62/1986 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Mezinárodní úmluvě o bezpečnosti kontejnerů

62
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 8. září 1986
o Mezinárodní úmluvě o bezpečnosti kontejnerů

Dne 2. prosince 1972 byla v Ženevě sjednána Mezinárodní úmluva o bezpečnosti kontejnerů. Jménem Československé socialistické republiky byla úmluva podepsána v Londýně dne 28. prosince 1973.
Listina o schválení Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti kontejnerů Československou socialistickou republikou byla uložena u generálního tajemníka Mezinárodní námořní organizace, depozitáře úmluvy, dne 8. května 1974 s výhradou k článku VII odst. 1 úmluvy.
Mezinárodní úmluva vstoupila v platnost na základě svého článku VIII odst. 1 dnem 6. září 1977 a tímto dnem vstoupila v platnost i pro Československou socialistickou republiku.
V r. 1981 Výbor pro námořní bezpečnost Mezinárodní námořní organizace přijal na svém 44. zasedání změny a doplňky k příloze I úmluvy, které pro všechny smluvní strany vstoupily v platnost dnem 1. prosince 1981, a na svém 48. zasedání v r. 1983 přijal další změny a doplňky k příloze I a II úmluvy, které vstoupily v platnost dnem 1. ledna 1984.
Český překlad úmluvy, změn a doplňků z roku 1981 a 1983 se vyhlašují současně.

Ministr:
Ing. Chňoupek v. r.


MEZINÁRODNÍ ÚMLUVA
O BEZPEČNOSTI KONTEJNERŮ (KBK)
OSN/IMCO*) 1972
MEZINÁRODNÍ ÚMLUVA
O BEZPEČNOSTI KONTEJNERŮ (KBK)
Preambule
Smluvní strany,
uznávajíce nutnost udržení vysoké úrovně bezpečnosti lidského života při manipulaci, stohování a přepravě kontejnerů,
přihlížejíce k nutnosti zjednodušení mezinárodních kontejnerových přeprav,
uznávajíce v souvislosti s tím přednosti vypracování obecně platných mezinárodních požadavků v oblasti bezpečnosti,
domnívajíce se, že k tomuto cíli nejlépe poslouží uzavření Úmluvy,
se rozhodly vypracovat konstruktivní požadavky pro zajištění bezpečnosti při manipulaci, stohování a přepravě kontejnerů za normálních provozních podmínek, a za tím účelem
se dohodly o následujícím:
Článek I
Obecný závazek, vyplývající z této Úmluvy
Smluvní strany se zavazují zavádět do praxe ustanovení této Úmluvy a jejích příloh, které jsou nedílnou součástí zmíněné Úmluvy.
Článek II
Pojmy
V této Úmluvě, nebude-li stanoveno jinak:
1. „kontejner“ znamená přepravní prostředek:
a) mající stálý charakter a s ohledem na to je dostatečně pevný, aby mohl sloužit opakovaně;
b) speciálně konstruovaný s cílem ulehčení přepravy zboží jedním nebo několika druhy dopravy bez jeho překládky;
c) konstruovaný s přihlédnutím k nutnosti upevňování a/nebo snadné manipulace, a za tím účelem vybavený rohovými prvky;
d) takových rozměrů, že plocha ohraničená čtyřmi vnějšími hranami spodních rohových prvků činí
i) minimálně 14 m2 (150 čtv. stop) nebo
ii) minimálně 7 m2 (75 čtv. stop) za podmínky, že kontejner je vybaven vrchními rohovými prvky;
pojem „kontejner“ nezahrnuje ani dopravní prostředek, ani obal, týká se však kontejnerů, jsou-li přepravovány na podvozcích.
2. „rohové prvky“ znamenají souhrn částí kontejneru s otvory a hranami ve vrchních a/nebo spodních rozích kontejneru, které jsou využívány za účelem nakládky, stohování a/nebo upevňování kontejneru.
3. „správa“ znamená vládu Smluvní strany, s jejímž souhlasem je realizováno schvalování kontejnerů k přepravě.
