113/1952 Ú. l.
Vyhláška ministerstev zemědělství a potravinářského průmyslu o pěstování, dodávce a ceně řepy cukrovky ze sklizně 1952.

113.
VYHLÁŠKA
ministerstev zemědělství a potravinářského průmyslu
ze dne 16. května 1952
o pěstování dodávce a ceně řepy cukrovky ze sklizně 1952.
Ministerstva zemědělství a potravinářského průmyslu vyhlašují v dohodě s ministerstvy financí a vnitřního obchodu podle § 1 zákona č. 80/1948 Sb., kterým se ministr zemědělství zmocňuje k opatřením v zemědělské výrobě, podle §§ 1 a 6 dekretu č. 118/1945 Sb., o opatřeních v řízení vyživovacího hospodářství, ve znění zákona č. 274/1948 Sb., a podle § 7 vládního nařízení č. 235/1949 Sb., o plánování a jiné tvorbě cen:

§ 1.
Pěstování a dodávka.
(1) Cukrovar je povinen včas zprostředkovat pěstitelům řepy cukrovky, kteří mu dodávají řepu cukrovku, dodávku řepného semene dobré klíčivosti za stanovenou cenu splatnou ihned při odběru. Pěstitel odebere semeno ve vlastních pytlích. Použití zbytků starého semene k setí je nepřípustné.
(2) Pěstitelé jsou povinni podle podmínek uvedených v dodatkové úmluvě ke smlouvě o výrobě a dodávce zemědělských výrobků, po případě podle podmínek. uložených okresním národním výborem, dodržet předepsané osevní plochy a stanovená výsevní množství, provést včas a pečlivě osev a obdělání řepy, zejména jednocení, dále ošetření proti škůdcům a sklizeň. Není dovoleno pěstovat v řepě krmné okopaniny (na př. polocukrovku, krmnou řepu, krmnou mrkev, tuřín) nebo jiné plodiny (na př. mák, slunečnice). Zaorat řepu lze jen se souhlasem okresního národního výboru, který si vyžádá vyjádření cukrovaru a uloží pěstiteli provedení náhradního osevu nejpozději do 31. května 1952.
(3) Pěstitelé dodají veškerou vypěstovanou řepu cukrovaru, který je povinen řepu převzít, vyhovuje-li dodacím podmínkám (§ 7).
§ 2.
Dovozné.
(1) Pěstiteli náleží za řepu přepravenou z území jedné obce na území jiné obce za každý kilometr a metrický cent čisté váhy toto dovozné:
a) do cukrovaru, který je v provozu60 hal.,b) na filiální váhu nebo nakládací stanici30 hal.
Základem pro výpočet kilometrů je vzdálenost od středu obce (osady) k přejímací váze nebo k nakládací stanici. Přesahuje-li započatý kilometr 500 m, počítá se za celý kilometr; ke vzdálenosti do 500 m se nepřihlíží.
(2) Za dovoz řepy na území téže obce náleží pěstiteli za každý metrický cent čisté váhy místní dovozné:
a) do cukrovaru, který je v provozu60 hal.,b) na filiální váhu nebo nakládací stanici30 hal.
(3) Vyžaduji-li to dopravní poměry, je pěstitel povinen na vyzvání cukrovaru řepu, kterou dodal na polní filiální váhu, dovézt svými potahy nebo dát dovézt na svůj náklad do cukrovaru nebo na nakládací stanici. Nevyhoví-li pěstitel vyzvání cukrovaru, rozhodne o jeho povinnosti okresní národní výbor. Za tento dovoz řepy obdrží za každý kilometr a metrický cent hrubé váhy dovozné v částce 80 haléřů. Základem pro výpočet kilometrů je skutečně ujetá vzdálenost z filiální váhy na váhu cukrovaru nebo na nakládací stanici. Okresní národní výbor může v naléhavých případech na návrh cukrovaru uložit dovozcům řepy, aby odvezli řepu skladovanou na nádražní filiální váze k vagonům. Za tuto výpomoc náleží dovozcům řepy odměna podle příslušných cenových předpisů.
§ 3.
Cukr.
(1) Za řepu dodanou n a smluvní nebo k dodávce určené množství náleží pracovníkům, kteří provedli jarní a sklizňové řepní práce
a) u JZD II. až IV. typu, státních statků a ostatních statků veřejného sektoru 12 kg cukru,
b) u ostatních pěstitelů 10 kg cukru
za každých 100 q čisté váhy dodané řepy. Na toto množství se vydá pracovníkům, kteří včas a dobře provedli jarní řepní práce záloha, a to
a) u JZD II. až IV. typu, státních statků a ostatních statků veřejného sektoru 15 kg cukru,
b) u ostatních pěstitelů 10 kg cukru
na každý hektar skutečně obdělané plochy. Z této zálohy připadá na první okopávku 20%, na jednocení 50% a na druhou okopávku 30%. Množství cukru, zbývající do celkové dávky se rozdělí pracovníkům, kteří provedli sklizeň a dodávku řepy.
