vysílání nouzových signálů radiotelegrafií tak, jak je předepsáno v Radiokomunikačním řádu.
17. Záchrana života
Důkladná znalost předpisů o prostředcích k záchraně lidského života (Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři), organizace cvičení k opuštění lodi, záchranné čluny, záchranné vory a další záchranné prostředky.
18. Pátrání a záchrana
Důkladná znalost IMO Příručky obchodních plavidel pro pátrání a záchranu (MERSAR).
19. Způsoby prokázání odborné způsobilosti
(a) Navigace
Prokázat schopnost použití sextantu, náměrníku, azimutového zrcadla a schopnost stanovení polohy, kurzu, náměrů.
(b) Mezinárodní předpisy pro předcházení srážkám na moři.
(i) použití malých modelů zobrazujících správné signály či světla nebo simulátoru navigačních světel;
(ii) manévrovací planšet nebo radarový simulátor.
(c) Radar
(i) radarový simulátor; nebo
(ii) manévrovací planšety.
(d) Protipožární
Účast na schváleném požárním kurzu.
(e) Komunikace
Vizuální a hlasová praktická zkouška.
(f) Záchrana života
Spouštění záchranných člunů a manipulace s nimi a s jinými záchrannými prostředky, včetně oblékání záchranných vest.
Pravidlo II/3
Povinné minimální požadavky na certifikaci strážních palubních důstojníků a kapitánů na lodích menších než 200 hrubých registrovaných tun
1. Lodě nepoužívané k příbřežním plavbám
(a) Každý kapitán sloužící na námořní lodi menší než 200 hrubých registrovaných tun nepoužívané k příbřežním plavbám musí být držitelem průkazu způsobilosti uznaného správním orgánem pro pozici kapitána lodí mezi 200 a 1 600 hrubými registrovanými tunami.
(b) Každý Strážní palubní důstojník sloužící na námořní lodi menší než 200 hrubých registrovaných tun nepoužívané k příbřežním plavbám musí být držitelem průkazu způsobilosti pro lodi o 200 hrubých registrovaných tunách.
2. Lodě používané k příbřežním plavbám
(a) Kapitán
(i) Každý kapitán sloužící na námořní lodi menší než 200 hrubých registrovaných tun používané k příbřežním plavbám musí být držitelem příslušného průkazu způsobilosti.
(ii) Každý žadatel o vystavení průkazu způsobilosti musí:
(1) být starší 20 let;
(2) absolvovat úředně schválenou dobu námořní služby v délce nejméně 12 měsíců jako strážní palubní důstojník;
(3) přesvědčit správní orgán, že disponuje mírou znalostí odpovídající jeho povinnostem na dotyčných lodích, které zahrnují předměty obsažené v Dodatku k tomuto pravidlu.
(b) Strážní palubní důstojník
(i) Každý strážní palubní důstojník na námořní lodi menší než 200 hrubých registrovaných tun používané k příbřežním plavbám musí být držitelem příslušného průkazu způsobilosti.
(ii) Každý žadatel o vystavení průkazu způsobilosti musí:
(1) být starší 18 let;
(2) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch;
(3) přesvědčit správní orgán, že:
- úspěšně absolvoval odborný výcvik včetně dostatečného trvání příslušné námořní služby v souladu s požadavky správního orgánu nebo
- ukončil úředně schválenou námořní službu v palubní skupině v trvání nejméně tři roky;
(4) přesvědčit správní orgán, že disponuje mírou znalostí odpovídající jeho povinnostem na dotyčných lodích, které zahrnují předměty obsažené v Dodatku.
3. Výcvik
Výcvik k získání potřebných znalostí a praktických zkušeností musí být založen na Pravidle II/1 - „Základní principy, které je třeba dodržovat při výkonu strážní palubní služby“ a příslušných mezinárodních předpisech a doporučeních.
4. Výjimky
Správní orgán, pokud se domnívá, že rozměry lodě a podmínky její plavby zavdávají důvod považovat úplné uplatňování požadavků tohoto pravidla a jeho Dodatku za nepřiměřené nebo neproveditelné, může ve vhodné míře kapitána a strážního palubního důstojníka na takové lodi nebo třídě lodí vyjmout z účinnosti některých těchto požadavků a to s ohledem na bezpečnost všech lodí, které mohou plout ve stejných vodách.
Dodatek k pravidlu II/3
Minimální znalosti na certifikaci strážních palubních důstojníků na lodích menších než 200 hrubých registrovaných tun
1. (a) Znalost následujících předmětů:
(i) pobřežní navigace a v potřebném rozsahu i astronavigace;
(ii) Mezinárodní předpisy pro předcházení srážkám na moři;
(iii) Mezinárodní předpis pro námořní přepravu nebezpečného zboží (IMDG);
(iv) magnetický kompas;
(v) radiotelefonní a vizuální signalizace;
(vi) požární ochrana a protipožární zařízení;
(vii) záchrana života;
(viii) nouzové postupy;
(ix) manévrování s lodí;
(x) stabilita lodi;
(xi) meteorologie;
(xii) pohonné jednotky malých lodí;
(xiii) první pomoc;
(xiv) pátrání a záchrana;
(xv) předcházení znečištění mořského prostředí.
(b) Kromě požadavků pododstavce (a), dostatečné znalosti nutné k bezpečnému použití všech navigačních pomůcek a zařízení instalovaných na dotčených lodích.
(c) Úroveň znalostí požadovaná v předmětech uvedených v pododstavcích (a) a (b) musí dostačovat k tomu, aby důstojník strážní služby mohl bezpečně vykonávat své povinnosti.
2. Každý kapitán sloužící na námořní lodi menší než 200 hrubých registrovaných tun musí, kromě požadavků uvedených v odstavci 1, přesvědčit správní orgán, že disponuje mírou znalostí nutnou k bezpečnému vykonávání všech povinností kapitána.
Pravidlo II/4
Povinné minimální požadavky na certifikaci strážních palubních důstojníků na lodích o 200 hrubých registrovaných tunách nebo větších
1. Každý Strážní palubní důstojník na námořní lodi o 200 hrubých registrovaných tunách musí být držitelem příslušného průkazu způsobilosti.
2. Každý žadatel o vystavení průkazu způsobilosti musí:
(a) být starší 18 let;
(b) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch;
(c) absolvovat úředně schválenou dobu námořní služby v palubní skupině trvající nejméně tři roky, která musí zahrnovat nejméně šest měsíců můstku plnění strážních povinností na můstku pod dohledem kvalifikovaného důstojníka. Správní orgán však může povolit nahrazení období odborného výcviku po dobu nejvýše dvou let této schválené námořní služby a to za předpokladu, že je správní orgán přesvědčen, že tento výcvik má přinejmenším rovnocennou hodnotu jako období námořní služby, kterou nahrazuje;
(d) přesvědčit správní orgán složením příslušné zkoušky, že disponuje mírou teoretických a praktických znalostí odpovídající jeho povinnostem.
3. Průkaz způsobilosti k výkonu služby bez omezení
Pro vystavení průkazu způsobilosti k výkonu služby bez omezení, pokud jde oblast provozu, musí zkouška přezkoumat přiměřenost teoretických a praktických znalostí žadatele v předmětech uvedených v Dodatku k tomuto pravidlu.
4. Omezené průkazy způsobilosti
Pro vystavení omezených průkazů způsobilosti k výkonu služby na lodích vykonávajících příbřežní plavby může správní orgán vynechat následující předměty z těch, které jsou uvedené v Dodatku a to s ohledem na vliv na bezpečnost všech lodí, které mohou ve stejných vodách působit:
(a) astronavigace;
(b) elektronické systémy určování polohy a navigace pro vody nepokrývané těmito systémy.
5. Úroveň znalostí
(a) Úroveň znalostí požadovaná v předmětech uvedených v Dodatku musí dostačovat k tomu, aby důstojník strážní služby mohl bezpečně vykonávat své strážní povinnosti. Při určování příslušné úrovně znalostí musí správní orgán zohlednit poznámky u každého předmětu v Dodatku.
(b) Výcvik k získání potřebných teoretických znalostí a praktických zkušeností musí být založen na Pravidle II/1 - „Základní principy, které je třeba dodržovat při výkonu strážní palubní služby“ a příslušných mezinárodních předpisech a doporučeních.
Dodatek k pravidlu II/4
Minimální znalosti na certifikaci strážních palubních důstojníků na lodích o 200 hrubých registrovaných tunách nebo větších
1. Astronavigace
Schopnost používat nebeská tělesa k určení polohy lodi a chyb kompasu.
2. Terestrická a příbřežní navigace
(a) Schopnost používat k určení polohy lodi:
(i) orientační body v terénu;
(ii) navigační znaky, včetně majáků, signálních světel a bójí;
(iii) určení polohy výpočtem a to s přihlédnutím k větru, přílivu a odlivu, proudům a rychlosti podle otáček šroubu za minutu a podle měřiče rychlosti.
(b) Důkladná znalost a schopnost používat navigační mapy a publikace, například plavební příručky, přílivové tabulky, námořní varování, radionavigační varování a informace pro stanovení plavebních tras.