4. „schválený“ znamená schválený Správou.
5. „schválení“ znamená rozhodnutí Správy o tom, že typ konstrukce nebo kontejner nejsou nebezpečné podle podmínek této Úmluvy.
6. „mezinárodní přeprava“ znamená přepravu, při které se místo odeslání a místo určení nachází na území dvou států, z nichž minimálně jeden je státem, ve kterém se používá tato Úmluva. Tato Úmluva se používá také v těch případech, kdy část přepravy mezi dvěma státy se provádí po území státu, ve kterém se používá tato Úmluva.
7. „náklad“ znamená jakékoli zboží, výrobky nebo libovolné předměty přepravované v kontejnerech.
8. „nový kontejner“ znamená kontejner, jehož výroba byla zahájena v okamžiku vstupu v platnost této Úmluvy nebo po tomto datu.
9. „stávající kontejner“ znamená kontejner, který není novým kontejnerem.
10. „vlastník“ znamená vlastníka ve smyslu národních právních předpisů Smluvní strany, nájemce nebo pronajimatele, jestliže dohoda mezi Stranami předpokládá odpovědnost vlastníka za údržbu a prohlídky kontejneru tímto nájemcem nebo pronajimatelem.
11. „typ kontejneru“ znamená typ konstrukce, schválený Správou.
12. „sériový kontejner“ znamená jakýkoli kontejner, vyrobený podle schváleného typu konstrukce.
13. „prototyp“ znamená vzor kontejneru, vyrobeného nebo předpokládaného k sériové výrobě podle typové konstrukce.
14. „maximální provozní brutto hmotnost“ neboli „R“ znamená maximálně přípustnou celkovou hmotnost kontejneru a v něm se nacházejícího nákladu.
15. „tára kontejneru“ znamená vlastní hmotnost prázdného kontejneru včetně k němu trvale připevněného zařízení.
16. „maximálně přípustná užitečná nosnost“ neboli „P“ znamená rozdíl mezi maximální provozní brutto hmotností a tárou kontejneru.
Článek III
Rozsah platnosti
1. Tato Úmluva se vztahuje na nové a stávající kontejnery, používané v mezinárodních přepravách, kromě kontejnerů speciálně určených pro leteckou přepravu.
2. Každý nový kontejner podléhá schválení buď podle procedur zkoušek podle typu konstrukce nebo podle procedur zkoušek jednotlivých kontejnerů podle ustanovení Přílohy č. I.
3. Každý stávající kontejner musí být schválen podle odpovídajících ustanovení o schvalování stávajících kontejnerů, obsažených v Příloze č. I, v průběhu 5 let ode dne vstupu v platnost této Úmluvy.
Článek IV
Zkoušky, prohlídky, schvalování a údržba
1. S cílem realizace ustanovení Přílohy č. I je každá Správa povinna vypracovat účinný postup provádění zkoušek, prohlídek a schvalování kontejnerů podle kritérií, stanovených touto Úmluvou; přesto může přenést provedení zkoušek, prohlídek nebo schvalování na organizace, které odpovídajícím způsobem zmocní.
2. Správa, které zmocní k provádění takových zkoušek, prohlídek nebo schvalování jakoukoli organizaci, musí o tom neprodleně informovat generálního tajemníka IMCO, který o tom zpraví všechny Smluvní strany.
3. Objednávka schválení může být podána Správou kterékoli Smluvní strany.
4. Každý kontejner musí být udržován ve stavu, zajišťujícím bezpečnost podle ustanovení Přílohy č. I.
5. Jestliže schválený kontejner fakticky neodpovídá požadavkům, obsaženým v Přílohách I. a II., příslušná Správa přijme opatření, která pokládá za nutné s cílem uvedení takového kontejneru do stavu, odpovídajícího těmto požadavkům nebo schválení odejme.
Článek V
Vydání schválení
1. Schválení, vydané rozhodnutím jedné Smluvní strany v souladu s ustanoveními této Úmluvy, musí být uznáváno ostatními Smluvními stranami ve všech případech, kterých se týká tato Úmluva. Ostatní Smluvní strany musí takové schválení pokládat za rovnocenné schválení, vydané jimi samými.
