125/1995 Sb.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi vládou České a Slovenské Federativní Republiky a vládou Korejské republiky o podpoře a vzájemné ochraně investic

125
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 27. dubna 1992 byla v Soulu podepsána Dohoda mezi vládou České a Slovenské Federativní Republiky a vládou Korejské republiky o podpoře a vzájemné ochraně investic.
Výměnou nót Ministerstva zahraničních věcí České republiky ze dne 18. března 1994 a Velvyslanectví Korejské republiky v Praze ze dne 11. dubna 1994 bylo dohodnuto, že Dohoda mezi vládou České a Slovenské Federativní Republiky a vládou Korejské republiky o podpoře a vzájemné ochraně investic ze dne 27. dubna 1992 bude považována za uzavřenou mezi Českou republikou a Korejskou republikou.
S Dohodou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky ji ratifikoval.
Dohoda vstoupila v platnost v souladu se zněním svého článku 12 odst. 1 dnem 16. března 1995.
České znění Dohody se vyhlašuje současně. Do anglického znění, jež je pro její výklad rozhodné, lze nahlédnout na Ministerstvu zahraničních věcí a Ministerstvu financí.


DOHODA
mezi vládou České a Slovenské Federativní Republiky a vládou Korejské republiky o podpoře
a vzájemné ochraně investic
Vláda České a Slovenské Federativní Republiky a vláda Korejské republiky (dále jen „smluvní strany“),
vedeny přáním rozvíjet hospodářskou spolupráci obou států na základě rovnosti a vzájemného prospěchu,
ve snaze podpořit a vytvořit příznivé podmínky pro investice investorů jednoho státu na území druhého státu a
vědomy si, že podpora a vzájemná ochrana investic v souladu s touto dohodou podněcuje podnikatelskou iniciativu v této oblasti,
se dohodly na následujícím:
Článek 1
Definice
Pro účely této dohody:
1. Pojem „investice“ označuje každou majetkovou hodnotu investovanou investorem jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany v souladu s právním řádem druhé smluvní strany a zahrnuje zejména, nikoli však výlučně:
a) movitý a nemovitý majetek, jakož i jiná věcná práva, jako jsou hypotéky, zástavy, záruky a podobná práva;
b) akcie, vklady a obligace společností nebo jakékoli jiné formy účasti na společnostech a vládou vydané cenné papíry;
c) peněžní pohledávky nebo nároky na jakékoliv plnění mající hospodářskou hodnotu související s investicí;
d) práva z oblasti duševního vlastnictví včetně autorských práv, obchodních známek, patentů, průmyslových vzorů, technických postupů, know-how, obchodních tajemství, obchodních jmen a goodwill;
e) jakékoli právo vyplývající ze zákona nebo ze smlouvy a jakékoli licence nebo povolení vydané podle zákona, včetně koncesí k průzkumu, těžbě, kultivaci nebo využití přírodních zdrojů.
Jakákoli změna formy, v které jsou hodnoty investovány, nemá vliv na jejich hodnocení jako investice.
2. Pojem „investor“ znamená jakoukoli fyzickou nebo právnickou osobu, která investuje na území druhé smluvní strany.
a) Pojem „fyzická osoba“ znamená jakoukoli fyzickou osobu mající státní občanství jedné smluvní strany v souladu s jejím právním řádem;
b) Pojem „právnická osoba“ znamená s ohledem na každou smluvní stranu jakoukoli společnost zaregistrovanou nebo zřízenou v souladu s jejím právním řádem a uznanou za právnickou osobu.
3. Pojem „výnosy“ znamená částky plynoucí z investice a zahrnuje zejména, nikoli však výlučně, zisky, úroky, přírůstky kapitálu, podíly, dividendy, licenční a jiné poplatky.
4. Pojem „území“ znamená s ohledem na každou smluvní stranu území a přímořské pásmo, nad kterými stát vykonává svrchovanost, suverénní práva nebo soudní pravomoc v souladu s mezinárodním právem.
Článek 2
Podpora a ochrana investic
1. Každá smluvní strana bude podporovat a vytvářet příznivé podmínky pro investory z druhé smluvní strany investující na jejím území a bude takové investice připouštět.
2. Investice investorů jedné smluvní strany budou mít vždy zajištěno řádné a spravedlivé zacházení a budou požívat plné ochrany a bezpečnosti na území druhé smluvní strany.
Článek 3
Národní zacházení a doložka nejvyšších výhod
1. Každá smluvní strana poskytne na svém území investicím a výnosům investorů druhé smluvní strany zacházení, které je řádné a spravedlivé a není méně příznivé, než jaké poskytuje investicím nebo výnosům svých vlastních investorů nebo investicím nebo výnosům investorů jakéhokoli třetího státu.
2. Každá smluvní strana poskytne na svém území investorům druhé smluvní strany, pokud jde o řízení, udržování, užívání, využití nebo dispozici s jejich investicí, zacházení, které je řádné a spravedlivé a ne méně příznivé, než jaké poskytuje svým vlastním investorům nebo investorům jakéhokoli třetího státu.
