97/1996 Sb.
Zákon o ochraně chmele

97
ZÁKON
ze dne 14. března 1996
o ochraně chmele
Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

§ 1
Úvodní ustanovení
Tento zákon upravuje v návaznosti na přímo použitelné předpisy Evropské unie1) označování a ověřování chmele, kontrolu zpracování, mísení a uvádění do oběhu chmelových produktů, stanoví chmelařské oblasti a chmelařské polohy a upravuje výkon státní správy, včetně státního dozoru nad dodržováním povinností stanovených tímto zákonem a přímo použitelnými předpisy Evropské unie, a přestupky v této oblasti.
§ 2
Základní pojmy
Pro účely tohoto zákona se rozumí
a) ověřovacím střediskem Ústředním kontrolním a zkušebním ústavem zemědělským2) (dále jen „Ústav“) určený podnik nebo jiné zařízení umožňující kvalifikované ověření chmele,
b) chmelnicí zemědělsky obhospodařovaná půda s trvalou kulturou chmel, která je opatřena opěrným zařízením pro pěstování chmele (dále jen „konstrukce“),
c) producentem osoba, která pěstuje chmel na chmelnici.
§ 3
Chmelařské oblasti a chmelařské polohy
(1) Chmelařské oblasti jsou oblasti vhodné pro produkci chmele; chmelařskými oblastmi jsou Žatecko, Úštěcko a Tršicko.
(2) Chmelařské oblasti se mohou členit na chmelařské polohy, které jsou součástmi chmelařských oblastí. Chmelařskými polohami jsou na Žatecku Podlesí a Údolí Zlatého potoka a na Úštěcku Polepská Blata.
(3) Prováděcí právní předpis stanoví, kterými katastrálními územími3) jsou jednotlivé chmelařské oblasti a chmelařské polohy vymezeny.
§ 3a
Výsadba chmelnic
Při založení chmelnice nebo dosadbě chybějících rostlin ve chmelnici lze použít pouze sadbu uváděnou do oběhu v souladu se zákonem o oběhu osiva a sadby19).
§ 4
Evidence chmelnic
(1) Chmelnice podléhají evidenci, kterou vede Ústav. Evidence chmelnic není veřejně přístupná. Chmelnice se evidují podle chmelařských oblastí, katastrálních území a producentů. Ústav vede samostatný soubor evidenčních čísel chmelnic pro každé katastrální území. Evidence chmelnic obsahuje
a) údaj o chmelařské oblasti a chmelařské poloze,
b) evidenční číslo chmelnice, případně její název,
c) čísla dílů půdních bloků vedených v evidenci využití půdy podle uživatelských vztahů podle zákona o zemědělství4),
d) katastrální území,
e) parcelní čísla podle katastru nemovitostí,
f) název odrůdy chmele a kategorii a generaci rozmnožovacího materiálu,
g) údaje o sponu; sponem se rozumí vzdálenost rostlin v řadě a vzdálenost řad rostlin mezi sebou,
h) měsíc a rok založení chmelnice,
i) celkovou výměru chmelnice v souladu s evidencí využití půdy podle uživatelských vztahů podle zákona o zemědělství, kterou se rozumí součet plochy
1. produkční, jejíž hranici tvoří spojnice každých dvou sousedních kotev v obvodu konstrukce, a
2. pomocné, kterou tvoří pás půdy ve směru řad vpravo i vlevo o šíři rovnající se průměrné šíři meziřadí a pás půdy na okrajích řad chmele, o maximální šíři 8 metrů od spojnice kotev na konci řad, přičemž netvoří součást veřejné cesty,
j) plochu sklizňovou, která je osázena chmelem a na které se provádějí standardní agrotechnické zásahy za účelem sklizně,
k) plochu nevysázenou, zahrnující plochu produkční bez chmelových rostlin, která bude do 5 let osázena chmelovými rostlinami,
l) plochu bez produkce, která je osázena chmelovými rostlinami, ze kterých se dočasně nesklízí chmelové hlávky,
m) údaje o producentovi a
n) doklady o původu sadby19).
(2) Producent, který chmelnici nově založil, je povinen požádat Ústav o zařazení chmelnice do evidence chmelnic, a to nejpozději do 30 dnů od provedení výsadby.
(3) Žádost o zařazení chmelnice do evidence chmelnic podle odstavce 1 obsahuje kromě obecných náležitostí podání podle správního řádu údaje o
a) čísle dílu půdního bloku vedeného v evidenci využití půdy podle uživatelských vztahů podle zákona o zemědělství4) nebo parcelním čísle a katastrálním území,
b) celkové výměře chmelnice, včetně údajů o výměře plochy produkční a plochy pomocné, a
c) vysázené odrůdě chmele doložené doklady o původu sadby19).