2. Smluvní strana nesmí mít žádné další konstrukční požadavky, pokud jde o bezpečnost nebo zkoušky u kontejnerů, kterých se týká tato Úmluva, avšak za podmínky, že ani jedno ustanovení této Úmluvy neodporuje ustanovením národních předpisů nebo zákonů nebo mezinárodních dohod, určujících dodatečné konstrukční požadavky na bezpečnost nebo zkoušky u kontejnerů, speciálně konstruovaných pro přepravu nebezpečných nákladů, nebo u těch konstrukčních zvláštností, které jsou vlastní kontejnerům pro přepravu tekutého nákladu nebo leteckým kontejnerům. Termín „nebezpečné náklady“ se vykládá podle mezinárodních dohod.
Článek VI
Kontrola
1. Každý kontejner, který dostal podle článku III. schválení, musí být na území Smluvních stran kontrolován ze strany oficiálních osob, odpovídajícím způsobem zmocněných těmito Smluvními stranami.
Kontrola se omezuje na zjištění, zda je kontejner vybaven platným schvalovacím štítkem z hlediska bezpečnosti tak, jak to vyžaduje tato Úmluva, nejsou-li vážné důvody předpokládat, že stav kontejneru je takový, že hrozí bezprostřední nebezpečí. V tomto případě kontrolující zmocněná osoba provede kontrolu pouze v takovém rozsahu, který je nutný k zajištění toho, aby do okamžiku obnovení provozu byl kontejner uveden do stavu, vyhovujícího požadavkům bezpečnosti.
2. V případech, kdy je zjištěno, že kontejner přestal vyhovovat požadavkům bezpečnosti v důsledku závady, která mohla existovat již v okamžiku vydání schválení kontejneru, Smluvní strana, která zjistila takovou závadu, musí o ní informovat Správu, odpovídající za vydání schválení.
Článek VII
Podpis, ratifikace, přijetí, schválení a připojení
1. Tato Úmluva je otevřena k podpisu do 15. ledna 1973 v odboru OSN v Ženevě a dále od 1. února 1973 do 31. prosince 1973 včetně v ústředí IMCO v Londýně pro všechny členské státy OSN nebo členy jakýchkoli specializovaných institucí nebo Mezinárodní agentury pro atomovou energii, nebo členy Statutu Mezinárodního soudu, a dále pro kterýkoli další stát, kterému Valné shromáždění OSN nabídlo účast na této Úmluvě.
2. Tato Úmluva musí být ratifikována, přijata nebo schválena zeměmi, které ji podepsaly.
3. Tato Úmluva zůstává otevřenou k připojení se kteréhokoli státu, uvedeného pod bodem 1.
4. Dokumenty o ratifikaci, přijetí, schválení nebo připojení se předávají do úschovy Generálnímu tajemníkovi IMCO.
Článek VIII
Vstup v platnost
1. Tato Úmluva vstupuje v platnost po uplynutí dvanácti měsíců ode dne předání do úschovy desátého dokumentu o ratifikaci, přijetí, schválení nebo připojení.
2. Pro každý stát, který ratifikoval, přijal nebo schválil Úmluvu nebo se k ní připojil po předání do úschovy desátého dokumentu o ratifikaci, přijetí, schválení nebo připojení, vstupuje tato Úmluva v platnost po uplynutí dvanácti měsíců ode dne, kdy takový stát předal svůj dokument o ratifikaci, přijetí, schválení nebo připojení do úschovy.
3. Kterýkoli stát, který se stal účastníkem této Úmluvy po vstupu v platnost opravy, v případě, že neoznámí jiný úmysl,
a) je pokládán za člena Úmluvy, ve které byly provedeny opravy; a
b) je pokládán za člena Úmluvy, ve které nebyly provedeny opravy ve vztahu ke kterémukoli členovi Úmluvy, který není takovou opravou vázán.