3. Radarová navigace
Znalost základů práce radaru a jeho možností provozu a používání radaru a schopnost interpretovat a analyzovat informace získané pomocí radaru, včetně:
(a) faktorů, které ovlivňují činnost a přesnost;
(b) seřízení a udržování zobrazení;
(c) odhalování zkreslení informací, falešných odrazů, odrazů od mořské hladiny, atd.;
(d) vzdálenosti a náměru;
(e) rozpoznání nebezpečných odrazů;
(f) kurzu a rychlosti ostatních lodí;
(g) čas a vzdálenost nejbližšího přiblížení při křížení, setkání nebo předjíždění lodí;
(h) zjišťování změn kurzu a rychlosti jiných lodí;
(i) dopad změn v kurzu nebo rychlosti vlastní lodi nebo obou;
(j) použití Mezinárodních předpisů pro předcházení srážkám na moři.
4. Strážní služba
(a) Prokázat důkladnou znalost obsahu, použití a účelu Mezinárodních pravidel pro předcházení srážkám na moři, včetně těch příloh, které se týkají bezpečné plavby.
(b) Prokázat znalost Pravidla II/1 - „Základní principy, které je třeba dodržovat při výkonu strážní palubní služby“.
5. Elektronické systémy určování polohy a navigace
Schopnost určovat polohu lodi pomocí elektronických navigačních pomůcek podle požadavků správního orgánu.
6. Rádiové zaměřovače a ozvěnové hloubkoměry
Schopnost pracovat s daným zařízením a správně používat získané informace.
7. Meteorologie
Znalost palubních meteorologických přístrojů a jejich použití. Znalost vlastností různých povětrnostních systémů, postupů podávání zpráv a záznamových systémů a schopnost dostupné meteorologické informace aplikovat.
8. Kompasy - magnetický a gyroskopický
Znalost principů magnetického kompasu a gyrokompasu, včetně jejich chyb a oprav těchto chyb. Pokud jde o gyrokompas, porozumění systémům ovládaným hlavním gyroskopem a znalost provozu a péče o hlavní typy gyrokompasů.
9. Autopilot
Znalost automatických systémů kormidlování a příslušných postupů.
10. Radiotelefonní a vizuální signalizace
(a) Schopnost odesílat a přijímat zprávy světlenými signály v Morseově abecedě.
(b) Schopnost používat Mezinárodní signální kód.
(c) Znalost postupů používaných v radiotelefonní komunikaci a schopnost používat radiotelefon a to zejména s ohledem na situace nouze, tísně, bezpečnostní a navigační zprávy.
11. Požární ochrana a protipožární zařízení
(a) Schopnost organizovat požární cvičení.
(b) Znalost tříd a chemických aspektů vzniku požáru.
(c) Znalost protipožárních systémů.
(d) Účast na schváleném požárním kurzu.
12. Záchrana života
Schopnost organizovat cvičení v opuštění lodě a znalosti o obsluze záchranných člunů, záchranných vorů, plovoucích prostředků a podobných záchranných prostředků spolu s jejich vybavením, včetně přenosného radiokomunikačního zařízení a polohu udávajících nouzových radiobójí (EPIRB). Znalost technik přežití na moři.
13. Nouzové postupy
Znalosti z položek uvedených v příslušném Dodatku k aktuálnímu vydání IL0/IMC0 „Doporučující příručky“.
14. Manévrování s lodí a její řízení
Znalost:
(a) účinků různého zatížení lodi, ponoru, podélného sklonu, rychlosti a světlé výšky pod kýlem na průměry zatáčení a brzdnou dráhu do zastavení;
(b) účinků větru a proudu na ovládání lodi;
(c) manévrů při záchraně muže přes palubu;
(d) prosedání zádi, mělké vody a podobných vlivů;
(e) řádných postupů pro kotvení a vyvazování.
15. Stabilita lodi
(a) Pracovní znalost a používání tabulek stability, podélného sklonu a namáhání, diagramů a zařízení k výpočtu namáhání.
(b) Porozumění základním opatřením, která mají být přijata v případě částečné ztráty neporušené plovatelnosti.
16. Anglicky jazyk
Přiměřená znalost anglického jazyka, která umožňuje důstojníkovi používat mapy a další námořní publikace, porozumět meteorologické informaci a zprávám týkajícím se bezpečnosti lodi a provozu a jasně se vyjadřovat při komunikaci s jinými loděmi nebo pobřežními stanicemi. Schopnost rozumět Standardnímu slovníku námořní frazeologie IMO a používat jej.
17. Lodní konstrukce
Obecná znalost hlavních konstrukčních prvků lodi a správných názvů jednotlivých částí.
18. Manipulace s nákladem a jeho uložení
Znalost bezpečné manipulace s nákladem a jeho uložení a vliv těchto faktorů na bezpečnost lodi.
19. Lékařská pomoc
Praktické použití lékařských příruček a poradenství prostřednictvím radiokomunikace, včetně schopnosti přijmout účinná opatření na základě těchto znalostí v případě úrazů nebo nemocí, které by mohly nastat na lodi.
20. Pátrání a záchrana
Znalost IMO Příručky obchodních plavidel pro pátrání a záchranu (MERSAR).
21. Předcházení znečištění mořského prostředí
Znalost preventivních opatření, která je nutné přijmout, aby se předešlo znečištění mořského prostředí.
Pravidlo II/5
Povinné minimální požadavky k zajištění stálé odbornosti a aktualizace znalostí pro kapitány a palubní důstojníky
1. Každý kapitán a každý palubní důstojník, který je držitelem průkazu způsobilosti a který slouží na moři nebo má v úmyslu vrátit se na moře po určité době strávené na pevnině, musí za účelem neustálého prohlubování kvalifikace pro námořní službu v pravidelných intervalech nejvýše pěti let vyhovět správnímu orgánu pokud jde o:
(a) zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch a
(b) odbornou způsobilost:
(i) úředně schválenou námořní službou jako kapitán nebo palubní důstojník v trvání minimálně jednoho roku během předchozích pěti let;
nebo
(ii) na základě výkonu funkcí zahrnujících povinnosti odpovídající stupni drženého průkazu způsobilosti, která jsou považována za alespoň rovnocenná námořní službě požadované v odstavci 1 (b)(i) nebo
(iii) jedním z následujících:
- úspěšným složením úředně schválené zkoušky nebo
- úspěšným absolvováním úředně schváleného kurzu či kurzů nebo
- absolvováním úředně schválené námořní služby jako palubní důstojník trvající ne méně než tři měsíce v nadpočetné pozici bezprostředně před převzetím pozice v hodnosti, na kterou má nárok z titulu svého průkazu způsobilosti.
2. Správní orgán musí po poradě s dotčenými subjekty formulovat a podporovat formulaci struktury opakovacích a aktualizačních kurzů a to buď dobrovolných nebo v případě potřeby povinných pro kapitány a palubní důstojníky, kteří slouží na moři, zejména pro ty, kteří obnovují svoji námořní službu po přestávce. Správní orgán musí zajistit přijetí opatření k tomu, aby se všechny dotčené osoby účastnily těchto kurzů tak jak požadují jejich zkušenosti a povinnosti. Tyto kurzy musí být správním orgánem úředně schváleny a musí zahrnovat změny v oblasti námořních technologií a příslušných mezinárodních předpisů a doporučení, které se týkají bezpečnosti lidského života na moři a ochrany mořského prostředí.
3. Každý kapitán a první palubní důstojník musí pro pokračování námořní služby na lodích, pro které byly mezinárodně dohodnuty zvláštní požadavky na výcvik, úspěšně absolvovat příslušný úředně schválený výcvikový program.
4. Správní orgán musí zajistit, aby byly lodím plujícím pod jeho jurisdikcí zpřístupněny texty aktuálních změn mezinárodních předpisů o bezpečnosti lidského života na moři a ochrany mořského prostředí.
Pravidlo II/6
Povinné minimální požadavky na členy mužstva tvořící součást strážní palubní služby
1. Minimální požadavky na členy mužstva tvořící součást strážní palubní služby na námořní lodi o 200 hrubých registrovaných tunách nebo větší jsou stanoveny v odstavci 2. Tyto požadavky nepředstavují požadavky na získání průkazu způsobilosti námořníků I. třídy‡, ani, vyjma lodí menších velikostí, nepředstavují minimální požadavky pro člena mužstva, který má být jediným členem mužstva strážní palubní služby. Správní orgány mohou pro člena mužstva, který má být jediným členem mužstva strážní palubní služby, požadovat dodatečný výcvik a kvalifikaci.
2. Každý člen mužstva tvořící součást strážní palubní služby na námořní lodi o 200 hrubých registrovaných tunách nebo větší musí:
(a) být starší 16 let;
(b) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch;
(c) přesvědčit správní orgán, že:
(i) vykonal úředně schválenou dobu námořní služby, včetně nejméně šesti měsíců praxe na moři související zejména s navigačními strážními povinnostmi nebo
(ii) úspěšně absolvoval speciální výcvik buď na pevnině nebo na lodi, včetně námořní služby přiměřeného trvání v souladu s požadavky správního orgánu, která nesmí být kratší než dva měsíce;
(d) má zkušenosti nebo absolvoval výcvik, který zahrnuje:
(i) základní zásady hašení požárů, poskytování první pomoci, osobních záchranných technik, zdravotních rizik a osobní bezpečnosti;
(ii) schopnost porozumět rozkazům a vzájemně se dorozumět s důstojníkem strážní služby v otázkách důležitých pro plnění jeho úkolů;
(iii) schopnost kormidlovat a plnit kormidelní rozkazy spolu se znalostmi magnetických kompasů a gyrokompasů dostatečnými pro plnění těchto povinností;
(iv) schopnost vykonávat správnou hlídku zrakem a sluchem a nahlásit přibližný náměr na zvukový signál, světlo nebo na jiný objekt ve stupních nebo bodech;
(v) znalost přepínání z automatického kormidlování na ruční kormidlování a naopak;
(vi) znalost použití vhodné interní komunikace a poplašných systémů;
(vii) znalost pyrotechnických nouzových signálů;
(viii) znalost svých povinností v případech nouze;
(ix) znalost lodních termínů a definic odpovídajících jeho povinnostem.
