181/1994 Sb.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi Českou republikou a Polskou republikou o podpoře a vzájemné ochraně investic

181
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 16. července 1993 byla v Budapešti podepsána Dohoda mezi Českou republikou a Polskou republikou o podpoře a vzájemné ochraně investic.
S Dohodou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky ji ratifikoval.
Dohoda vstoupila v platnost na základě svého článku 12 odst. 1 dnem 29. června 1994.
České znění Dohody se vyhlašuje současně.


DOHODA
mezi
Českou republikou a Polskou republikou o podpoře a vzájemné ochraně investic
Česká republika a Polská republika, dále jen „smluvní strany“,
vedeny přáním rozvíjet hospodářskou spolupráci obou států na základě rovnosti a vzájemné výhodnosti,
ve snaze podporovat a vytvářet příznivé podmínky pro investice investorů jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany a
vědomy si, že podpora a vzájemná ochrana investic v souladu s touto dohodou budou přispívat k podnikatelské iniciativě v této oblasti,
se dohodly na následujícím:
Článek 1
Definice
Pro účely této dohody:
1. Pojem „investice“ označuje každou majetkovou hodnotu investovanou investorem jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany v souladu s právním řádem druhé smluvní strany a zahrnuje zejména, nikoli však výlučně:
a) movitý a nemovitý majetek, jakož i jiná věcná práva, jako jsou hypotéky, zástavy, záruky a podobná práva;
b) akcie, vklady a obligace společností nebo jakékoli jiné formy účasti na společnostech;
c) peněžní pohledávky nebo nároky na jakékoli plnění mající hospodářskou hodnotu související s investicí;
d) práva z oblasti duševního vlastnictví včetně autorských práv, obchodních známek, patentů, průmyslových vzorů, technologických postupů, know-how, obchodních tajemství, obchodních názvů a goodwill;
e) jakékoli právo vyplývající ze zákona nebo ze smlouvy a jakékoli licence nebo povolení vydané podle zákona, včetně koncesí k průzkumu, těžbě, kultivaci nebo využití přírodních zdrojů.
Jakákoli změna formy, ve které jsou hodnoty investovány, nemá vliv na jejich hodnocení jako investice.
2. Pojem „investor“ znamená jakoukoli fyzickou nebo právnickou osobu, která investuje na území druhé smluvní strany.
a) Pojem „fyzická osoba“ znamená jakoukoli fyzickou osobu mající státní občanství jedné smluvní strany v souladu s jejím právním řádem;
b) Pojem „právnická osoba“ znamená s ohledem na každou smluvní stranu jakoukoli společnost zaregistrovanou nebo zřízenou v souladu s jejím právním řádem a mající trvalé sídlo na území některé ze smluvních stran.
3. Pojem „výnosy“ znamená částky plynoucí z investice a zahrnuje zejména, nikoli však výlučně, zisky, úroky, přírůstky kapitálu, podíly, dividendy, licenční a jiné poplatky.
Článek 2
Podpora a ochrana investic
1. Každá smluvní strana bude podporovat a vytvářet příznivé podmínky pro investory z druhé smluvní strany investující na jejím území a bude takové investice připouštět.
2. Investice investorů jedné smluvní strany budou mít vždy zajištěno řádné a spravedlivé zacházení a budou požívat plné ochrany a bezpečnosti na území druhé smluvní strany.
Článek 3
Národní zacházení a doložka nejvyšších výhod
1. Každá smluvní strana poskytne na svém území investicím a výnosům investorů druhé smluvní strany zacházení, které je řádné a spravedlivé a není méně příznivé, než jaké poskytuje investicím nebo výnosům svých vlastních investorů nebo investicím nebo výnosům investorů jakéhokoli třetího státu.
2. Každá smluvní strana poskytne na svém území investorům druhé smluvní strany, pokud jde o řízení, udržování, užívání, využití nebo dispozici s jejich investicí, zacházení ne méně příznivé, než jaké poskytuje svým vlastním investorům nebo investorům jakéhokoli třetího státu.
3. Ustanovení odstavců 1 a 2 tohoto článku nelze vykládat tak, že zavazují jednu smluvní stranu poskytnout investorům druhé smluvní strany takové zacházení, výhody nebo výsady, které může jedna smluvní strana poskytovat investorům jakéhokoli třetího státu podle:
a) jakékoli celní unie nebo zóny volného obchodu nebo měnové unie nebo podobné mezinárodní dohody nebo jiných forem regionální hospodářské spolupráce, na které se každá smluvní strana podílí nebo může podílet, nebo
b) jakékoli mezinárodní dohody nebo ujednání týkající se zcela nebo převážně zdanění.
