28/2011 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o přijetí Šestého dodatkového protokolu k Ústavě Světové poštovní unie

28
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 15. září 1999 byl v Pekingu přijat a jménem České republiky podepsán Šestý dodatkový protokol k Ústavě Světové poštovní unie.
S Protokolem vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky jej ratifikoval. Ratifikační listina byla uložena u generálního ředitele Mezinárodního úřadu Světové poštovní unie, depozitáře Ústavy, dne 18. prosince 2001.
Protokol vstoupil v platnost na základě svého článku V dne 1. ledna 2001. Pro Českou republiku vstoupil v platnost podle článku 16 Vídeňské úmluvy o smluvním právu1) dne 18. prosince 2001.
Francouzské znění Protokolu a jeho překlad do českého jazyka a francouzské znění Ústavy Světové poštovní unie ve znění změn Šestého dodatkového protokolu a její překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
ŠESTÝ DODATKOVÝ PROTOKOL ÚSTAVY SVĚTOVÉ POŠTOVNÍ UNIE
Obsah
Článek
I.(změněný čl. 22)Akta UnieII.(změněný čl. 25)Podpis, ověření, ratifikace a jiné způsoby schválení Akt UnieIII.(změněný čl. 29)Předkládání návrhůIV.Přístup k Dodatkovému protokolu a k ostatním Aktům UnieV.Nabytí účinnosti a doba platnosti Dodatkového protokolu k Ústavě Světové poštovní unie
ŠESTÝ DODATKOVÝ PROTOKOL ÚSTAVY SVĚTOVÉ POŠTOVNÍ UNIE
Přihlížejíce k článku 30 odst. 2 Ústavy Světové poštovní unie, sjednané ve Vídni dne 10. července 1964, přijali zplnomocněnci vlád členských zemí Světové poštovní unie shromáždění na Kongresu v Pekingu, s výhradou ratifikace, tyto změny uvedené Ústavy.
Článek I
(změněný článek 22)
Akta Unie
1. Ústava je základním Aktem Unie. Obsahuje hlavní předpisy Unie.
2. Generální řád obsahuje ustanovení, která zajišťují provádění Ústavy a činnost Unie. Je závazný pro všechny členské země.
3. Světová poštovní úmluva, Řád listovních zásilek a Řád poštovních balíků obsahují obecně platné předpisy pro mezinárodní poštovní službu, jakož i ustanovení týkající se služeb listovních zásilek a poštovních balíků. Tato Akta jsou závazná pro všechny členské země.
4. Ujednání Unie a jejich Řády upravují, s výjimkou listovních zásilek a poštovních balíků, služby mezi členskými zeměmi, které k nim přistoupily. Jsou závazné jen pro tyto země.
5. Řády, které obsahují opatření nezbytná k provádění Úmluvy a ujednání, jsou stanoveny Radou poštovního provozu se zřetelem k rozhodnutím přijatým kongresem.
6. Případné závěrečné protokoly, připojené k Aktům Unie uvedeným v odstavcích 3, 4 a 5, obsahují výhrady k těmto Aktům.
Článek II
(změněný článek 25)
Podpis, ověření, ratifikace a jiné způsoby schválení Akt Unie
1. Akta Unie přijatá kongresem podepisují zplnomocněnci členských zemí.
2. Řády jsou ověřovány předsedou a generálním sekretářem Rady poštovního provozu.
3. Ústavu ratifikují signatářské země co nejdříve.
4. Vyjma Ústavy se schválení Akt Unie řídí ústavními předpisy každé signatářské země.
5. Jestliže některá země neratifikuje Ústavu nebo neschválí ostatní Akta, která podepsala, nejsou Ústava a ostatní Akta méně platné pro ostatní země, které je ratifikovaly nebo schválily.
Článek III
(změněný článek 29)
Předkládání návrhů
1. Poštovní správa členské země má právo předložit buď kongresu nebo mezi dvěma kongresy návrhy týkající se Akt Unie, k nimž její země přistoupila.
2. Návrhy týkající se Ústavy a Generálního řádu mohou však být předloženy pouze kongresu.
3. Kromě toho návrhy týkající se Řádů se předkládají přímo Radě poštovního provozu, ale nejprve musí být Mezinárodním úřadem zaslány poštovním správám všech členských zemí.