3. Praxi, službu nebo výcvik uvedené v odstavcích 2(c) a (d) lze vykonat prostřednictvím plnění povinností spojených se strážní palubní službou, ale pouze pokud jsou tyto povinnosti plněny pod přímým dohledem kapitána, strážního palubního důstojníka nebo kvalifikovaného člena mužstva.
4. Správní orgány musí zajistit, aby byl každému námořníku, který je na základě praxe nebo výcviku kvalifikován v souladu s tímto pravidlem, vystaven ověřený průkaz způsobilosti k výkonu služby jako člen mužstva tvořícího součást strážní palubní služby nebo aby byl jeho stávající doklad řádně potvrzen.
5. Správní orgán může souhlasit s tím, že námořník splnil požadavky tohoto pravidla, pokud námořník sloužil na příslušné pozici v palubní skupině po dobu nejméně jednoho roku v průběhu posledních pěti let předcházejících vstupu této úmluvy v platnost pro daný správní orgán.
Pravidlo II/7
Základní principy, které je třeba dodržovat při výkonu strážní palubní služby v přístavu
1. Na každé lodi bezpečně uvázané nebo bezpečně zakotvené za normálních okolností v přístavu musí kapitán zajistit odpovídající a účinnou strážní službu, která má být vykonávána k zajištění bezpečnosti.
2. Při organizaci strážní služby je nutné vzít v úvahu ustanovení v „Doporučených zásadách a provozních pokynech pro palubní důstojníky vykonávající strážní službu v přístavu“ a v „Doporučených zásadách a provozních pokynech pro strojní strážní důstojníky vykonávající službu v přístavu“ přijatých na Mezinárodní konferenci o výcviku a kvalifikaci námořníků, 1978.
Pravidlo II/8
Povinné minimální požadavky na strážní službu v přístavu na lodích přepravujících nebezpečný náklad
1. Kapitán každé lodi přepravující hromadně náklad, který je nebezpečný - ať již je, nebo může být, výbušný, hořlavý, toxický, zdraví ohrožující nebo znečišťující životní prostředí - musí zajistit výkon bezpečné palubní strážní služby a bezpečné strojní strážní služby řádně kvalifikovaným důstojníkem nebo důstojníky přítomnými k okamžité dispozici na lodi, a v případě potřeby i členů mužstva, i když je loď bezpečně uvázána nebo bezpečně zakotvena v přístavu.
2. Kapitán každé lodi převážející nebezpečný náklad jinak než hromadně - ať již je, nebo může být, výbušný, hořlavý, toxický, zdraví ohrožující nebo znečišťující životní prostředí - musí při organizaci bezpečné strážní služby brát plně v úvahu povahu, množství, balení a uložení nebezpečného nákladu a veškeré zvláštní podmínky na lodi, na vodě a na břehu.
3. Při organizaci strážní služby je nutné vzít plně v úvahu ustanovení v „Doporučených zásadách a provozních pokynech pro palubní důstojníky vykonávající strážní službu v přístavu” a v „Doporučených zásadách a provozních pokynech pro strojní strážní důstojníky vykonávající službu v přístavu” přijatých na Mezinárodní konferenci o výcviku a kvalifikaci námořníků, 1978.
KAPITOLA III
STROJNÍ SKUPINA
Pravidlo III/1
Základní principy, které je třeba dodržovat při strojní strážní službě
1. Strany musí nasměrovat pozornost vlastníků lodí, provozovatelů lodí, kapitánů, prvních strojních důstojníků a personálu strážní služby na následujících principy, které musí být dodrženy, aby byla za všech okolností zajištěna bezpečná strojní strážní služba.
2. V tomto pravidle se používá termín „strážní služba“, který znamená buď skupinu osob tvořících strážní službu nebo dobu plnění povinností strojního důstojníka, během níž může anebo nemusí být jeho fyzická přítomnost v prostoru strojního zařízení nutná.
3. Na všech lodích je nutné brát v úvahu následující základní principy, jejichž výčet však není vyčerpávající.
4. Obecné
(a) První strojní důstojník na každé lodi je povinen, po poradě s kapitánem, zajistit, aby byla organizace strážní služby odpovídající pro výkon bezpečné strážní služby. Při rozhodování o složení strážní služby, jejíž součástí mohou být příslušní členové strojního mužstva, se musí zohlednit, mimo jiné, následující faktory:
(i) typ lodi;
(ii) typ a stav strojního zařízení;
(iii) zvláštní provozní režimy dané podmínkami, například počasí, námraza, znečištěná voda, mělká voda, nouzové podmínky, porušení těsnosti nebo omezení znečištění;
(iv) kvalifikace a zkušenosti strážní služby;
(v) bezpečnost lidského života, lodi, nákladu a přístavu a ochrana životního prostředí;
(vi) dodržování mezinárodních, národních a místních předpisů;
(vii) zajištění běžného provozu lodi.
(b) Pod vedením prvního strojního důstojníka musí nést strojní strážní důstojník odpovědnost za kontrolu, provoz a požadované prověrky všech strojů a zařízení spadajících pod jeho odpovědnost. Strojní strážní důstojník je zástupcem prvního strojního důstojníka a jeho hlavní odpovědností za všech okolností musí být bezpečný a efektivní provoz a údržba strojních zařízení, které ovlivňují bezpečnost lodi.
(c) První strojní důstojník musí po poradě s kapitánem předem určit potřeby pro plánovanou plavbu a to s přihlédnutím k požadavkům na palivo, vodu, maziva, chemikálie, spotřební a jiné náhradní díly, nástroje, zásoby a jakékoliv další požadavky.
5. Provoz
(a) Strojní strážní důstojník musí zajistit, aby byla udržována ustanovená strážní služba. Pod jeho obecným vedením musí členové strojní posádky, jsou-li součástí strážní služby, pomáhat při zajišťování bezpečného a efektivního provozu pohonného strojního zařízení a pomocných zařízení.
(b) Při zahájení strojní strážní služby se musí ověřit aktuální provozní parametry a stav veškerého strojního zařízení. Veškeré strojní zařízení, které nefunguje správně, předpokládá se, že u něho dojde k poruše nebo požadující zvláštní údržbu, musí být zaznamenáno i se všemi již přijatými opatřeními. V případě potřeby je nutné připravit plány jakýchkoli dalších kroků.
(c) Strojní strážní důstojník musí zajistit, aby hlavní pohonné ústrojí a pomocné systémy byly pod neustálým dohledem, aby se ve vhodných intervalech prováděly kontroly strojních zařízení a prostorů kormidelního zařízení a aby byla přijata příslušná opatření k odstranění zjištěných závad.
(d) Jsou-li prostory strojovny ve stavu s přítomnou posádkou, strojní strážní důstojník musí být za všech okolností připraven a schopen ovládat pohonné zařízení v reakci na potřebu změny směru nebo rychlosti. Jsou-li prostory strojovny periodicky bez posádky, musí být určený strojní strážní důstojník okamžitě k dispozici a na výzvu se dostavit do prostor strojovny.
(e) Všechny rozkazy z můstku musí být vykonány neprodleně. Změny směru nebo rychlosti hlavní pohonné jednotky musí být zaznamenány, vyjma případů, kdy správní orgán určí, že velikost nebo vlastnosti konkrétní lodi znamenají, že takový záznam nelze pořídit. Strojní strážní důstojník, musí zajistit, že ovládací prvky hlavní pohonné jednotky, je-li jednotka v manuálním provozním režimu, budou neustále pod dozorem v pohotovostním režimu nebo v režimu manévrování.
(f) Strojnímu strážnímu důstojníkovi nesmí být přiděleny nebo nesmí vykonávat povinnosti, které by mu bránily v plnění jeho strážní služby ve vztahu k hlavnímu pohonnému systému a jeho pomocným zařízením. Tento důstojník se musí zajistit, aby byly hlavní pohonný systém a pomocná zařízení pod neustálým dohledem, dokud není řádně uvolněn.
(g) Zvláštní pozornost je nutné věnovat údržbě a zázemí všech strojů, včetně mechanických, elektrických, hydraulických a pneumatických systémů, jejich ovládacích zařízení a souvisejícího zabezpečovacího vybavení, všech systémy ubytovacích prostor a záznamům o použití zásob a náhradních dílů.
(h) První strojní důstojník musí zajistit, aby byl strojní strážní důstojník informován o veškeré preventivní údržbě, omezování rozsahu poškození nebo opravách, které se budou provádět v průběhu strážní služby. Strojní strážní důstojník je odpovědný za odpojení, přemostění a seřízení všech strojních zařízení spadajících pod jeho odpovědnost, na kterém se má pracovat a musí veškeré prováděné práce zadokumentovat.
(i) Před odchodem ze služby, musí strojní strážní důstojník zajistit, aby byly všechny události související s hlavním a pomocným strojním zařízením řádně zadokumentovány.