(2) Za řepu dodanou nad smluvní nebo k dodávce určené množství obdrží pracovníci, kteří provedli jarní a sklizňové řepní práce
a) u JZD II. až IV. typu, státních statků a ostatních statků veřejného sektoru 40 kg cukru,
b) u ostatních pěstitelů 20 kg cukru
za každých 100 q čisté váhy řepy.
(3) Pracovníkům, kteří včas a dobře provedli jarní práce na plochách osetých sazečkou, náleží za každý hektar skutečně obdělané plochy
a) u JZD II. až IV. typu, státních statků a ostatních statků veřejného sektoru 15 kg cukru,
b) u ostatních pěstitelů 10 kg cukru.
(4) Při výpočtu množství cukru podle odstavců 1 až 3 se množství cukru připadající na část plochy nedosahující 1 ha nebo na množství dodané řepy nedosahující 100 q vypočte poměrnou částkou.
(5) Zjistí-li místní národní výbor, že jarní práce nebyly včas a dobře provedeny, sníží, po případě nepřizná po dohodě se zástupcem cukrovaru zálohu cukru připadající na plochu (odstavec 1), na níž zmíněné práce byly vadně provedeny.
(6) Dávky cukru podle odstavců 1 až 5 rozvrhne místní národní výbor na osoby, které provedly uvedené práce, a to poměrně podle jejich přímé účasti na těchto pracích. Na takto zjištěná množství vystaví místní národní výbor pro oprávněné osoby odběrní doklady na dávky cukru, na něž lze zakoupiti za cenu vázaného trhu množství cukru vyznačené v odběrním dokladu. Toto množství cukru se nezapočítává do spotřebitelské dávky. Odběrní doklady na dávky cukru platí pouze 2 měsíce ode dne vydání místním národním výborem. Podrobnější předpisy o výdeji a zúčtování odběrních dokladů a o odběru cukru vydá ministerstvo vnitřního obchodu.
§ 4.
Řízky.
(1) Pěstiteli náleží zdarma za dodanou řepu čerstvé řízky o obsahu 8% sušiny, a to v množství rovnajícím se 58% čisté váhy dodané řepy. Vydává-li cukrovar řízky s vyšším obsahem sušiny, sníží se v příslušném poměru dodávané množství řízků. Vydává-li cukrovar řízky sušené, dodá v poměru na 100 kg čerstvých řízků, s obsahem 8% sušiny 6 kg sušených nebo 6,5 kg melasových řízků.
(2) Dodávka řízků se rozumí loko cukrovar nebo franko nádraží nebo filiální váha, podle toho, kam pěstitel řepu dodal. Řízky za řepu dodanou na polní filiální váhu je povinen cukrovar dodat na železniční stanici nejbližší této polní filiální váze. Dohodne-li se cukrovar s pěstitelem na jiném způsobu dodávky řízků, než jak výše stanoveno, jde úspora ve prospěch pěstitele, zdražení na jeho vrub.
(3) Pěstitelé jsou povinni odebírat řízky v poměru k množství dodané řepy ihned po zahájení provozu cukrovaru, a to podle pokynů cukrovaru. Neodeberou-li pěstitelé řízky v době stanovené cukrovarem, ztrácejí nárok na jejich dodávku i na jakoukoli náhradu za ně. Zaviní-li pěstitel u vagonových zásilek prodlení při odběru, nahradí cukrovaru zdržné i ostatní výlohy, které tím byly způsobeny. Je-li ohrožena v důsledku neodebrání řízků jejich jakost a trvanlivost, nebo nestačí-li skladovací prostory cukrovarů, jsou pěstitelé povinni odebírat řízky i v neděli a ve svátek podle pokynů cukrovaru.
(4) S přebytečnými řízky (čerstvými i sušenými) může cukrovar nakládat jen podle pokynů ministerstva zemědělství, udělených prostřednictvím ministerstva potravinářského průmyslu — hlavní správy cukr.
§ 5.
Melasa.
Pěstiteli náleží zdarma melasa s minimální polarisací 50%, a to v množství rovnajícím se 0,5% čisté váhy dodané řepy. K odběru melasy se pěstitel přihlásí při odevzdání řepního lístku a je povinen ji odebrat do 31. března 1953. Jestliže pěstitel melasu do té doby neodebere, pozbývá nároku na její odběr i na jakoukoukoli náhradu za ni.