Článek IV
Přístup k Dodatkovému protokolu a k ostatním Aktům Unie
1. Členské země, které nepodepsaly tento Protokol, mohou k němu kdykoliv přistoupit.
2. Členské země, které jsou účastníky Akt aktualizovaných kongresem, ale nepodepsaly je, mají k nim přistoupit co nejdříve.
3. Listiny o přístupu týkající se případů uvedených v odstavcích 1 a 2 musí být zaslány generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu. Ten oznamuje jejich uložení vládám členských zemí.
Článek V
Nabytí účinnosti a doba platnosti Dodatkového protokolu k Ústavě Světové poštovní unie
Tento Dodatkový protokol nabude účinnosti dnem 1. ledna 2001 a zůstane v platnosti po neurčitou dobu.
Na důkaz toho sepsali zplnomocněnci vlád členských zemí tento Dodatkový protokol, který bude mít stejnou účinnost a stejnou platnost, jako kdyby jeho ustanovení byla pojata do vlastního textu Ústavy, a podepsali jedno jeho vyhotovení, které je uloženo u generálního ředitele Mezinárodního úřadu. Jeho opis bude odevzdán každé straně vládou země, ve které se konal kongres.
Dáno v Pekingu dne 15. září 1999

PŘEKLAD
ÚSTAVA SVĚTOVÉ POŠTOVNÍ UNIE
Obsah
Preambule
Kapitola I
Základní ustanovení
Hlava I
Všeobecná ustanovení
Článek
1. Rozsah a cíl Unie
2. Členové Unie
3. Pravomoc Unie
4. Výjimečné styky
5. Sídlo Unie
6. Úřední jazyk Unie
7. Měnová jednotka
8. Užší Unie. Zvláštní ujednání
9. Vztahy s Organizací spojených národů
10. Vztahy s mezinárodními organizacemi
Hlava II
Přístup nebo přijetí do Unie. Vystoupení z Unie
11. Přístup nebo přijetí do Unie. Postup
12. Vystoupení z Unie. Postup
Hlava III
Organizace Unie
13. Orgány Unie
14. Kongres
15. Mimořádné kongresy
16. Administrativní konference (zrušeno)
17. Administrativní rada
18. Rada poštovního provozu
19. Zvláštní komise (zrušeno)
20. Mezinárodní úřad
Hlava IV
Finance Unie
21. Výdaje Unie. Příspěvky členských zemí
Kapitola II
Akta Unie
Hlava I
Všeobecná ustanovení
22. Akta Unie
23. Platnost Akt Unie na územích, jejichž mezinárodní styky zajišťuje některá členská země
24. Národní zákonodárství
Hlava II
Přijetí a výpověď Akt Unie
25. Podpis, ověření, ratifikace a jiné způsoby schválení Akt Unie
26. Oznámení ratifikací a ostatních způsobů schválení Akt Unie
27. Přístup k ujednáním
28. Výpověď ujednání
Hlava III
Změna Akt Unie
29. Předkládání návrhů
30. Změna Ústavy
31. Změna Generálního řádu, Úmluvy a ujednání
Hlava IV
Urovnávání sporů
32. Rozhodčí řízení
Kapitola III
Závěrečná ustanovení
33. Nabytí účinnosti a doba platnosti Ústavy
ÚSTAVA SVĚTOVÉ POŠTOVNÍ UNIE
(pozměněná Dodatkovými protokoly z Tokia 1969, z Lausanne 1974, z Hamburku 1984, z Washingtonu 1989, ze Soulu 1994 a z Pekingu 1999)
PREAMBULE
Ve snaze rozvíjet styky mezi národy prostřednictvím řádně vykonávaných poštovních služeb a přispívat k dosažení ušlechtilých cílů mezinárodní spolupráce v oboru kulturním, sociálním a hospodářském,
zplnomocněnci vlád smluvních zemí přijali, s výhradou ratifikace, tuto Ústavu.
KAPITOLA I
Základní ustanovení
HLAVA I
Všeobecná ustanovení
Článek 1
Rozsah a cíl Unie
1. Země, které přijímají tuto Ústavu, tvoří pro vzájemnou výměnu listovních zásilek jediné poštovní území s označením Světová poštovní unie. Svoboda průvozu je zaručena na celém území Unie.