(j) Aby se zabránilo vzniku jakéhokoli ohrožení bezpečnosti lodi a její posádky, musí strojní strážní důstojník okamžitě oznámit na můstek případy požáru, vynucené zásahy v prostorech strojoven, které mohou způsobit snížení rychlosti lodi, okamžité selhání kormidelního zařízení, zastavení pohonného systému lodi nebo jakoukoli změnu ve výrobě elektrické energie nebo podobné ohrožení bezpečnosti. Toto oznámení, je-li to možné, musí být provedeno ještě před nástupem těchto změn, aby bylo možné poskytnout můstku maximální možný čas k podniknutí všech možných kroků pro předcházení možné námořní nehodě.
(k) Pokud je strojovna uvedena do pohotovostního stavu, musí strojní strážní důstojník zajistit, aby byly všechny stroje a zařízení, které mohou být použity při manévrování, ve stavu okamžité připravenosti a je zajištěna dostatečná rezerva energie pro kormidelní zařízení a další požadavky.
6. Požadavky na strážní službu
(a) Každý člen strážní služby musí být obeznámen s jemu přidělenými strážními povinnostmi. Kromě toho musí každý člen ve vztahu k této lodi disponovat:
(i) znalostmi použití vhodných systémů interní komunikace;
(ii) znalostmi únikových cest z prostor strojovny;
(iii) znalostmi poplachových systémů v prostorech strojovny a schopnost rozlišovat mezi různými druhy poplachů se zvláštním zřetelem na poplach CO2;
(iv) znalostmi rozmístění a použití hasicího zařízení v prostorech strojovny.
(b) Složení strážní služby za plavby musí být za všech okolností dostatečné potřebám zajištění bezpečného provozu všech strojů ovlivňující provoz lodi, buď v automatickém nebo v manuálním režimu a musí být přiměřené s ohledem na převládajících okolnosti a podmínky. K dosažení tohoto cíle je mimo jiné nutné vzít v úvahu následující
(i) neustálý dostatečný dohled nad strojním zařízením ovlivňujícím bezpečný provoz lodi;
(ii) stav a spolehlivost každého dálkově ovládaného pohonného a kormidelního zařízení a jejich ovládacích prvků, umístění ovládání a postupům jejich uvedení do manuálního provozního režimu v případě poruchy nebo stavu nouze;
(iii) umístění a ovládání zabudovaných zařízení a přístrojů k detekci požáru, hašení požárů a lokalizaci požáru;
(iv) použití a provozní stav pomocných, pohotovostních a nouzových zařízení ovlivňujících bezpečnost plavby, uvazovací operace nebo přístavní provoz lodě;
(v) opatření a postupy nezbytné k udržení takového stavu strojních zařízení, aby byl zajištěn jejich efektivní provoz ve všech režimech provozu lodi;
(vi) veškeré jiné požadavky na strážní službu, které mohou vzniknout v důsledku zvláštních provozních podmínek.
(c) Na nechráněném kotvišti musí první strojní důstojník konzultovat s kapitánem, zdali udržovat strážní službu pro režim za plavby či nikoli.
7. Způsobilost k službě
Systém strážní služby musí být takový, aby nebyla výkonnost strážní služby snížena únavou. Povinnosti musí být zorganizovány prvním strojním důstojníkem tak, aby první strážní služba při zahájení plavby a následné střídající strážní služby byly dostatečně odpočinuté a i jinak způsobilé k výkonu strážní služby.
8. Ochrana mořského prostředí
Všichni strojní důstojníci a členové strojního mužstva si musí být vědomi vážných důsledků provozního nebo havarijního znečištění mořského prostředí a musí přijmout veškerá nezbytná opatření, aby se zabránilo takovému znečištění, a to zejména v rámci příslušných mezinárodních a přístavních předpisů.
Pravidlo III/2
Povinné minimální požadavky na certifikaci prvních strojních důstojníků a druhých strojních důstojníků na lodích poháněných hlavním strojním zařízením o výkonu 3 000 kW nebo větším
1. Každý první strojní důstojník a druhý strojní důstojník na námořní lodi poháněné hlavním strojním zařízením o výkonu 3 000 kW nebo větším musí být držitelem příslušného průkazu způsobilosti.
2. Každý žadatel o vystavení průkazu způsobilosti:
(a) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch;
(b) splňovat požadavky na vystavení průkazu způsobilosti strojního strážního důstojníka a
(i) pro vystavení průkazu způsobilosti druhého strojního důstojníka musí vykonat úředně schválenou dobu námořní služby v trvání nejméně 12 měsíců jako strojní asistent nebo strojní důstojník;
(ii) pro vystavení průkazu způsobilosti prvního strojního důstojníka musí vykonat úředně schválenou dobu námořní služby v trvání nejméně 36 měsíců, z níž nejméně 12 měsíců jako strojní důstojník v odpovědném postavení s kvalifikací požadovanou pro výkon funkce druhého strojního důstojníka;
(c) mít ukončený úředně schválený praktický protipožární kurz;
(d) složit příslušnou zkoušku podle požadavků správního orgánu. Tato zkouška musí zahrnovat materiál uvedený v Dodatku k tomuto pravidlu, s tou výjimkou, že správní orgán může požadavky této zkoušky změnit pro důstojníky na lodích s omezeným výkonem pohonu používaných k příbřežním plavbám, které považuje za nezbytné s ohledem na vliv na bezpečnost všech lodí, které mohou plout ve stejných vodách.
3. Výcvik k získání potřebných teoretických znalostí a praktických zkušeností musí zohledňovat příslušné mezinárodní předpisy a doporučení.
4. Úroveň znalostí požadovaných v rámci jednotlivých odstavců Dodatku lze měnit podle toho, zdali se průkaz způsobilosti vystavuje na úrovni prvního strojního důstojníka nebo druhého strojního důstojníka.
Dodatek k pravidlu III/2
Minimální požadavky na certifikaci prvních strojních důstojníků a druhých strojních důstojníků na lodích poháněných hlavním strojním zařízením o výkonu 3 000 kW nebo větším
1. Zkušební osnovy uvedené níže jsou sestaveny k přezkušování žadatelů o vystavení průkazů způsobilosti prvních strojních důstojníků nebo druhých strojních důstojníků na lodích poháněných hlavním strojním zařízením o výkonu 3 000 kW nebo větším. Vzhledem k tomu, že druhý strojní důstojník musí být schopen, kdykoli převzít povinnosti prvního strojního důstojníka, musí být přezkoušení z těchto předmětů navrženo na ověření jeho schopnosti vstřebávat veškeré dostupné informace, které ovlivňují bezpečný provoz lodního strojního zařízení.
2. S ohledem na níže uvedený odstavec 4(a) může správní orgán vynechat požadavky na znalost typů pohonných strojů jiných než jsou strojní zařízení, na něž se bude vystavovaný průkaz způsobilosti vztahovat. Průkaz způsobilosti vystavený na tomto základě se nebude vztahovat na všechny kategorie strojních zařízení, které byly vynechány, dokud strojní důstojník v těchto otázkách neprokáže své schopnosti podle požadavků správního orgánu. Veškerá tato omezení musí být v průkazu způsobilosti uvedena.
3. Každý žadatel musí mít teoretické znalosti z následujících předmětů:
(a) termodynamika a přenos tepla;
(b) mechanika a hydromechanika;
(c) provozní principy lodních pohonných zařízení (dieselových, parních a plynových turbín) a chlazení;
(d) fyzikální a chemické vlastnosti paliv a maziv;
(e) technologie materiálů;
(f) chemické a fyzikální aspekty vzniku požáru a hasící prostředky;
(g) lodní elektrotechnika, elektronika a elektrická zařízení;
(h) základy automatizace, měření a řídících systémů;
(i) námořní architektura a konstrukce lodí, včetně omezování rozsahu poškození.
4. Každý žadatel musí mít příslušné praktické zkušenosti minimálně v následujících předmětech:
(a) provoz a údržba:
(i) lodních dieselových motorů;
(ii) lodních parních pohonných jednotek;
(iii) lodních plynových turbín;
(b) provoz a údržba pomocného strojního zařízení, včetně čerpacích a potrubních systémů, pomocné kotelny a systémů kormidelního zařízení;
(c) provoz, zkoušky a údržba elektrického a ovládacího zařízení;
(d) provoz a údržba překládacího zařízení a palubních strojů;
(e) zjišťování poruch strojů, lokalizace poruch a opatření předcházející škodám;
(f) organizování bezpečných postupů údržby a oprav;
(g) metody a pomůcky požární prevence, zjišťování a hašení požárů;
(h) metody a pomůcky k předcházení znečištění životního prostředí z lodí;
(i) předpisy, které musí být dodrženy, aby se zabránilo znečištění mořského prostředí;
(j) dopady znečištění moří na životní prostředí;
(k) první pomoc související s úrazy, které lze očekávat v prostorech strojovny a použití výbavy pro první pomoc;
(l) funkce a použití prostředků k záchraně lidského života;
(m) metody omezování rozsahu škod;
(n) bezpečné pracovní postupy.
5. Každý žadatel musí disponovat znalostmi mezinárodního námořního práva tak, jak je začleněno do mezinárodních dohod a úmluv, protože se dotýkají zvláštních povinností a odpovědností strojní skupiny, zejména těch, které se týkají bezpečnosti a ochrany mořského prostředí. Rozsah znalostí námořní národní legislativy je ponechán na uvážení správního orgánu, ale musí zahrnovat národní opatření k provádění mezinárodních dohod a úmluv.