3. Ustanovení odstavců 1 a 2 tohoto článku nelze vykládat tak, že zavazují jednu smluvní stranu poskytnout investorům druhé smluvní strany takové zacházení, výhody nebo výsady, které může jedna smluvní strana poskytovat podle:
a) jakékoli celní unie nebo zóny volného obchodu nebo společné vnější celní zóny nebo měnové unie nebo podobné mezinárodní dohody nebo jiných forem regionální spolupráce, na které se každá smluvní strana podílí nebo může podílet, nebo
b) jakékoli mezinárodní dohody nebo ujednání týkajících se zcela nebo převážně zdanění.
Článek 4
Náhrada za škodu nebo ztrátu
1. Jestliže investice investorů jakékoli smluvní strany utrpí škodu následkem války, ozbrojeného konfliktu, výjimečného stavu, nepokojů, povstání, vzpoury nebo jiných podobných událostí na území druhé smluvní strany, poskytne smluvní strana, na jejímž území k takovému dotčení investice došlo, investorovi druhé smluvní strany zacházení, pokud jde o restituci, náhradu škody, vyrovnání nebo jiné vypořádání, ne méně příznivé, než jaké poskytuje druhá smluvní strana svým vlastním investorům nebo investorům jakéhokoli třetího státu.
2. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku, investorům jedné smluvní strany, kteří při jakýchkoli událostech uvedených v předcházejícím odstavci utrpěli škodu nebo ztrátu na území druhé smluvní strany spočívající v:
a) zabavení jejich majetku ozbrojenými silami nebo úředními orgány druhé smluvní strany,
b) zničení jejich majetku ozbrojenými silami nebo úředními orgány druhé smluvní strany, které nebylo způsobeno bojovými akcemi nebo nebylo vyvoláno nezbytností situace,
bude poskytnuta spravedlivá a přiměřená náhrada za škodu nebo ztrátu utrpěné během zabírání nebo jako výsledek zničení majetku. Výsledné platby budou volně převoditelné bez prodlení.
Článek 5
Vyvlastnění
1. Investice investorů jakékoli smluvní strany nebudou znárodněny, vyvlastněny nebo podrobeny opatřením majícím podobný účinek jako znárodnění nebo vyvlastnění (dále jen „vyvlastnění“) na území druhé smluvní strany s výjimkou veřejného zájmu. Vyvlastnění bude provedeno podle zákona, na nediskriminačním základě, a bude doprovázeno ustanovením o zaplacení okamžité, přiměřené a účinné náhrady. Taková náhrada rovnající se tržní hodnotě vyvlastněné investice bezprostředně před vyvlastněním, nebo než se zamýšlené vyvlastnění stalo veřejně známým, včetně úroků od data vyvlastnění, bude uskutečněna bez prodlení, bude proveditelná a volně převoditelná.
2. Dotčený investor má právo požádat o neodkladné přezkoumání svého případu a ohodnocení své investice soudním nebo jiným nezávislým orgánem smluvní strany v souladu s principy obsaženými v tomto článku.
3. Ustanovení odstavce 1 tohoto článku se vztahuje i na případy, kdy smluvní strana vyvlastní aktiva společnosti, která byla zaregistrována nebo zřízena v souladu s platným právním řádem v jakékoli části jejího vlastního území a v níž investoři druhé smluvní strany vlastní podíly.
Článek 6
Převody
1. Smluvní strany zajistí převod plateb spojených s investicemi nebo výnosy. Převody budou provedeny ve volně směnitelné měně, bez zbytečných omezení a prodlení. Takové převody zahrnují zejména, nikoli však výlučně:
a) kapitál a dodatečné částky k udržení nebo zvětšení investice;
b) zisky, úroky, dividendy a jiné peněžní příjmy;
c) částky na splacení půjček;
d) licenční nebo jiné poplatky;
e) výnosy z prodeje nebo likvidace investice;
f) výdělky fyzických osob podle právního řádu té smluvní strany, kde je investice uskutečněna.
2. Pro účely této dohody budou použity oficiální kurzy platné pro běžné transakce k datu převodu, pokud nebude dohodnuto jinak.
Článek 7
Postoupení práv
Jestliže jedna smluvní strana nebo jí zmocněná agentura provede platbu svému vlastnímu investorovi na základě záruky, kterou poskytla ve vztahu k investici na území druhé smluvní strany, uzná druhá smluvní strana:
a) postoupení každého práva nebo nároku investora na smluvní stranu nebo jí zmocněnou agenturu, která platbu poskytla, ať k postoupení došlo podle zákona nebo na základě právního jednání v této zemi, jakož i
b) že smluvní strana nebo jí zmocněná agentura, která platbu poskytla, je z titulu postoupení práv oprávněna uplatňovat práva a vznášet nároky uvedeného investora a převzít závazky vztahující se k investici.
Článek 8
Řešení sporů z investic mezi smluvní stranou a investorem druhé smluvní strany
1. Jakýkoli spor, který může vzniknout mezi investorem jedné smluvní strany a druhou smluvní stranou v souvislosti s investicí na území této druhé smluvní strany, bude předmětem jednání mezi stranami ve sporu.