Článek 4
Náhrada za škodu nebo ztrátu
1. Jestliže investice investorů jakékoli smluvní strany utrpí škodu následkem války, ozbrojeného konfliktu, výjimečného stavu, nepokojů, povstání, vzpoury nebo jiných podobných událostí na území druhé smluvní strany, poskytne smluvní strana, na jejímž území k takovému dotčení investice došlo, investorovi druhé smluvní strany zacházení, pokud jde o restituci, náhradu škody, vyrovnání nebo jiné vypořádání, ne méně příznivé, než jaké poskytne svým vlastním investorům nebo investorům jakéhokoli třetího státu.
2. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku investorům jedné smluvní strany, kteří při jakýchkoli událostech uvedených v předcházejícím odstavci utrpěli škodu nebo ztrátu na území druhé smluvní strany spočívající v:
a) zabavení jejich majetku ozbrojenými silami nebo orgány druhé smluvní strany,
b) zničení jejich majetku ozbrojenými silami nebo orgány druhé smluvní strany, které nebylo způsobeno bojovými akcemi nebo nebylo vyvoláno nezbytností situace,
bude poskytnuta spravedlivá a přiměřená náhrada za škodu nebo ztrátu utrpěnou během zabírání nebo jako výsledek zničení majetku. Příslušné platby budou volně převoditelné bez zbytečného prodlení ve volně směnitelné měně.
Článek 5
Vyvlastnění
1. Investice investorů jakékoli smluvní strany nebudou znárodněny, vyvlastněny nebo podrobeny opatřením majícím podobný účinek jako znárodnění nebo vyvlastnění (dále jen „vyvlastnění“) na území druhé smluvní strany s výjimkou veřejného zájmu. Vyvlastnění bude provedeno podle zákona, na nediskriminačním základě a bude doprovázeno ustanovením o zaplacení okamžité, přiměřené a účinné náhrady. Taková náhrada rovnající se tržní hodnotě vyvlastněné investice bezprostředně před vyvlastněním, nebo než se zamýšlené vyvlastnění stalo veřejně známým, včetně úroků od data vyvlastnění, bude uskutečněna bez zbytečného prodlení a bude volně převoditelná ve volně směnitelné měně.
2. Dotčený investor má právo požádat o neodkladné přezkoumání svého případu a o ohodnocení své investice soudním nebo jiným nezávislým orgánem smluvní strany v souladu s principy obsaženými v tomto článku.
3. Ustanovení odstavce 1 tohoto článku se vztahuje i na případy, kdy smluvní strana vyvlastní aktiva společnosti, která byla zaregistrována nebo zřízena v souladu s platným právním řádem na jejím území a má trvalé sídlo na území některé ze smluvních stran a v níž investoři druhé smluvní strany vlastní podíly.
Článek 6
Převody
1. Smluvní strany zajistí převod plateb spojených s investicemi nebo výnosy. Převody budou provedeny ve volně směnitelné měně, bez omezení a zbytečných prodlení. Takové převody zahrnují zejména, nikoliv však výlučně:
a) kapitál a dodatečné částky k udržení nebo zvětšení investice;
b) zisky, úroky, dividendy a jiné peněžní příjmy;
c) částky na splacení půjček;
d) licenční nebo jiné poplatky;
e) výnosy z prodeje nebo likvidace investice.
2. Příjmy fyzických osob budou převáděny podle právního řádu té smluvní strany, na jejímž území je investice uskutečněna.
3. Pro účely této dohody budou použity oficiální kurzy platné pro běžné transakce k datu převodu, pokud investor nebude souhlasit s jiným postupem.
Článek 7
Postoupení práv
Jestliže jedna smluvní strana nebo jí zmocněná agentura provede platbu svému vlastnímu investorovi na základě záruky, kterou poskytla ve vztahu k investici na území druhé smluvní strany, uzná druhá smluvní strana:
a) postoupení každého práva nebo nároku investora na smluvní stranu nebo jí zmocněnou agenturu, která platbu poskytla, ať k postoupení došlo podle zákona nebo na základě právního ujednání v této zemi, jakož i
b) že smluvní strana nebo jí zmocněná agentura, která platbu poskytla, je z titulu postoupení práv oprávněna uplatňovat práva a vznášet nároky uvedeného investora a převzít závazky vztahující se k investici.
Článek 8
Řešení sporů z investic mezi smluvní stranou a investorem druhé smluvní strany
1. Jakýkoli spor, který může vzniknout mezi investorem jedné smluvní strany a druhou smluvní stranou v souvislosti s investicí na území této druhé smluvní strany, bude řešen jednáním mezi stranami ve sporu.