6. Každý žadatel musí disponovat znalostmi personálního řízení, organizace a výcviku na lodi.
Pravidlo III/3
Povinné minimální požadavky na certifikaci prvních strojních důstojníků a druhých strojních důstojníků na lodích poháněných hlavním strojním zařízením o výkonu mezi 750 kW a 3 000 kW
1. Každý první strojní důstojník a druhý strojní důstojník na námořní lodi poháněné hlavním strojním zařízením o výkonu mezi 750 kW a 3 000 kW musí být držitelem příslušného průkazu způsobilosti.
2. Každý žadatel o vystavení průkazu způsobilosti musí:
(a) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch;
(b) splňovat požadavky na vystavení průkazu způsobilosti strojního strážního důstojníka a
(i) pro vystavení průkazu způsobilosti druhého strojního důstojníka musí vykonat úředně schválenou dobu námořní služby v trvání nejméně 12 měsíců jako strojní asistent nebo strojní důstojník;
(ii) pro vystavení průkazu způsobilosti prvního strojního důstojníka musí vykonat úředně schválenou dobu námořní služby v trvání nejméně 24 měsíců, z níž nejméně 12 měsíců s kvalifikací požadovanou pro výkon funkce druhého strojního důstojníka;
(c) mít ukončený úředně schválený praktický protipožární kurz;
(d) složit příslušnou zkoušku podle požadavků správního orgánu. Tato zkouška musí zahrnovat materiál uvedený v Dodatku k tomuto pravidlu, kromě toho, že správní orgán může požadavky této zkoušky a námořní službu změnit pro důstojníky na lodích používaných k příbřežním plavbám, s ohledem na typy automatických a dálkově ovládaných prvků, kterými jsou tyto lodě vybavené a které mají vliv na bezpečnost všech lodí, které mohou plout ve stejných vodách.
3. Výcvik k získání potřebných teoretických znalostí a praktických zkušeností musí zohledňovat příslušné mezinárodní předpisy a doporučení.
4. Úroveň znalostí požadovaných v rámci jednotlivých odstavců Dodatku lze měnit podle toho, zdali se průkaz způsobilosti vystavuje na úrovni prvního strojního důstojníka nebo druhého strojního důstojníka.
5. Každý strojní důstojník, který je kvalifikován k službě jako druhý strojní důstojník na lodích poháněných hlavním strojním zařízením o výkonu 3 000 kW nebo větším může sloužit jako první strojní důstojník lodích poháněných hlavním strojním zařízením o výkonu nižším než 3 000 kW za předpokladu, že absolvoval úředně schválenou dobu námořní služby v trvání nejméně 12 měsíců jako strojní důstojník v odpovědném postavení.
Dodatek k pravidlu III/3
Minimální požadavky na certifikaci prvních strojních důstojníků a druhých strojních důstojníků na lodích poháněných hlavním strojním zařízením o výkonu mezi 750 kW a 3 000 kW
1. Zkušební osnovy uvedené níže jsou sestaveny k přezkušování žadatelů o vystavení průkazu způsobilosti prvních strojních důstojníků nebo druhých strojních důstojníků na lodích poháněných hlavním strojním zařízením o výkonu mezi 750 kW a 3 000 kW. Vzhledem k tomu, že druhý strojní důstojník musí být schopen, kdykoli převzít povinnosti prvního strojního důstojníka, musí být přezkoušení z těchto předmětů zaměřeno na ověření jeho schopnosti vstřebávat veškeré dostupné informace, které ovlivňují bezpečný provoz lodního strojního zařízení.
2. S ohledem na níže uvedené odstavce 3(d) a 4(a) může správní orgán vynechat požadavky na znalost typů pohonných strojů jiných než jsou strojní zařízení, na něž se bude vystavovaný průkaz způsobilosti vztahovat. Průkaz způsobilosti vystavený na tomto základě se nebude vztahovat na všechny kategorie strojních zařízení, které byly vynechány, dokud strojní důstojník v těchto otázkách neprokáže své schopnosti podle požadavků správního orgánu. Veškerá tato omezení musí být v průkazu způsobilosti uvedena.
3. Každý žadatel musí disponovat dostatečnými základními teoretickými znalostmi nutnými k porozumění základním principům, které jsou součástí následujících předmětů:
(a) procesy spalování;
(b) přenos tepla;
(c) mechanika a hydromechanika;
(d) (i) lodní dieselové motory;
(ii) lodní parní pohonné jednotky;
(iii) lodní plynové turbíny;
(e) systémy kormidelních zařízení;
(f) vlastnosti paliv a maziv;
(g) vlastnosti materiálů;
(h) hasící látky;
(g) lodní elektrická zařízení;
(j) automatizace, měření a řídící systémy;
(k) konstrukce lodí, včetně omezování rozsahu škod;
(l) pomocné systémy.
4. Každý žadatel musí disponovat příslušnými praktickými zkušenostmi minimálně v následujících předmětech:
(a) provoz a údržba:
(i) lodních dieselových motorů;
(ii) lodní parní pohonné jednotky;
(iii) lodní plynové turbíny;
(b) provoz a údržba pomocného strojního zařízení, včetně systémů kormidelního zařízení;
(c) provoz, zkoušky a údržba elektrického a ovládacího zařízení;
(d) provoz a údržba překládacího zařízení a palubních strojů;
(e) zjišťování poruch strojů, lokalizace poruch a opatření předcházející škodám;
(f) organizování bezpečných postupů údržby a oprav;
(g) metody a pomůcky požární prevence, zjišťování a hašení požárů;
(h) předpisy, které musí být dodrženy ohledně znečištění mořského prostředí a metod a pomůcek určených k předcházení tomuto znečišťování;
(i) první pomoc související s úrazy, které lze očekávat v prostorech strojovny a použití výbavy pro první pomoc;
(j) funkce a použití prostředků k záchraně lidského života;
(k) způsoby omezování rozsahu poškození se zvláštním zřetelem na opatření, která mají být přijata v případě zaplavení strojovny mořskou vodou;
(l) bezpečné pracovní postupy.
5. Každý žadatel musí disponovat znalostmi mezinárodního námořního práva tak, jak je začleněno do mezinárodních dohod a úmluv, protože se dotýkají zvláštních povinností a odpovědností strojní skupiny, zejména těch, které se týkají bezpečnosti a ochrany mořského prostředí. Rozsah znalostí námořní národní legislativy je ponechán na uvážení správního orgánu, ale musí zahrnovat národní opatření k provádění mezinárodních dohod a úmluv.
6. Každý žadatel musí disponovat znalostmi personálního řízení, organizace a výcviku na lodi.
Pravidlo III/4
Povinné minimální požadavky na certifikaci strojních strážních důstojníků ve strojovnách s tradiční nepřetržitou strážní službou nebo službu konajících strojních důstojníků v periodicky bezobslužných strojovnách
1. Každý strojní strážní důstojník ve strojovnách s tradiční nepřetržitou strážní službou nebo určený strojní důstojník v periodicky bezobslužných strojovnách na námořní lodi poháněné hlavním strojním zařízením o výkonu 750 kW nebo větším musí být držitelem příslušného průkazu způsobilosti.
2. Každý žadatel o vystavení průkazu způsobilosti musí:
(a) být starší 18 let;
(b) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch;
(c) absolvovat celkem nejméně tři roky úředně schváleného vzdělávání nebo výcviku, týkajícího se povinností lodního strojníka;
(d) absolvovat námořní službu o přiměřeném trvání, která může být zahrnuta do tříletého období uvedeného v pododstavci (c);
(e) přesvědčit správní orgán, že disponuje teoretickými a praktickými znalostmi o provozu a údržbě lodních strojních zařízení odpovídající povinnostem strojního důstojníka;
(f) mít ukončený úředně schválený praktický protipožární kurz;
(g) disponovat znalostmi o bezpečných pracovních postupech.
Správní orgán může požadavky pododstavců (c) a (d) změnit pro strojní důstojníky na lodích poháněných hlavním strojním zařízením o výkonu nižším než 3 000 kW provozovaných na příbřežních plavbách a to s ohledem na vliv na bezpečnost všech lodí, které mohou plout ve stejných vodách.
3. Každý žadatel musí disponovat znalostmi o provozu a údržbě hlavního a pomocného strojního zařízení, což zahrnuje znalost příslušných právních požadavků a také znalost alespoň následujících zvláštních položek:
(a) Postupy strážní služby
(i) povinnosti spojené s převzetím a přijetím strážní služby;
(ii) běžné povinnosti prováděné během strážní služby;
(iii) vedení deníku strojovny a význam měřených hodnot;
(iv) povinnosti spojené s předáním strážní služby;
(b) Hlavní a pomocné strojní zařízení
(i) pomoc při přípravě hlavního strojního zařízení a při přípravě pomocného strojního zařízení k provozu;
(ii) provoz parních kotlů, včetně systému hořáků;
(iii) způsoby kontroly hladiny vody v parních kotlích a opatření nezbytná v případech, kdy je hladina vody nesprávná;
(iv) lokalizace běžných poruch strojů a zařízení ve strojovně a kotelně a kroky nezbytné k předcházení poškození.
(c) Čerpací systémy
(i) běžné čerpací činnosti;
(ii) provoz stokových, balastních a nákladových čerpacích systémů
(d) Zařízení na výrobu elektrické energie
Příprava, spouštění, připojování a přepínání alternátorů nebo generátorů.