§ 6.
Saturační kaly.
Pěstiteli náleží zdarma loko cukrovar saturační kaly, a to nejméně v množství rovnajícím se 6% čisté váhy dodané řepy. Saturační kaly nutno odebrat do 28. února 1953. Místní národní výbor může však na návrh cukrovaru uložit pěstiteli odběr saturačních kalů, a to i po uvedeném datu. V zájmu využití hnojivé hodnoty saturačních kalů zajistí národní výbory v dohodě s cukrovary, aby saturační kaly odebírali i jiní zemědělci, a to i v těch obcích, v nichž se řepa nepěstuje.
Dodací podmínky.
§ 7.
(1) Dodávka řepy se řídí podle dodávkového plánu vypracovaného okresním národním výborem v dohodě s cukrovarem a zástupci pěstitelů.
(2) Pěstitel je povinen zajistit ochranu dobyté řepy před mrazem a zavadnutím, dodat řepu zdravou, řádně očištěnou a oklestěnou bez příměsí plevele, chrástu a kamení. Pozastaví-li cukrovar při přejímání dodávanou řepu z důvodu, že obsahuje nedovolené příměsi nebo není řádně oklestěna, je pěstitel povinen na svůj náklad příměs neprodleně odstranit nebo dodatečně řepu oklestit, jinak tak učiní cukrovar na jeho náklad. Řepu namrzlou přijímá cukrovar, jen pokud ji může ihned zpracovat.
(3) Řepa se bude přijímat do 81. října nepřetržitě od 6 do 18 hod. a od 1. listopadu nepřetržitě od 7 do 17 hod., pokud je denní světlo. Cukrovar přijímá podle svých provozních potřeb řepu i v naděli a ve svátek, po případě zařídí přijímání i v noci.
(4) U dodané řepy se sráží na nečistotu v každém případě 5% hrubé váhy. U řepy, která vykazuje po zkoušce více než 5% nečistot, je cukrovar oprávněn učinit další srážku. Není-li pěstitel zkoušce přítomen, považuje se za jeho zástupce místní řepařský důvěrník, a není-li přítomen, osoba, která provází povoz. Odmítnou-li tyto osoby součinnost, povolá cukrovar ke zkoušce 2 svědky. Paušální srážky jsou přípustné jen po vzájemné dohodě.
(5) Cukrovar je povinen provést s pěstitelem řepní odpočet a zaplatit za dodanou řepu stanovené ceny do 21 dnů po odevzdání řepního lístku.
§ 8.
(1) Cukrovar je povinen postarat se o vhodně umístěnou mostní váhu, o snadný příjezd povozů a o rychlé skládání řepy.
(2) Nakládá-li po dohodě s cukrovarem řepu do vagonů (po případě na povozy, jde-li o odvoz řepy s polních skladů nebo hromad k vagonům) průvodce povozu sám, nebo skládá-li řepu podle pokynů vážného na normální složiště, náleží mu odměna stanovená pro dělníky cukrovaru za každý 1 q čisté váhy řepy. Pokud průvodce při takovém nakládání nebo skládání pouze vypomáhá, náleží mu poměrná část této odměny odpovídající rozsahu výpomoci.
§ 9.
Ustanovení této vyhlášky se vztahují i na případy, kdy pěstitel dodává řepu podle pokynů cukrovaru jinému podniku zpracujícímu řepu.
§ 10.
Výkupní cena řepy cukrovky.
(1) Výkupní cena řepy cukrovky ze sklizně 1952 činí Kčs 60,— za 1 q čisté váhy. Za řepu dodanou nad smluvní neb k dodávce určené množství náleží pěstiteli příplatek Kčs 30,— za 1 q čisté váhy. Důsledky nesplnění dodávkového úkolu řepy budou upraveny zvláštními opatřeními.
(2) Z ceny podle odstavce 1 sráží cukrovar při vyúčtování částku Kčs 2,— za 1 q řepy na úhradu nákladů spojených s hubením škůdců a odvede ji ministerstvu zemědělství. Dále srazí cukrovar při vyúčtování 15 hal. za každý 1 q dodané řepy na úhradu nákladů spojených s činností řepařských důvěrníků v obcích.
Ustanovení závěrečná.
§ 11.
Ministerstva zemědělství a potravinářského průmyslu mohou v dohodě se zúčastněnými ústředními úřady povolit výjimky z ustanovení této vyhlášky.
§ 12.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

Ministr zemědělství:
Nepomucký v. r.
Ministryně potravinářského průmyslu:
Ing. Jankovcová v. r.