Článek IX
Procedura provedení oprav ve kterékoli části nebo celé části této Úmluvy
1. Opravy této Úmluvy mohou být navrženy kteroukoli Smluvní stranou podle kterékoli procedury, uvedené v tomto článku.
2. Provedení oprav po projednání v IMCO:
a) na žádost Smluvní strany je jakákoli navržená oprava této Úmluvy projednávána v IMCO. Oprava, bude-li schválena Výborem pro námořní bezpečnost IMCO, do jehož zasedání se s hlasovacím právem přizvou všechny Smluvní strany, a to dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících, je odeslána všem členům IMCO a všem Smluvním stranám nejpozději šest měsíců před jejím projednáním na Valném shromáždění IMCO. Kterákoli Smluvní strana, která není členem IMCO, má právo účasti a hlasování při projednávání opravy na Valném shromáždění IMCO.
b) Jestliže je oprava přijata dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících na Valném shromáždění IMCO a jestliže tato většina zahrnuje dvě třetiny přítomných a hlasujících Smluvních stran, rozešle ji Generální tajemník všem Smluvním stranám k přijetí.
c) Taková oprava vstupuje v platnost po uplynutí dvanácti měsíců ode dne jejího přijetí dvěma třetinami Smluvních stran. Oprava vstupuje v platnost ve vztahu ke všem Smluvním stranám, s výjimkou těch, které před jejím vstupem v platnost oznámily, že ji nepřijímají.
3. Provedení opravy cestou svolání konference.
Na žádost Smluvní strany, podpořenou minimálně jednou třetinou Smluvních stran, svolá Generální tajemník IMCO konferenci, na kterou pozve státy, uvedené v čl. VII.
Článek X
Zvláštní procedura provedení oprav Příloh
1. Jakákoli oprava Příloh navržená Smluvní stranou se projednává v IMCO na žádost této strany.
2. Jestliže je taková oprava přijata dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících ve Výboru pro námořní bezpečnost IMCO, do jehož zasedání jsou přizvány s právem hlasovacím všechny Smluvní strany, a jestliže tato většina obsahuje dvě třetiny přítomných a hlasujících Smluvních stran, je rozeslána Generálním tajemníkem IMCO všem Smluvním stranám k přijetí.
3. Taková oprava vstupuje v platnost v termínu, stanoveném Výborem pro námořní bezpečnost IMCO v okamžiku jejího přijetí, jestliže před termínem, stanoveným Výborem pro námořní bezpečnost IMCO současně, jedna pětina nebo pět Smluvních stran (při čemž se přihlíží k nižšímu z těchto čísel) neoznámí Generálnímu tajemníkovi, že mají námitky proti opravě. V tomto bodě stanovené termíny určí Výbor pro námořní bezpečnost IMCO většinou dvou třetin přítomných a hlasujících, při čemž taková většina musí obsahovat dvě třetiny přítomných a hlasujících Smluvních stran.
4. Po vstupu v platnost kterákoli oprava nahrazuje nebo mění kterékoli předcházející ustanovení, kterého se týká, pro všechny Smluvní strany, které proti této opravě neměly námitky; námitky oznámené jednou ze Smluvních stran, neomezují ostatní Smluvní strany, pokud jde o schvalování kontejnerů, kterých se týká tato Úmluva.
5. Generální tajemník IMCO informuje všechny Smluvní strany a členy IMCO o jakékoli žádosti nebo sdělení týkajících se tohoto článku a o datu vstupu v platnost kterékoli opravy.
6. V případě, kdy návrhy na provedení opravy Příloh byly projednávány ve Výboru pro námořní bezpečnost IMCO, ale nebyly přijaty, může kterákoli Smluvní strana požádat o svolání konference, na kterou budou přizvány státy, uvedené v čl. VII. V případě obdržení zprávy o souhlasu minimálně jedné třetiny Smluvních stran Generální tajemník IMCO svolá takovou konferenci za účelem projednání oprav, navrhovaných do Příloh.