(e) Bezpečnostní a nouzové postupy
(i) bezpečnostní opatření, která je třeba dodržovat během strážní služby a okamžitá opatření, která mají být přijata v případě požáru nebo nehody a to zejména s ohledem na systémy manipulace s ropnými látkami;
(ii) bezpečné odpojení a izolace elektrických a jiných typů vybavení a zařízení nutné před tím, než bude personálu dovoleno pracovat na tomto vybavení a zařízení.
(f) Postupy předcházení znečištění
Opatření, která je třeba dodržovat za účelem předcházení znečišťování životního prostředí ropnými látkami, zbytky lodního nákladu, odpadní vodou, kouřem nebo jinými znečišťujícími látkami. Používání zařízení určeného k předcházení znečišťování, včetně odlučovačů pro ropnými látkami znečištěné vody, systémů sběrných kalových nádrží a čistírny odpadních vod.
(g) První pomoc
Základy první pomoci související s úrazy, které lze v prostorech strojovny očekávat.
4. V případech, kdy součástí lodního strojního zařízení nejsou parní kotle může správní orgán vypustit požadavky na znalosti uvedené v odstavcích 3(b)(ii) a (iii). Průkaz způsobilosti vystavený na tomto základě se nebude vztahovat na službu na lodích, kde parní kotle tvoří součást lodního strojního zařízení, dokud strojní důstojník v těchto vypuštěných otázkách neprokáže své schopnosti podle požadavků správního orgánu. Veškerá tato omezení musí být v průkazu způsobilosti uvedena.
5. Výcvik k získání potřebných teoretických znalostí a praktických zkušeností musí zohledňovat příslušné mezinárodní předpisy a doporučení.
Pravidlo III/5
Povinné minimální požadavky k zajištění stálé odbornosti a aktualizace znalostí pro strojní důstojníky
1. Každý strojní důstojník, který je držitelem průkazu způsobilosti a který slouží na moři nebo má v úmyslu vrátit se na moře po určité době strávené na pevnině, musí za účelem neustálého prohlubování kvalifikace pro námořní službu ve funkci odpovídající jeho průkaz způsobilosti v pravidelných intervalech nejvýše pěti let vyhovět správnímu orgánu pokud jde o:
(a) zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch a
(b) odbornou způsobilost;
(i) úředně schválenou službou jako strojní důstojník v trvání minimálně jednoho roku během předchozích pěti let nebo
(ii) na základě výkonu funkcí zahrnujících povinnosti odpovídající stupni drženého průkazu způsobilosti, které jsou považovány za alespoň rovnocenné námořní službě požadované v odstavci 1 (b)(i) nebo
(iii) jedním z následujících:
- úspěšným složením schválené zkoušky nebo
- úspěšným absolvováním schváleného kurzu či kurzů nebo
- absolvováním úředně schválené námořní služby jako strojní důstojník trvající ne méně než tři měsíce v nadpočetné pozici nebo v nižší funkci než pro kterou drží průkaz způsobilosti a to bezprostředně před převzetím pozice v hodnosti, na kterou má nárok z titulu svého průkazu způsobilosti.
2. Kurz nebo kurzy uvedené v odstavci 1(b)(iii) musí zejména zahrnovat změny v oblasti příslušných mezinárodních předpisů a doporučení, které se týkají bezpečnosti lidského života na moři a ochrany mořského prostředí.
3. Správní orgán musí zajistit, aby byly lodím plujícím pod jeho jurisdikcí zpřístupněny texty aktuálních změn mezinárodních předpisů o bezpečnosti lidského života na moři a ochrany mořského prostředí.
Pravidlo III/6
Povinné minimální požadavky pro mužstvo tvořící součást strojní strážní služby
1. Minimální požadavky na člena mužstva, pokud tvoří součást strojní strážní služby musí být takové, jak je uvedeno v odstavci 2. Tyto požadavky neplatí pro:
(a) člena mužstva jmenovaného jako pomocník strojního strážního důstojníka;*
(b) člena mužstva, který je ve výcviku;
(c) člena mužstva, jehož povinnosti při výkonu strážní služby nemají odbornou povahu.
2. Každý člen mužstva tvořící součást strojní strážní služby musí:
(a) být starší 16 let;
(b) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch;
(c) splnit požadavky správního orgánu týkající se:
(i) zkušeností nebo výcviku zaměřeného na hašení požárů, zásady poskytování první pomoci, osobní záchranné techniky, zdravotní rizika a osobní bezpečnost;
(ii) schopnost porozumět rozkazům a dorozumět se v otázkách důležitých pro plnění jeho úkolů;
(d) přesvědčit správní orgán, že:
(i) disponuje praxí získanou na pevnině, která je relevantní pro jeho námořní povinnosti doplněné námořní službou přiměřeného trvání tak, jak požaduje správní orgán nebo
(ii) absolvoval odborný výcvik, buď na pevnině nebo na lodi, včetně námořní služby přiměřeného trvání tak, jak požaduje správní orgán nebo
(iii) absolvovat úředně schválenou dobu námořní služby v délce nejméně šest 12 měsíců.
3. Každý takový člen mužstva musí disponovat znalostmi o:
(a) postupech strážní služby ve strojovně a schopnostech plnit běžné postupy strážní služby přiměřené jeho povinnostem;
(b) bezpečných pracovních postupech souvisejících s činnostmi ve strojovně;
(c) terminologii používané ve strojovnách a názvech strojů a zařízení souvisejících s jeho povinnostmi;
(d) základních postupech zaměřených na ochranu životního prostředí.
4. Každý člen mužstva, který bude držet strážní službu u kotlů musí disponovat znalostmi o bezpečném provozování kotlů a musí být schopen udržovat správnou hladinu vody a tlak páry.
5. Každý člen mužstva tvořící součást strojní strážní služby musí být obeznámen se svými povinnostmi strážní služby ve strojovně na lodi, na níž má sloužit. Zejména s ohledem na danou loď musí člen mužstva:
(a) disponovat znalostmi o použití vhodných systémů interní komunikace;
(b) disponovat znalostmi o únikových cestách z prostor strojovny;
(c) disponovat znalostmi o poplachových systémech v prostorech strojovny a být schopen rozlišovat mezi různými druhy poplachů se zvláštním zřetelem na poplach hašení plynem;
(d) být obeznámen s rozmístěním a použitím hasicího zařízení v prostorech strojovny.
6. Správní orgán může souhlasit s tím, že námořník splnil požadavky tohoto pravidla, pokud námořník sloužil v příslušné pozici ve strojní skupině po dobu nejméně jednoho roku v průběhu posledních pěti let předcházejících vstupu této úmluvy v platnost pro daný správní orgán.
KAPITOLA IV
RADIOKOMUNIKAČNÍ SKUPINA
STRÁŽNÍ RADIOKOMUNIKAČNÍ SLUŽBA A ÚDRŽBA
Vysvětlivka:
Povinná ustanovení týkající se strážní radiokomunikační služby jsou uvedena v Radiokomunikačním řádu a ustanovení týkající se bezpečnosti strážní radiokomunikační služby jsou uvedena v Mezinárodní úmluvě o bezpečnosti lidského života na moři a v Radiokomunikačním řádu, neboť tyto dva právní předpisy mohou být pozměňovány a jsou v platnosti. Pozornost je také potřeba věnovat příslušným usnesením přijatým na Mezinárodní konferenci o výcviku a kvalifikaci námořníků, 1978.
Pravidlo IV/1
Povinné minimální požadavky na certifikaci radiodůstojníků
1. Každý radiodůstojník pověřený plněním nebo plnící radiokomunikační povinnosti na lodi musí být držitelem příslušného průkazu způsobilosti, nebo příslušných osvědčení, vystavených nebo uznaných správním orgánem na základě ustanovení Radiokomunikačního řádu a musí absolvovat službu dostatečnou k získání způsobilosti.
2. Kromě toho radiodůstojník musí:
(a) být starší 18 let;
(b) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch;
(c) splňovat požadavky Dodatku k tomuto pravidlu.
3. Každý žadatel o vystavení průkazu způsobilosti je povinen složit zkoušku nebo zkoušky podle požadavků dotyčného správního orgánu.
4. Úroveň znalostí požadovaná k vystavení průkazu způsobilosti musí dostačovat k tomu, aby radiodůstojník mohl vykonávat své povinnosti bezpečně a efektivně. Při stanovování příslušné úrovně znalostí a výcviku nutného k dosažení těchto znalostí a praktických dovedností musí správní orgán zohlednit požadavky Radiokomunikačního řádu a Dodatku k tomuto pravidlu. Správní orgány musí také zohlednit příslušná usnesení přijatá na Mezinárodní konferenci o výcviku a kvalifikaci námořníků, 1978, a příslušná doporučení IMO.
Dodatek k pravidlu IV/1
Minimální dodatečné požadavky na znalosti a výcvik radiodůstojníků
Kromě splnění požadavků pro vystavení průkazu způsobilosti v souladu s Radiokomunikačním řádem musí radiodůstojník disponovat znalostmi a absolvovat výcvik, včetně praktického výcviku, z následujících předmětů:
(a) poskytování radiokomunikačních služeb v mimořádných situacích, včetně
(i) opuštění lodě;
(ii) požáru na lodi;
(iii) částečného nebo úplného vyřazení radiostanice z provozu;
(b) obsluhy záchranných člunů, záchranných vorů, plovoucích záchranných prostředků a jejich vybavení a to se zvláštním zřetelem na zabudovaná a přenosná radiokomunikační zařízení na záchranných člunech a polohu udávajících nouzových radiobójí.