2. Jestliže spor mezi investorem jedné smluvní strany a druhou smluvní stranou bude trvat i po uplynutí tří měsíců, bude investor oprávněn předložit spor buď:
a) Mezinárodnímu středisku pro řešení sporů z investic s přihlédnutím k použitelným ustanovením Úmluvy o řešení sporů z investic mezi státy a občany jiných států, otevřené k podpisu ve Washingtonu D. C. 18. března 1965 v případě, že obě smluvní strany jsou stranami této úmluvy; nebo
b) rozhodci nebo mezinárodnímu rozhodčímu soudu zřízenému ad hoc, ustavenému podle Rozhodčích pravidel Komise Organizace spojených národů pro mezinárodní právo obchodní. Strany ve sporu se mohou písemně dohodnout na změnách těchto pravidel. Rozhodčí nález bude konečný a závazný pro obě strany ve sporu.
Článek 9
Řešení sporů mezi smluvními stranami
1. Spory mezi smluvními stranami týkající se výkladu nebo použití této dohody mohou být, pokud to bude možné, vyřešeny konzultacemi nebo jednáními.
2. Pokud spor nemůže být takto vyřešen ve lhůtě tří měsíců, bude na žádost jedné ze smluvních stran předložen rozhodčímu soudu v souladu s ustanoveními tohoto článku.
3. Rozhodčí soud bude ustanoven pro každý jednotlivý případ následujícím způsobem. Každá smluvní strana určí jednoho rozhodce ve lhůtě do dvou měsíců od obdržení žádosti o rozhodčí řízení. Tito dva rozhodci pak vyberou občana třetího státu, který bude se souhlasem obou smluvních stran jmenován předsedou soudu (dále jen „předseda“). Předseda bude jmenován do tří měsíců ode dne jmenování obou rozhodců.
4. Pokud v některé ze lhůt uvedených v odstavci 3 tohoto článku nebylo provedeno nezbytné jmenování, může být požádán předseda Mezinárodního soudního dvora, aby provedl jmenování. Je-li předseda občanem některé smluvní strany nebo z jiného důvodu nemůže vykonat toto pověření, bude o provedení jmenování požádán místopřeseda Mezinárodního soudního dvora. Je-li také místopředseda občanem některé smluvní strany nebo nemůže vykonat toto pověření, bude o provedení nezbytného jmenování požádán nejstarší člen Mezinárodního soudního dvora, který není občanem žádné smluvní strany.
5. Rozhodčí soud přijímá svá rozhodnutí většinou hlasů. Takové rozhodnutí je závazné. Každá smluvní strana uhradí výlohy svého rozhodce a své účasti v rozhodčím řízení; výlohy předsedy a ostatní výlohy budou hrazeny smluvními stranami rovným dílem. Rozhodčí soud určí vlastní jednací pravidla.
Článek 10
Použití jiných předpisů a zvláštní závazky
1. V případě, že je některá otázka řešena současně touto dohodou a jinou mezinárodní dohodou, jejíž jsou obě smluvní strany stranami, nic v této dohodě nebrání, aby jakákoli smluvní strana nebo jakýkoli její investor, který vlastní investice na území druhé smluvní strany, využil jakýchkoli předpisů, které jsou pro něho příznivější.
2. Jestliže zacházení poskytnuté jednou smluvní stranou investorům druhé smluvní strany v souladu s jejím právním řádem nebo jinými zvláštními smluvními ustanoveními je příznivější, než které je poskytováno touto dohodou, bude využito toto příznivější zacházení.
Článek 11
Použitelnost této dohody
Ustanovení této dohody se použijí na investice uskutečněné investory jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany po 1. lednu 1950.
Článek 12
Vstup v platnost, trvání a ukončení
1. Každá smluvní strana oznámí druhé smluvní straně splnění ústavních požadavků pro vstup této dohody v platnost. Tato dohoda vstoupí v platnost 30 dní po dnu pozdějšího oznámení.
2. Tato dohoda zůstane v platnosti po dobu deseti let a její platnost bude pokračovat, pokud jeden rok před uplynutím počátečního nebo jakéhokoli následujícího období jedna smluvní strana písemně neoznámí druhé smluvní straně svůj úmysl ukončit tuto dohodu.
3. Pro investice uskutečněné před ukončením této dohody zůstanou ustanovení této dohody účinné po dobu 20 let od data ukončení.
Na důkaz níže podepsaní, řádně zmocněni, podepsali tuto dohodu.
Dáno v Soulu dne 27. dubna 1992 ve dvojím vyhotovení, každé v českém, korejském a anglickém jazyce, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. V případě odchylek ve výkladu bude rozhodné anglické znění.
Za vládu
České a Slovenské
Federativní Republiky:
Vladimír Dlouhý v. r.
ministr hospodářství
Za vládu
Korejské republiky:
Lee Sang Ock v. r.
ministr zahraničních věcí