Článek XI
Vypovězení Úmluvy
1. Kterákoli Smluvní strana může vypovědět tuto Úmluvu tak, že odpovídající dokument předá do úschovy Generálnímu tajemníkovi. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem předání příslušného dokumentu do úschovy Generálnímu tajemníkovi.
2. Smluvní strana, která oznámila svoje námitky proti provedení oprav v Přílohách, může vypovědět tuto Úmluvu a její rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vstupu v platnost takové opravy.
Článek XII
Skončení platnosti Úmluvy
Tato Úmluva pozbývá platnosti, jestliže počet Smluvních stran je nižší než pět během jakéhokoli období za sebou následujících dvanácti měsíců.
Článek XIII
Řešení sporů
1. Jakýkoli spor mezi dvěma nebo více Smluvními stranami ve smyslu výkladu nebo aplikace této Úmluvy, který nelze vyřešit jednáním nebo jinými prostředky, je na žádost jedné Strany předán arbitrážnímu soudu, složenému následujícím způsobem: každý účastník sporu jmenuje arbitra, a tito dva arbitři jmenují třetího arbitra, který je pak předsedou. Jestliže po uplynutí tří měsíců ode dne postoupení žádosti jeden z účastníků nemůže jmenovat arbitra nebo arbitři si nemohou zvolit předsedu, kterýkoli účastník se může obrátit na Generálního tajemníka IMCO se žádostí, aby určil arbitra nebo předsedu arbitrážního soudu.
2. Rozhodnutí arbitrážního soudu, jmenovaného v souladu s ustanovením bodu 1., je pro účastníky sporu závazné.
3. Arbitrážní soud si sám stanoví procedurální pravidla.
4. Rozhodnutí arbitrážního soudu, týkající se jeho procedurálních pravidel a místa zasedání a dále jakéhokoli jím projednávaného sporu, se přijímají většinou hlasů.
5. Jakýkoli spor, který může vzniknout mezi spornými stranami, pokud jde o výklad a realizaci rozhodnutí, může být předán kterýmkoli účastníkem k projednání arbitrážního soudu, který vynesl toto rozhodnutí.
Článek XIV
Výhrady
1. Výhrady k této Úmluvě jsou přípustné s výjimkou výhrad, týkajících se ustanovení čl. I.–VI., XIII. a tohoto článku, a dále s výjimkou výhrad, týkajících se ustanovení, obsažených v Přílohách, za podmínky, že takové výhrady jsou předloženy písemně a v době před předáním do úschovy dokumentu o ratifikaci, přijetí, schválení nebo připojení a jsou potvrzeny tímto dokumentem. Generální tajemník IMCO zasílá tyto výhrady všem státům, uvedeným v čl. VII.
2. Jakákoli výhrada, vznesená v souladu s bodem 1.:
a) mění pro Smluvní strany, které ji vznesly, v rámci této výhrady ta ustanovení této Úmluvy, kterých se týká; a
b) mění ve stejné míře tato ustanovení i pro ostatní Smluvní strany při jejich stycích se Smluvní stranou, která výhradu vznesla.
3. Kterákoli Smluvní strana, která vznesla výhradu v souladu s bodem 1, má právo ji zrušit kdykoli cestou předání příslušné nóty Generálnímu tajemníkovi IMCO.
Článek XV
Oznámení
Kromě oznámení a sdělení, předpokládaných čl. IX., X. a XIV., Generální tajemník IMCO informuje všechny státy, uvedené v čl. VII.:
a) o podepsání, ratifikaci, přijetí, schválení a připojení podle čl. VII.;
b) o datu vstupu v platnost této Úmluvy podle čl. VIII.;
c) o datu vstupu v platnost oprav této Úmluvy podle čl. IX. a X.;
d) o vypovězení Úmluvy podle čl. XI.;
e) o skončení platnosti této Úmluvy podle čl. XII.
Článek XVI
Autentické texty
Originál této Úmluvy, anglický, španělský, čínský, ruský a francouzský text, které mají stejnou platnost, se předávají k úschově Generálnímu tajemníkovi IMCO, který rozešle odpovídajícím způsobem ověřené kopie všem státům, uvedeným v čl. VII.