(c) přežití na moři;
(d) první pomoc;
(e) požární prevence a hašení požárů se zvláštním zřetelem na radiokomunikační zařízení;
(f) preventivní opatření k zajištění bezpečnosti lodě a osob v souvislosti s riziky spojenými s radiokomunikačním zařízením, včetně rizik elektrických, elektromagnetického vyzařování, chemických a mechanických rizik;
(g) použití IMO Příručky obchodních plavidel pro pátrání a záchranu (MERSAR) se zvláštním zřetelem na radiokomunikace.
(h) systémy hlášení pohybu lodi a příslušné postupy;
(i) použití Mezinárodního signálního kódu a Standardního slovníku námořní frazeologie IMO;
(j) systémy poskytování zdravotnické pomoci prostřednictvím radiokomunikace a příslušné postupy.
Pravidlo IV/2
Povinné minimální požadavky k zajištění stálé odbornosti a aktualizace znalostí pro radiodůstojníky
1. Každý radiodůstojník, který je držitelem průkazu způsobilosti vystaveného a uznaného správním orgánem musí za účelem neustálého prohlubování kvalifikace pro námořní službu vyhovět správnímu orgánu pokud jde o:
(a) zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak, sluch a řeč a to v pravidelných intervalech nepřesahujících pět let a
(b) odbornou způsobilost:
(i) úředně schválenou radiokomunikační službou v pozici radiodůstojníka a to bez souvislého přerušení služby trvajícího déle než pět let;
(ii) po takovém přerušení, úspěšným složením úředně schváleného přezkoušení nebo úspěšným absolvováním úředně schváleného výcvikového kurzu nebo kurzů na moři nebo na pevnině, který musí obsahovat prvky s bezprostřední odpadem na bezpečnost lidského života na moři a moderní radiokomunikační zařízení a může také zahrnovat radionavigační zařízení.
2. Když se na palubách lodí oprávněných plout pod vlajkou správního orgánu zavádí nové organizace provozu, zařízení nebo postupy, může správní orgán požadovat, aby radiodůstojníci absolvovali úředně schválené přezkoušení nebo aby úspěšně absolvovali příslušný kurz nebo kurzy, na moři nebo na pevnině, a to se zvláštním zřetelem na povinnosti související s bezpečností.
3. Každý radiodůstojník musí, aby byl i nadále kvalifikován k službě na moři na palubě konkrétních typů lodí, pro které byl na mezinárodní úrovni odsouhlasen odborný výcvik, úspěšně absolvovat schválený příslušný výcvik nebo zkoušky, které musí zohlednit příslušné mezinárodní předpisy a doporučení.
4. Správní orgán musí zajistit, aby byly lodím plujícím pod jeho jurisdikcí zpřístupněny texty aktuálních změn mezinárodních předpisů o radiokomunikaci souvisejících s bezpečností lidského života na moři a ochranou mořského prostředí.
5. Správním orgánům se doporučuje, aby po poradě s dotčenými subjekty formulovaly a podporovaly formulaci struktury opakovacích a aktualizačních kurzů a to buď dobrovolných nebo v případě potřeby povinných, na moři nebo na pevnině, pro radiodůstojníky, kteří slouží na moři, a zejména pro ty, kteří obnovují svoji námořní službu po přestávce. Tento kurz (nebo kurzy) musí zahrnovat prvky, které mají bezprostřední význam pro povinnosti radiodůstojníků a musí zahrnovat změny v námořních radiokomunikačních technologiích a příslušných mezinárodních předpisech a doporučeních* týkajících se bezpečnosti lidského života na moři.
Pravidlo IV/3
Povinné minimální požadavky na certifikaci radiotelefonistů
1. Každý radiotelefonista pověřený nebo plnící radiokomunikační povinnosti na lodi musí být držitelem příslušného průkazu způsobilosti, nebo příslušných osvědčení, vystavených nebo uznaných správním orgánem na základě ustanovení Radiokomunikačního řádu.
2. Kromě toho musí tento radiotelefonista na lodi, která musí být vybavena radiotelefonní stanici na základě Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři:
(a) být starší 18 let;
(b) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost, zejména pokud jde o zrak a sluch;
(c) splňovat požadavky Dodatku k tomuto pravidlu.
3. Každý žadatel o vystavení průkazu způsobilosti je povinen složit zkoušku či zkoušky splňující požadavky dotyčného správního orgánu.
4. Úroveň znalostí požadovaná k vystavení který je držitelem vystaveného průkazu způsobilosti musí dostačovat k tomu, aby radiotelefonista mohl vykonávat své povinnosti bezpečně a efektivně. Při stanovování příslušné úrovně znalostí a výcviku nutného k dosažení těchto znalostí a praktických dovedností musí správní orgán zohlednit požadavky Radiokomunikačního řádu a Dodatku k tomuto pravidlu. Správní orgány musí také zohlednit příslušná usnesení přijatá na Mezinárodní konferenci o výcviku a kvalifikaci námořníků, 1978, a příslušná doporučení IMO.
Dodatek k pravidlu IV/3
Minimální dodatečné požadavky na znalosti a výcvik radiotelefonistů
Kromě splnění požadavků pro vystavení průkazu způsobilosti v souladu s Radiokomunikačním řádem musí radiotelefonista disponovat znalostmi a absolvovat výcvik, včetně praktického výcviku, z následujících předmětů:
(a) poskytování radiokomunikačních služeb v mimořádných situacích, včetně
(i) opuštění lodě;
(ii) požáru na lodi;
(iii) částečné nebo úplné poruchy radiostanice;
(b) obsluhy záchranných člunů, záchranných vorů, plovoucích záchranných prostředků a jejich vybavení a to se zvláštním zřetelem na zabudovaná a přenosná radiokomunikační na záchranných člunech a polohu udávajících nouzových radiobójí.
(c) přežití na moři;
(d) první pomoc;
(e) požární prevence a hašení požárů se zvláštním zřetelem na radiokomunikační zařízení;
(f) preventivní opatření k zajištění bezpečnosti lodě a osob v souvislosti s riziky spojenými s radiokomunikačním zařízením, včetně rizik elektrických, elektromagnetického vyzařování, chemických a mechanických rizik;
(g) použití IMO Příručky obchodních plavidel pro pátrání a záchranu (MERSAR) se zvláštním zřetelem na radiokomunikace;
(h) systémy hlášení pohybu lodi a příslušné postupy;
(i) použití Mezinárodního signálního kódu a Standardního slovníku námořní frazeologie IMO;
(j) systémy poskytování zdravotnické pomoci prostřednictvím radiokomunikace a příslušné postupy.
KAPITOLA V
ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY NA TANKERY
Pravidlo V/1
Povinné minimální požadavky na výcvik a certifikaci kapitánů, důstojníků a členů mužstva na ropných tankerech
1. Důstojníci a členové mužstva, kteří mají mít určité povinnosti, a odpovědnosti spojené s těmito povinnostmi, související s nákladem a nákladovým zařízením na ropných tankerech, a kteří ještě na ropném tankeru nesloužili jako součást pravidelné posádky lodi musí před plněním těchto povinností absolvovat příslušný požární kurz na pevnině a
(a) službu pod dohledem na lodi v přiměřeném trvání, aby získali dostatečné znalosti bezpečných provozních postupů nebo
(b) úředně schválený kurz na seznámení se s ropným tankerem, který zahrnuje základní bezpečnostní opatření a opatření a postupy k předcházení znečištění, schémata různých typů ropných tankerů, druhy nákladů, jejich nebezpečí a jejich překládací zařízení, všeobecné provozní postupy a terminologii týkající se ropných tankerů.
2. Kapitáni, první strojní důstojníci, první palubní důstojníci, druzí strojní důstojníci a, liší-li se od výše uvedených hodností, každá osoba s přímou odpovědností za nakládku, vykládku a péči během přepravy nebo manipulaci s nákladem, musí, kromě položek v ustanoveních odstavce 1, disponovat následujícím:
(a) příslušnými zkušenostmi odpovídajícími jejich povinnostem na ropných tankerech a
(b) absolvovat odborný výcvikový program odpovídající jejich povinnostem, včetně bezpečnostních opatření na ropných tankerech, protipožárních opatření a systémů, opatření k předcházení a omezování znečištění, provozních postupů a povinnostem vyplývajícím z platných právních předpisů.
3. Do dvou let po vstupu této úmluvy v platnost pro stranu lze mít za to, že námořník splnil požadavky odstavce 2(b) v případě, že během předchozích pěti let odsloužil v příslušné pozici na ropných tankerech dobu nejméně jednoho roku.