2. Cílem Unie je zajišťovat organizaci a zdokonalování poštovních služeb a podporovat v tomto oboru rozvoj mezinárodní spolupráce.
3. Unie se v rámci svých možností podílí na poštovní technické pomoci požadované jejími členskými zeměmi.
Článek 2
Členové Unie
Členskými zeměmi Unie jsou:
a) země, které mají postavení člena ke dni, kdy tato Ústava nabude účinnosti;
b) země, které se staly členy podle článku 11.
Článek 3
Pravomoc Unie
Do pravomoci Unie náležejí:
a) území členských zemí;
b) pošty zřízené členskými zeměmi na územích nezahrnutých do Unie;
c) území, která aniž by byla členy Unie, jsou do ní zahrnuta, protože z poštovního hlediska jsou závislá na členských zemích.
Článek 4
Výjimečné styky
Poštovní správy, které obstarávají spojení s územími nezahrnutými do Unie, jsou povinny být prostředníky ostatních správ. Pro tyto výjimečné styky platí ustanovení Úmluvy a jejího Řádu.
Článek 5
Sídlo Unie
Sídlem Unie a jejích stálých orgánů je Bern.
Článek 6
Úřední jazyk Unie
Úředním jazykem Unie je francouzský jazyk.
Článek 7
Měnová jednotka
Měnovou jednotkou užívanou v Aktech Unie je účetní jednotka Mezinárodního měnového fondu (FMI).
Článek 8
Užší unie. Zvláštní ujednání
1. Členské země nebo jejich poštovní správy mohou, pokud tomu nebrání zákonodárství těchto zemí, vytvářet užší unie a sjednávat zvláštní ujednání týkající se mezinárodní poštovní služby, avšak s podmínkou, že při tom nebudou zaváděna ustanovení méně výhodná pro veřejnost než ustanovení obsažená v Aktech, k nimž tyto členské země přistoupily.
2. Užší unie mohou vysílat pozorovatele na kongresy, konference a zasedání Unie, do Administrativní rady jakož i do Rady poštovního provozu.
3. Unie může vysílat pozorovatele na kongresy, konference a zasedání užších unií.
Článek 9
Vztahy s Organizací spojených národů
Vztahy mezi Unií a Organizací spojených národů jsou upraveny dohodami, jejichž znění jsou připojena k této Ústavě.
Článek 10
Vztahy s mezinárodními organizacemi
Pro zajištění těsné součinnosti v oblasti mezinárodního poštovnictví může Unie spolupracovat s mezinárodními organizacemi, jejichž zájmy a působnosti jsou příbuzné.
HLAVA II
Přístup nebo přijetí do Unie. Vystoupení z Unie
Článek 11
Přístup nebo přijetí do Unie. Postup
1. Každý člen Organizace spojených národů může přistoupit k Unii.
2. Každá svrchovaná země, která není členem Organizace spojených národů, může požádat o přijetí za členskou zemi Unie.
3. Přístup nebo žádost o přijetí do Unie musí zahrnovat výslovné prohlášení o přístupu k Ústavě a k povinným Aktům Unie. Toto prohlášení adresuje vláda zainteresované země generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu, který podle okolností oznámí přístup nebo si vyžádá názor členských zemí na žádost o přijetí.
4. Země, která není členem Organizace spojených národů, je považována za přijatou za člena, je-li její žádost schválena nejméně dvěma třetinami členských zemí Unie. O členských zemích, které neodpověděly ve lhůtě čtyř měsíců, se má za to, že se zdržely hlasování.
5. Přístup nebo přijetí za člena oznamuje generální ředitel Mezinárodního úřadu vládám členských zemí. Nabývá účinnosti dnem tohoto oznámení.
Článek 12
Vystoupení z Unie. Postup
1. Každá členská země má možnost vystoupit z Unie cestou výpovědi Ústavy, dané vládou zainteresované země generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu a jeho prostřednictvím vládám členských zemí.
2. Vystoupení z Unie nabude účinnosti po uplynutí jednoho roku ode dne přijetí výpovědi podle odstavce 1 generálním ředitelem Mezinárodního úřadu.