Ke stvrzení výše uvedeného níže podepsaní zmocnění představitelé, pověření odpovídajícím způsobem svými vládami, podepsali tuto Úmluvu.
Dáno v Ženevě druhého prosince tisíc devět set sedmdesát dva.

Příloha I.
PŘEDPISY PRO ZKOUŠENÍ, DOZOR, SCHVALOVÁNÍ A ÚDRŽBU KONTEJNERŮ
Kapitola I.
– OBECNÉ PŘEDPISY PRO VŠECHNY SYSTÉMY SCHVALOVÁNÍ
Pravidlo 1.
Schvalovací štítek KBK
1. Na každý schválený kontejner se na dobře viditelné místo, kde je nejmenší nebezpečí poškození, upevňuje kromě jakéhokoliv jiného schvalovacího štítku, vydaného k oficiálním účelům, stabilně schvalovací štítek KBK odpovídající požadavkům, obsaženým v dodatku k této Příloze.
2. a) Schvalovací štítek KBK musí obsahovat následující informace minimálně v anglickém nebo francouzském jazyce:
„Schválení podle podmínek bezpečnosti KBK“
Schvalující země a číslo schválení
Datum výroby (měsíc a rok)
Identifikační číslo výrobce kontejneru, nebo v případě stávajících kontejnerů (jejichž číslo není známo), číslo přidělené Správou
Maximální provozní brutto hmotnost (kilogramy a anglické libry)
Přípustná stohovací hmotnost při 1,8 g (kilogramy a anglické libry)
Zatížení při zkoušce boční tuhosti konstrukce (kilogramy a anglické libry)
b) Na schvalovacím štítku KBK musí být ponecháno volné místo pro uvedení hodnot (koeficientů) pevnosti čelní a/nebo boční stěny podle bodu 3 pravidla 1 zkoušek 6 a 7, popsaných v příloze II. Na schvalovacím štítku KBK se taktéž ponechává volné místo pro datum první a následujících prohlídek (měsíc a rok), jestliže je jejich uvedení na schvalovacím štítku KBK předpokládáno.
3. Když Správa usoudí, že nový kontejner vyhovuje podmínkám bezpečnosti podle této Úmluvy a že hodnota (koeficient) pevnosti čelních a/nebo bočních stěn u tohoto kontejneru je vyšší nebo nižší než hodnota, předepsaná Přílohou II., bude tato hodnota vyznačena na schvalovacím štítku KBK.
4. Schvalovací štítek KBK nenahrazuje nálepky nebo jiná označení, která mohou být požadována podle jiných platných předpisů.
Pravidlo 2.
Údržba
1. Vlastník kontejneru je odpovědný za jeho udržování v bezpečném stavu.
2. Vlastník schváleného kontejneru musí provádět prohlídky kontejneru nebo jej předávat k prohlídkám v souladu s procedurou, předepsanou nebo schválenou zainteresovanou Smluvní stranou, po uplynutí určitého časového období, odpovídajícího provozním podmínkám. Datum (měsíc a rok), ve kterém musí nový kontejner projít první prohlídkou, je uvedeno na schvalovacím štítku KBK.
3. Datum (měsíc a rok), ve kterém je nutno provést následující prohlídku kontejneru, musí být jasně uvedeno na kontejneru na schvalovacím štítku KBK nebo co nejblíže u něj způsobem, přijatelným pro Smluvní stranu, která stanovila nebo schválila určitou proceduru údržby kontejnerů, ve stavu, neohrožujícím bezpečnost.
4. Období mezi datem výroby a datem první prohlídky nesmí překročit pět let. Následná prohlídka nových kontejnerů a opakované prohlídky stávajících kontejnerů musí být prováděny do doby, nepřevyšující 24 měsíců. Všechny prohlídky musí zjistit, nemá-li kontejner závady, vytvářející nebezpečí pro lidský život.