(4) K žádosti o zařazení chmelnice do evidence chmelnic podle odstavce 3 se doloží právní důvod užívání pozemku, na kterém se chmelnice nachází. Je-li producent současně vlastníkem chmelnice a toto lze zjistit z veřejných rejstříků, právní důvod užívání pozemku se nedokládá.
(5) Má-li žádost náležitosti podle odstavce 3, Ústav přidělí evidenční číslo nově založené chmelnici. Producent je povinen chmelnici tímto evidenčním číslem viditelným způsobem označit a označení po celou dobu zařazení chmelnice v evidenci chmelnic udržovat. Označení provede tak, že chmelnici označí přiděleným evidenčním číslem na rohových sloupech konstrukce takovým způsobem, aby evidenční číslo nemohlo být poškozeno mechanizačními prostředky.
(6) Vzor žádosti o zařazení chmelnice do evidence chmelnic zveřejňuje Ústav na svých internetových stránkách.
§ 4a
Změny v evidenci chmelnic
(1) O převodu evidence chmelnice na jiného producenta rozhodne Ústav na žádost. Žádost o převod evidence chmelnice podává ten, na koho se evidence chmelnice má převést. Tato žádost obsahuje kromě údajů podle § 4 odst. 3 údaj o evidenčním čísle chmelnice. K žádosti o převod evidence chmelnice se doloží právní důvod užívání pozemku, na kterém se chmelnice nachází, a souhlas dosavadního producenta s převodem evidence chmelnice na jiného producenta. Je-li producent, na kterého se převádí evidence chmelnice, současně vlastníkem chmelnice a toto lze zjistit z veřejných rejstříků, právní důvod užívání pozemku a souhlas se nedokládá.
(2) Producent je povinen do 30 dnů od provedení změny ohlásit Ústavu
a) změnu údajů o producentovi,
b) změnu stavu chmelnice, kterou se rozumí
1. zrušení chmelnice,
2. vyorání porostu nebo části porostu v chmelnici,
3. ponechání chmelnice bez produkce,
4. vysazení vyorané chmelnice nebo
5. obnovení chmelnice, která byla bez produkce,
c) dosadbu chybějících rostlin v chmelnici v případě, jedná-li se o dosadbu více než 10 % původního počtu sazenic ve chmelnici; chmelnici je možné dosázet stejnou odrůdou nebo klonem, původ dosazované sadby producent doloží doklady o původu sadby19), a
d) změnu výměry chmelnice.
(3) Ohlásí-li producent zrušení chmelnice podle odstavce 2 písm. b) bodu 1, rozhodne Ústav o vynětí chmelnice z evidence chmelnic.
(4) Chmelnici, která je bez konstrukce, vede Ústav v evidenci chmelnic jako bez produkce. Doba evidence chmelnice bez konstrukce může trvat nejvýše 5 let, jinak Ústav rozhodne o vynětí chmelnice z evidence chmelnic.
(5) Zjistí-li Ústav nesoulad mezi údaji vedenými v evidenci chmelnic a skutečností, je oprávněn zahájit řízení o provedení aktualizace údajů vedených v evidenci chmelnic z moci úřední. V takovém případě Ústav vyzve dotčeného producenta k písemnému vyjádření ve lhůtě jím stanovené, která nesmí být kratší než 15 dnů ode dne doručení výzvy.
(6) Vzor žádosti o převod evidence chmelnice na jiného producenta a ohlášení změn v evidenci chmelnic zveřejňuje Ústav na svých internetových stránkách.
§ 5
Označování a zajištění obalu chmele a prohlášení producenta
(1) Producent je povinen označit každý obal s chmelem označovacím štítkem a zajistit jej proti otevření označovacím štítkem nebo plombou. Označovací štítky a plomby vydává Ústav na vyžádání; plomby Ústav vydá za úhradu.
(2) Po ukončení sklizně a označení všech obalů s chmelem je producent povinen vystavit prohlášení producenta o počtu a hmotnosti označených obalů s chmelem podle katastrálních území a odrůd chmele. Toto prohlášení předá s nepoužitými označovacími štítky Ústavu bez zbytečného odkladu, nejpozději však do 30. listopadu příslušného kalendářního roku.
(3) V prohlášení producenta podle odstavce 2 producent uvede
a) údaje o producentovi, a to
1. jméno, popřípadě jména, příjmení, datum narození a adresu místa trvalého pobytu osoby, jde-li o fyzickou osobu, nebo
2. název nebo obchodní firmu, identifikační číslo osoby nebo obdobný údaj a adresu sídla, jde-li o právnickou osobu, jméno, popřípadě jména, příjmení, datum narození, adresu místa trvalého pobytu osoby nebo osob, které jsou členy jejího statutárního orgánu, nejedná-li se o občana České republiky nebo občana členského státu Evropské unie; je-li členem jejího statutárního orgánu právnická osoba, název nebo obchodní firmu, identifikační číslo osoby nebo obdobný údaj a adresu sídla,
b) odrůdu chmele,
c) katastrální území,
d) chmelařskou oblast a
e) označovací číslo a hmotnost a počet obalů s chmelem a rok sklizně.