HLAVA III
Organizace Unie
Článek 13
Orgány Unie
1. Orgány Unie jsou Kongres, Administrativní rada, Rada poštovního provozu a Mezinárodní úřad.
2. Stálými orgány Unie jsou Administrativní rada, Rada poštovního provozu a Mezinárodní úřad.
Článek 14
Kongres
1. Kongres je nejvyšším orgánem Unie.
2. Kongres se skládá ze zástupců členských zemí.
Článek 15
Mimořádné kongresy
Mimořádný kongres se může sejít na žádost nebo se souhlasem nejméně dvou třetin členských zemí Unie.
Článek 16
Administrativní konference
(zrušeno)
Článek 17
Administrativní rada
1. Administrativní rada (CA) zajišťuje ve shodě s ustanoveními Akt Unie kontinuitu činnosti Unie mezi dvěma kongresy.
2. Členové Administrativní rady vykonávají své funkce jménem a v zájmu Unie.
Článek 18
Rada poštovního provozu
Rada poštovního provozu (CEP) je pověřena provozními, obchodními, technickými a ekonomickými otázkami, které zajímají obor poštovnictví.
Článek 19
Zvláštní komise
(zrušeno)
Článek 20
Mezinárodní úřad
Ústřední úřad, působící v sídle Unie pod názvem Mezinárodní úřad Světové poštovní unie, řízený generálním ředitelem a podléhající kontrole Administrativní radou, slouží jako výkonný, podpůrný, styčný, informační a poradní orgán.
HLAVA IV
Finance Unie
Článek 21
Výdaje Unie. Příspěvky členských zemí
1. Každý kongres stanoví nejvyšší částku, které mohou dosáhnout:
a) ročně výdaje Unie;
b) výdaje na organizaci příštího kongresu.
2. Nejvyšší částku výdajů uvedených v odstavci 1 lze překročit, vyžadují-li to okolnosti, s výhradou, že budou dodržena příslušná ustanovení Generálního řádu.
3. Výdaje Unie, včetně případných výdajů uvedených v odstavci 2, hradí společně členské země Unie. K tomu účelu si každá členská země zvolí příspěvkovou třídu, do níž hodlá být zařazena. Příspěvkové třídy jsou stanoveny Generálním řádem.
4. V případě přístupu nebo přijetí do Unie podle článku 11 si zainteresovaná země svobodně zvolí příspěvkovou třídu, do níž si přeje být zařazena z hlediska rozvržení výdajů Unie.
KAPITOLA II
Akta Unie
HLAVA I
Všeobecná ustanovení
Článek 22
Akta Unie
1. Ústava je základním Aktem Unie. Obsahuje hlavní předpisy Unie.
2. Generální řád obsahuje ustanovení, která zajišťují provádění Ústavy a činnost Unie. Je závazný pro všechny členské země.
3. Světová poštovní úmluva, Řád listovních zásilek a Řád poštovních balíků obsahují obecně platné předpisy pro mezinárodní poštovní službu, jakož i ustanovení týkající se služeb listovních zásilek a poštovních balíků. Tato Akta jsou závazná pro všechny členské země.
4. Ujednání Unie a jejich Řády upravují, s výjimkou listovních zásilek a poštovních balíků, služby mezi členskými zeměmi, které k nim přistoupily. Jsou závazné jen pro tyto země.
5. Řády, které obsahují opatření nezbytná k provádění Úmluvy a ujednání, jsou stanoveny Radou poštovního provozu se zřetelem k rozhodnutím přijatým kongresem.
6. Případné závěrečné protokoly, připojené k Aktům Unie uvedeným v odstavcích 3, 4 a 5, obsahují výhrady k těmto Aktům.
Článek 23
Platnost Akt Unie na územích, jejichž mezinárodní styky zajišťuje některá členská země
1. Každá země může kdykoli prohlásit, že její přijetí Akt Unie zahrnuje všechna území, jejichž mezinárodní styky zajišťuje, nebo pouze některá z nich.
2. Prohlášení podle odstavce 1 je nutno zaslat generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu.
3. Každá členská země může kdykoli zaslat generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu oznámení o výpovědi platnosti Akt Unie, u nichž učinila prohlášení podle odstavce 1. Toto oznámení nabude účinnosti za rok ode dne, kdy je obdržel generální ředitel Mezinárodního úřadu.
4. Prohlášení a oznámení podle odstavců 1 a 3 jsou sdělována členským zemím generálním ředitelem Mezinárodního úřadu.
5. Odstavce 1 až 4 se nevztahují na území, která jsou členem Unie a jejichž mezinárodní styky zajišťuje některá členská země.