2. Jestliže se spor mezi investorem jedné smluvní strany a druhou smluvní stranou nepodaří vyřešit jednáním do šesti měsíců, bude investor oprávněn předložit spor buď:
a) Mezinárodnímu středisku pro řešení sporů z investic (ICSID) s přihlédnutím k použitelným ustanovením Úmluvy o řešení sporů z investic mezi státy a občany jiných států, otevřené k podpisu ve Washingtonu D. C. 18. března 1965, v případě, že obě smluvní strany jsou stranami této úmluvy; nebo
b) rozhodci nebo mezinárodnímu rozhodčímu soudu zřízenému ad hoc, ustavenému podle Rozhodčích pravidel Komise Organizace spojených národů pro mezinárodní právo obchodní (UNCITRAL). Strany ve sporu se mohou písemně dohodnout na změnách těchto pravidel. Rozhodčí nález bude konečný a závazný pro obě strany ve sporu.
Článek 9
Řešení sporů mezi smluvními stranami
1. Spory mezi smluvními stranami týkající se výkladu nebo použití této dohody budou, pokud možno, řešeny cestou jednání.
2. Pokud spor nebude takto vyřešen do šesti měsíců, bude na žádost jakékoli smluvní strany předložen rozhodčímu soudu v souladu s ustanoveními tohoto článku.
3. Rozhodčí soud bude ustaven pro každý jednotlivý případ takto: do dvou měsíců od obdržení žádosti o rozhodčí řízení určí každá smluvní strana jednoho člena soudu. Tito dva členové pak vyberou občana třetího státu, který po schválení oběma smluvními stranami bude jmenován předsedou soudu. Předseda bude ustaven do tří měsíců ode dne určení ostatních dvou členů.
4. Pokud v některé ze lhůt uvedených v odstavci 3 tohoto článku nebylo provedeno nezbytné jmenování, může být o ně požádán předseda Mezinárodního soudního dvora. Je-li předseda občanem některé smluvní strany nebo z jiného důvodu nemůže vykonat toto pověření, bude o jmenování požádán místopředseda Mezinárodního soudního dvora. Je-li také místopředseda občanem některé smluvní strany nebo nemůže vykonat toto pověření, bude o jmenování požádán nejstarší člen Mezinárodního soudního dvora, který není občanem žádné smluvní strany.
5. Rozhodčí soud přijímá svá rozhodnutí většinou hlasů. Takové rozhodnutí je závazné. Každá smluvní strana uhradí náklady svého rozhodce a své účasti v rozhodčím řízení. Náklady předsedy a ostatní náklady budou hrazeny smluvními stranami rovným dílem. Rozhodčí soud určí vlastní pravidla jednání.
Článek 10
Použití jiných předpisů a zvláštní závazky
1. V případě, že je některá otázka řešena současně touto dohodou a jinou mezinárodní dohodou, jejíž jsou obě smluvní strany stranami, nic v této dohodě nebrání, aby jakákoli smluvní strana nebo jakýkoli její investor, který vlastní investice na území druhé smluvní strany, využil ustanovení, která jsou pro něj příznivější.
2. Jestliže zacházení poskytnuté jednou smluvní stranou investorům druhé smluvní strany v souladu s jejím právním řádem je příznivější, než které je poskytováno touto dohodou, bude použito toto příznivější zacházení.
Článek 11
Použitelnost této dohody
Ustanovení této dohody se budou vztahovat na investice, které budou uskutečněné investory jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany, a také na investice existující k datu vstupu této dohody v platnost.
Článek 12
Vstup v platnost, trvání a ukončení
1. Každá smluvní strana oznámí písemně diplomatickou cestou druhé smluvní straně splnění ústavních náležitostí, které jsou nezbytné pro vstup této dohody v platnost. Tato dohoda vstoupí v platnost třicet dní po dnu pozdějšího oznámení.
2. Tato dohoda zůstane v platnosti po dobu deseti let. Pokud některá ze smluvních stran tuto dohodu nevypoví nejméně jeden rok před uplynutím této desetileté lhůty, prodlužuje se platnost této dohody na dobu neomezenou. Poté ji může každá ze smluvních stran písemně vypovědět s jednoroční výpovědní lhůtou.
3. Pro investice uskutečněné před ukončením platnosti této dohody zůstanou ustanovení této dohody účinná po dobu deseti let od data ukončení platnosti.
Na důkaz toho níže podepsaní, řádně k tomu zmocněni, podepsali tuto dohodu.
Dáno dne 16. 7. 1993 v Budapešti ve dvou původních vyhotoveních, každé v jazyce českém a polském, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
Za Českou republiku:
Václav Klaus v. r.
předseda vlády
Za Polskou republiku:
Hanna Suchocká v. r.
předsedkyně vlády