(4) Vzor prohlášení producenta a žádosti o přidělení označovacích štítků zveřejňuje Ústav na svých internetových stránkách.
§ 5a
Ověřování chmele a chmelových produktů
(1) Ověřením chmele nebo chmelových produktů se deklaruje jejich původ a kvalita; ověření zahrnuje označování chmele producentem a kontrolu původu a kvality chmele nebo chmelových produktů Ústavem.
(2) Ověřování chmele nebo chmelových produktů zahájí Ústav na žádost o ověření chmele nebo chmelových produktů. Kromě obecných náležitostí podání podle správního řádu žádost obsahuje náležitosti podle přímo použitelného předpisu Evropské unie20).
(3) Pro účely ověření chmele nebo chmelových produktů Ústav provede v ověřovacím středisku podle § 10
a) kontrolu úplnosti údajů uvedených v žádosti o ověření chmele nebo chmelových produktů,
b) kontrolu původu chmele podle označovacích štítků a kontrolu chmelových produktů podle ověřovací značky a vážní listiny,
c) odstranění označovacích štítků, ověřovacích značek a plomb z obalů,
d) dohled nad úpravou chmele a nad zpracováním chmelových produktů,
e) zapečetění nebo zaplombování obalů s chmelem nebo chmelových produktů,
f) označení obalů s chmelem údajem o tom, zda jde o chmel upravený nebo neupravený, a
g) zjištění hmotnosti chmele, vydání vážní listiny a ověřovací listiny.
(4) Ústav ověří producentem označený chmel pocházející z chmelařských oblastí a chmelnic evidovaných podle § 4, který splňuje požadavky stanovené přímo použitelnými předpisy Evropské unie20), a chmelové produkty vyrobené z ověřeného chmele nebo ověřených chmelových produktů. Ústav ověří chmel nebo chmelové produkty členského státu a chmel nebo chmelové produkty pocházející ze třetích zemí, splňují-li požadavky stanovené přímo použitelnými předpisy Evropské unie20).
(5) Zjistí-li Ústav, že podmínky pro vydání ověřovací listiny podle odstavců 2 až 4 a podle přímo použitelného předpisu Evropské unie20) byly splněny, vydá ověřovací listinu, jinak rozhodne o zamítnutí žádosti.
(6) Písemné doklady o ověřování chmele nebo chmelových produktů, text na ověřovací značce, pečeti i ověřovací listině se vyhotovují v českém jazyce, popřípadě se uvádějí na základě žádosti dvojjazyčně, a to v jazyce českém a anglickém.
(7) Vzor žádosti o ověření chmele nebo chmelových produktů a žádosti o ověření chmele nebo chmelových produktů dovezených ze třetích zemí zveřejňuje Ústav na svých internetových stránkách.
§ 6
Ústav
Ústav
a) provádí kontrolu nad dodržováním povinností stanovených tímto zákonem a přímo použitelnými předpisy Evropské unie1),
b) vede evidenci chmelnic podle § 4,
c) ukládá pokuty,
d) provádí ověřování chmele a chmelových produktů,
e) provádí kontrolu chmelnic evidovaných v evidenci chmelnic zaměřenou na ověření údajů vedených v evidenci chmelnic,
f) vede evidenci vydaných, použitých a vrácených označovacích štítků a množství označeného chmele podle producentů, katastrálních území a odrůd chmele,
g) zveřejňuje a pravidelně aktualizuje na svých internetových stránkách seznam jím určených ověřovacích středisek.
§ 7
Státní zemědělský intervenční fond
Státní zemědělský intervenční fond v rámci provádění opatření společných organizací trhu5) rozhoduje o uznávání seskupení producentů chmele.
§ 8
Přestupky
(1) Právnická nebo podnikající fyzická osoba se dopustí přestupku tím, že v rozporu s přímo použitelným předpisem Evropské unie upravujícím prováděcí pravidla pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel a chmelové výrobky, přímo použitelným předpisem Evropské unie upravujícím dovoz chmele ze třetích zemí nebo tímto zákonem
a) uvede do oběhu chmelový produkt bez ověřovací listiny původu7),
b) uvede do oběhu chmelový produkt bez ověřovací listiny, který byl po ověření opětovně zabalen8),
c) použije jiný než v nařízení uvedený produkt k výrobě chmelových produktů,9)
d) smísí chmelové produkty nebo chmel, které se nacházejí v oběhu,10)
e) překročí předepsanou váhu obalu,16)
f) ve volném prodeji prodá rozdělenou zásilku, aniž by k ní vydala doklady, ze kterých bude zřejmé její ověření17),
g) uvede do oběhu neověřenou zásilku ze třetích zemí18),
h) nesplní povinnost uvedenou v § 5 odst. 1 nebo 2, nebo
i) neoznámí Ústavu zrušení nebo vznik nových skutečností v obhospodařování chmelnice podle § 4 odst. 2 nebo § 4a odst. 1 nebo 2.