Článek 24
Národní zákonodárství
Ustanovení Akt Unie nejsou na újmu zákonodárství každé členské země ve všem, co není výslovně stanoveno v těchto Aktech.
HLAVA II
Přijetí a výpověď Akt Unie
Článek 25
Podpis, ověření, ratifikace a jiné způsoby schválení Akt Unie
1. Akta Unie přijatá kongresem podepisují zplnomocněnci členských zemí.
2. Řády jsou ověřovány předsedou a generálním sekretářem Rady poštovního provozu.
3. Ústavu ratifikují signatářské země co nejdříve.
4. Vyjma Ústavy se schvalování Akt Unie řídí ústavními předpisy každé signatářské země.
5. Jestliže některá země neratifikuje Ústavu nebo neschválí ostatní Akta, která podepsala, nejsou Ústava a ostatní Akta méně platné pro ostatní země, které je ratifikovaly nebo schválily.
Článek 26
Oznámení ratifikací a ostatních způsobů schválení Akt Unie
Listiny o ratifikaci Ústavy, jejích Dodatkových protokolů a případná schválení ostatních Akt Unie se ukládají co nejdříve u generálního ředitele Mezinárodního úřadu, který o tom uvědomuje vlády členských zemí.
Článek 27
Přístup k ujednáním
1. Členské země mohou kdykoli přistoupit k jednomu nebo k více ujednáním uvedeným v článku 22 odst. 4.
2. Přístup členských zemí k ujednáním se oznamuje podle článku 11 odst. 3.
Článek 28
Výpověď ujednání
Každá členská země má možnost vypovědět svou účast na jednom nebo více ujednáních za podmínek stanovených v článku 12.
HLAVA III
Změna Akt Unie
Článek 29
Předkládání návrhů
1. Poštovní správa členské země má právo předložit buď kongresu, nebo mezi dvěma kongresy, návrhy týkající se Akt Unie, k nimž její země přistoupila.
2. Návrhy týkající se Ústavy a Generálního řádu mohou však být předloženy pouze kongresu.
3. Kromě toho návrhy týkající se Řádů se předkládají přímo Radě poštovního provozu, ale nejprve musí být Mezinárodním úřadem zaslány poštovním správám všech členských zemí.
Článek 30
Změna Ústavy
1. Aby mohly být přijaty, musejí být návrhy předložené kongresu a vztahující se k této Ústavě schváleny nejméně dvěma třetinami členských zemí Unie.
2. Změny přijaté kongresem jsou uvedeny v dodatkovém protokolu a nerozhodne-li kongres jinak, nabývají účinnosti současně s Akty aktualizovanými na témže kongresu. Změny ratifikují členské země co nejdříve a s ratifikačními listinami se nakládá podle článku 26.
Článek 31
Změna Generálního řádu, Úmluvy a ujednání
1. Generální řád, Úmluva a ujednání stanoví podmínky, jimiž se řídí schvalování návrhů, které se jich týkají.
2. Akta uvedená v odstavci 1 nabývají účinnosti současně a mají stejnou dobu platnosti. Ode dne stanoveného kongresem pro nabytí účinnosti těchto Akt se zrušují odpovídající Akta předchozího kongresu.
HLAVA IV
Urovnávání sporů
Článek 32
Rozhodčí řízení
V případě sporu mezi dvěma nebo několika poštovními správami členských zemí ve výkladu Akt Unie nebo odpovědnosti vyplývající pro některou poštovní správu z provádění těchto Akt, je sporná otázka řešena rozhodčím nálezem.
KAPITOLA II
Závěrečná ustanovení
Článek 33
Nabytí účinnosti a doba platnosti Ústavy
Tato Ústava nabude účinnosti dnem 1. ledna 1966 a zůstane v platnosti po neurčenou dobu.
Na důkaz toho podepsali zplnomocněnci vlád smluvních zemí tuto Ústavu v jediném vyhotovení, které zůstane uloženo v archivech vlády země, kde je sídlo Unie. Jeden jeho opis bude odevzdán každé straně vládou země, ve které se konal kongres.
Dáno ve Vídni dne 10. července 1964

1) Vídeňská úmluva o smluvním právu, přijatá dne 23. května 1969 ve Vídni, byla vyhlášena pod č. 15/1988 Sb.