Pravidlo V/2
Povinné minimální požadavky na výcvik a certifikaci kapitánů, důstojníků a členů mužstva na tankerech pro přepravu chemikálií
1. Důstojníci a členové mužstva, kteří mají mít určité povinnosti, a odpovědnosti spojené s těmito povinnostmi, související s nákladem a nákladovým zařízením na tankerech pro přepravu chemikálií, a kteří ještě na tankeru pro přepravu chemikálií nesloužili jako součást pravidelné posádky lodi musí před plněním těchto povinností absolvovat příslušný požární kurz na pevnině a
(a) službu pod dozorem na lodi v přiměřeném trvání, aby získali dostatečné znalosti bezpečných provozních postupů nebo
(b) úředně schválený kurz na seznámení se s tankerem pro přepravu chemikálií, který zahrnuje základní bezpečnostní opatření a opatření a postupy k předcházení znečištění, schémata různých typů tankerů pro přepravu chemikálií, druhy nákladů, jejich nebezpečí a jejich překládací zařízení, všeobecné provozní postupy a terminologii týkající se tankerů pro přepravu chemikálií.
2. Kapitáni, první strojní důstojníci, první palubní důstojníci, druzí strojní důstojníci a, liší-li se od výše uvedených hodností, každá osoba s přímou odpovědností za nakládku, vykládku a péči během přepravy nebo manipulaci s nákladem, musí, kromě položek v ustanoveních odstavce 1, disponovat následujícím:
(a) příslušnými zkušenostmi odpovídajícími jejich povinnostem na tankerech pro přepravu chemikálií a
(b) absolvovat odborný výcvikový program odpovídající jejich povinnostem, včetně bezpečnostních opatření na tankerech pro přepravu chemikálií, protipožárních opatření a systémů, opatření k předcházení a omezování znečištění, provozních postupů a povinností vyplývajících z platných právních předpisů.
3. Do dvou let po vstupu této úmluvy v platnost pro stranu lze mít za to, že námořník splnil požadavky odstavce 2(b) v případě, že během předchozích pěti let odsloužil v příslušné pozici na tankerech pro přepravu chemikálií dobu nejméně jednoho roku.
Pravidlo V/3
Povinné minimální požadavky na výcvik a certifikaci kapitánů, důstojníků a členů mužstva na tankerech pro přepravu zkapalněného plynu
1. Důstojníci a členové mužstva, kteří mají mít určité povinnosti, a odpovědnosti spojené s těmito povinnostmi, související s nákladem a nákladovým zařízením na tankerech pro přepravu zkapalněného plynu, a kteří ještě na tankeru pro přepravu zkapalněného plynu nesloužili jako součást pravidelné posádky lodi musí před plněním těchto povinností absolvovat příslušný požární kurz na pevnině a
(a) službu pod dozorem na lodi v přiměřeném trvání, aby získali dostatečné znalost bezpečných provozních postupů nebo
(b) úředně schválený kurz na seznámení se s tankerem pro přepravu zkapalněného plynu, který zahrnuje základní bezpečnostní opatření a opatření a postupy k předcházení znečištění, schémata různých typů tankerů pro přepravu zkapalněného plynu, druhy nákladů, jejich nebezpečí a jejich překládací zařízení, všeobecné provozní postupy a terminologii týkající se tankerů pro přepravu zkapalněného plynu.
2. Kapitáni, první strojní důstojníci, první palubní důstojníci, druzí strojní důstojníci a, liší-li se od výše uvedených hodností, každá osoba s přímou odpovědností za nakládku, vykládku a péči během přepravy nebo manipulaci s nákladem, musí, kromě položek v ustanoveních odstavce 1, disponovat následujícím:
(a) příslušnými zkušenostmi odpovídajícími jejich povinnostem na tankerech pro přepravu zkapalněného plynu a
(b) absolvovat odborný výcvikový program odpovídající jejich povinnostem, včetně bezpečnostních opatření na tankerech pro přepravu zkapalněného plynu, protipožárních opatření a systémů, opatření k předcházení a omezování znečištění, provozních postupů a povinností vyplývajících z platných právních předpisů.
3. Do dvou let po vstupu této úmluvy v platnost pro stranu lze mít za to, že námořník splnil požadavky odstavce 2(b) v případě, že během předchozích pěti let odsloužil na příslušné pozici na tankerech pro přepravu zkapalněného plynu dobu nejméně jeden rok.
KAPITOLA VI
ZPŮSOBILOST PRO ŘÍZENÍ ZÁCHRANNÉHO PLAVIDLA
Pravidlo VI/1
Povinné minimální požadavky na vystavování průkazů způsobilosti pro řízení záchranného plavidla
Každý námořník, kterému má být vystaven průkaz způsobilosti pro řízení záchranného plavidla musí:
(a) být starší 17,5 let;
(b) splnit požadavky správního orgánu na zdravotní způsobilost
(c) absolvovat úředně schválenou dobu námořní služby v délce nejméně 12 měsíců nebo úspěšně absolvovat úředně schválený výcvikový kurz a absolvovat úředně schválenou námořní službu v délce nejméně devíti měsíců;
(d) přesvědčit správní orgán prostřednictvím zkoušky nebo průběžného hodnocení během úředně schváleného výcvikového kurzu, že disponuje znalostmi o obsahu Dodatku k tomuto pravidlu;
(e) prokázat podle požadavků správního orgánu prostřednictvím zkoušky nebo průběžného hodnocení během úředně schváleného výcvikového kurzu, že dovede:
(i) obléci si správně záchrannou vestu, bezpečně skočit z výšky do vody; nalodit se s oblečenou záchrannou vestou na záchranné plavidlo z vody;
(ii) vrátit převrácený záchranný vor do správné polohy i s oblečenou záchrannou vestou;
(iii) rozumět značení na záchranném plavidle s ohledem na počet osob, které smí přepravovat;
(iv) vydávat správné příkazy nutné ke spuštění záchranného plavidla a nalodění se na něj, odražení od lodě a řízení záchranného plavidla a vystupování z něj;
(v) připravit a bezpečně spustit záchranné plavidlo do vody a rychle odrazit od boku lodě;
(vi) postarat se o zraněné osoby a to během i po opuštění lodě;
(vii) veslovat a kormidlovat, vztyčit stěžeň, rozvinout plachtu, řídit člun pod plachtou a kormidlovat člun podle kompasu;
(viii) používat signalizační vybavení, včetně pyrotechniky;
(ix) používat přenosné radiokomunikační zařízení pro záchranné plavidlo.
Dodatek k pravidlu VI/1
Minimální znalosti potřebné pro vystavování průkazů způsobilosti pro řízení záchranného plavidla
1. Typy nouzových situací, které mohou nastat, například srážka, požár, ztroskotání
2. Zásady přežití, včetně:
(a) důležitost výcviku a cvičení;
(b) nutnosti být připraven na jakoukoli mimořádnou situaci;
(c) činností, které je nutné provést v případě rozkazu dostavit se na stanoviště záchranných plavidel;
(d) činností, které je nutné provést v případě rozkazu opustit loď;
(e) činností, které je nutné provést nachází-li se ve vodě;
(f) činností, které je nutné provést na palubě záchranného plavidla
(g) hlavních nebezpečí hrozící trosečníkům.
3. Zvláštní povinnosti uložené každému členu posádky tak, jak jsou uvedeny v poplachovém rozpisu, včetně rozdílů mezi signály svolávajícími všechny členy posádky k záchrannému plavidlu a k požárním stanicím.
4. Typy záchranných prostředků kterými jsou lodě běžně vybaveny.
5. Konstrukce a vybavení záchranných plavidel a jednotlivé položky jejich vybavení.
6. Specifické vlastnosti a vybavení záchranných plavidel.
7. Různé typy zařízení používaných ke spouštění záchranných plavidel.
8. Způsoby spouštění záchranných plavidel na rozbouřené moře.
9. Činnosti, které je nutné provést po opuštění lodi.
10. Řízení záchranného plavidla v těžkém počasí.
11. Použití přídržného lana, mořské kotvy a veškerého dalšího vybavení.
12. Rozdělování potravin a vody na záchranném plavidle.
13. Způsoby zachraňování vrtulníkem.
14. Použití výbavy pro první pomoc a resuscitačních technik.
15. Radiovybavení přítomné na záchranných plavidlech, včetně polohu udávajících nouzových radiobójí.
16. Vliv podchlazení a jeho prevence; použití ochranných krytů a ochranných oděvů.
17. Způsoby startování a ovládání motoru záchranného plavidla a jeho příslušenství spolu s použitím hasicího přístroje z vybavení.
18. Použití záchranných člunů a motorových záchranných člunů k řazení záchranných vorů a k záchraně přeživších a osob v moři.
19. Najíždění záchranného plavidla na břeh.

* Předpokládá se, že výkon uvedený na Rejstříkovém listu nebo v jiném úředním dokladu představuje celkový maximální trvalý jmenovitý výkon u všech hlavních lodních pohonných zařízení.
* Prosednutí: snížení rezervy hloubky vody pod lodí, ke kterému dojde, když se loď pohybuje vůči vodě a je způsoben hlubším zanořením lodního tělesa a změnou podélného sklonu. Tento efekt se zvýrazňuje v mělké vodě a snižuje se snížením rychlosti lodi.
† Kapitáni a první palubní důstojníci sloužící na menších lodích musí být plně obeznámeni se základními požadavky na stabilitu těchto lodí.
‡ Odkazuje se na Úmluvu o kvalifikaci námořníků I. třídy ILO, 1946, nebo každou následnou úmluvu.
* Odkazuje se na Usnesení 9 „Doporučení k minimálním požadavkům na člena mužstva jmenovaného jako pomocník strojního strážního důstojníka“ přijaté na Mezinárodní konferenci o výcviku a kvalifikaci námořníků, 1978.
* Včetně všech doporučení IMO týkajících se rozvoje námořního tísňového systému.