(2) Za přestupek lze uložit pokutu do
a) 100 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 1 písm. h) nebo i),
b) 200 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 1 písm. b) nebo e),
c) 300 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 1 písm. c), d), f) nebo g),
d) 500 000 Kč, jde-li o přestupek podle odstavce 1 písm. a).
(3) Přestupky podle tohoto zákona projednává Ústav.
(4) Pokuty ukládá a vybírá Ústav.
§ 9
Zmocňovací ustanovení
Ministerstvo zemědělství stanoví vyhláškou
a) katastrální území, která vymezují chmelařské oblasti a chmelařské polohy,
b) druh, velikost a popis plomb a označovacích štítků, jakož i jejich uspořádání a použití pro účely ověřování chmele a chmelových produktů.
§ 10
Ověřovací středisko
Ústav provádí ověřování chmele nebo chmelových produktů v jím určeném ověřovacím středisku. Ústav určí jako ověřovací středisko provozovnu, která splňuje tyto podmínky:
a) prostorově a technicky odpovídá množství ověřovaného chmele nebo chmelových produktů a
b) je vybavena ověřeným stanoveným měřidlem podle zákona o metrologii21).

§ 15
Přechodné ustanovení
Chmelnice ve chmelařských oblastech evidované podle dosavadních předpisů se považují za evidované podle tohoto zákona.
§ 16
Zrušovací ustanovení
Zrušují se:
1. zákon č. 39/1957 Sb., o chmelařských výrobních oblastech, chmelařských polohách, povinném známkování chmele a o evidenci chmelnic, ve znění pozdějších předpisů,
2. § 28 zákona č. 61/1964 Sb., o rozvoji rostlinné výroby, ve znění zákona České národní rady č. 146/1971 Sb.
§ 17
Účinnost
Tento zákon nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

Uhde v. r.
Havel v. r.
Klaus v. r.

1) Nařízení Komise (ES) č. 1850/2006 ze dne 14. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel a chmelové výrobky, v platném znění.  Nařízení Komise (ES) č. 1299/2007 ze dne 6. listopadu 2007 o uznání seskupení producentů v odvětví chmele, v platném znění. Nařízení Komise (ES) č. 1295/2008 ze dne 18. prosince 2008 o dovozu chmele ze třetích zemí, v platném znění.  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007, v platném znění.  Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/1185 ze dne 20. dubna 2017, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 a (EU) č. 1308/2013, pokud jde o oznamování informací a dokumentů Komisi, a kterým se mění a ruší několik nařízení Komise, v platném znění.
2) Zákon č. 147/2002 Sb., o Ústředním kontrolním a zkušebním ústavu zemědělském a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o Ústředním kontrolním a zkušebním ústavu zemědělském), ve znění pozdějších předpisů.
3) Zákon č. 344/1992 Sb., o katastru nemovitostí České republiky (katastrální zákon), ve znění pozdějších předpisů.
4) § 3a zákona č. 252/1997 Sb., o zemědělství, ve znění pozdějších předpisů.
5) Zákon č. 256/2000 Sb., o Státním zemědělském intervenčním fondu a o změně některých dalších zákonů (zákon o Státním zemědělském intervenčním fondu), ve znění pozdějších předpisů. § 2b zákona č. 252/1997 Sb., ve znění pozdějších předpisů.
7) Čl. 4 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1850/2006, v platném znění.
8) Čl. 6 odst. 5 a čl. 9 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 1850/2006, v platném znění.
9) Čl. 1 odst. 4 nařízení Komise (ES) č. 1850/2006, v platném znění.
10) Čl. 7 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1850/2006, v platném znění.
16) Čl. 20 odst. 3 nařízení Komise (ES) č. 1850/2006, v platném znění.
17) Čl. 8 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1295/2008, v platném znění.
18) Čl. 8 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 1295/2008, v platném znění.
19) Zákon č. 219/2003 Sb., o uvádění do oběhu osiva a sadby pěstovaných rostlin a o změně některých zákonů (zákon o oběhu osiva a sadby), ve znění pozdějších předpisů.
20) Nařízení Komise (ES) č. 1850/2006, v platném znění.  Nařízení Komise (ES) č. 1295/2008, v platném znění.  Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, v platném znění.
21) Zákon č. 505/1990 Sb., o metrologii, ve znění pozdějších předpisů.