5. V tomto pravidle se „zainteresovanou Smluvní stranou“ rozumí Smluvní strana, na jejímž území vlastník buď žije stále nebo má svoje sídlo.
Kapitola II.
– PŘEDPISY PRO SCHVALOVÁNÍ NOVÝCH KONTEJNERŮ PODLE TYPU KONSTRUKCE
Pravidlo 3.
Schvalování nových kontejnerů
Pro schválení podle bezpečnostních podmínek v souladu s touto Úmluvou musí všechny nové kontejnery odpovídat požadavkům, uvedeným v Příloze II.
Pravidlo 4.
Schvalování podle typu konstrukce
U kontejnerů, které jsou předmětem žádosti o schválení, posoudí Správa konstrukci a zúčastní se zkoušek prototypu, aby zjistila, že kontejner odpovídá požadavkům, uvedeným v Příloze II. Úmluvy. V kladném případě oznámí Správa písemně žadateli, že kontejner vyhovuje požadavkům této Úmluvy a toto oznámení zmocňuje výrobce, aby na všechny kontejnery série tohoto konstrukčního typu upevňoval schvalovací štítek KBK.
Pravidlo 5.
Ustanovení pro schvalování podle typu konstrukce
1. V případě sériové výroby kontejnerů podle typu konstrukce je třeba žádost o schválení podle typu konstrukce, adresovanou Správě, doložit výkresy a technickými podmínkami typu kontejneru, který má být předmětem schválení a všemi ostatními údaji, které může Správa požadovat.
2. Žadatel musí uvést identifikační znaky, které budou přiděleny výrobcem typu kontejnerů, který je předmětem žádosti.
3. Žádost musí být doložena prohlášením výrobce, jímž se tento zavazuje:
a) dát Správě k dispozici kterýkoli kontejner příslušného typu konstrukce, který by Správa chtěla posoudit;
b) informovat Správu o každé změně, týkající se konstrukce nebo technických podmínek kontejneru a připevňovat schvalovací štítek KBK až po obdržení souhlasu Správy s těmito změnami;
c) připevňovat schvalovací štítek KBK jen na kontejnery schváleného typu konstrukce a na žádné jiné;
d) vést seznam kontejnerů, vyrobených podle schváleného typu konstrukce.
V této evidenci je třeba minimálně uvádět identifikační čísla výrobců, datum dodávky a jména a adresy odběratelů, kterým byly kontejnery dodány.
4. Schválení může být Správou uděleno kontejnerům, které tvoří modifikovanou verzi schváleného typu konstrukce, jestliže tato usoudí, že uvedené modifikace nemají vliv na výsledky zkoušek, uskutečněných pro schválení podle typu konstrukce.
5. Správa nevydá výrobci zmocnění k vydávání schvalovacích štítků KBK na výrobu podle schváleného typu konstrukce, jestliže se neujistí o tom, že výrobce zavedl takový systém vnitřní kontroly ve výrobě, který zaručuje, že kontejnery jím vyrobené budou odpovídat schválenému prototypu.
Pravidlo 6.
Prohlídky v průběhu výroby
Aby se Správa ujistila, že všechny kontejnery téže série jsou vyrobeny v souladu se schváleným typem konstrukce, kontroluje nebo zkouší takový počet kontejnerů, který uzná za nutný, a to ve kterékoli etapě výroby série kontejnerů daného typu konstrukce.
Pravidlo 7.
Oznámení adresované Správě
Výrobce odpovídajícím způsobem informuje Správu před zahájením výroby každé nové série kontejnerů, které jsou vyráběny v souladu se schváleným typem konstrukce.
Kapitola III.
– PŘEDPISY PRO INDIVIDUÁLNÍ SCHVALOVÁNÍ NOVÝCH KONTEJNERŮ
Pravidlo 8.
Schvalování jednotlivých kontejnerů
Správa může udělit individuální schválení na jednotlivý kontejner, jestliže po posouzení konstrukce a přímé účasti při zkouškách se přesvědčí o tom, že kontejner odpovídá požadavkům Úmluvy; po tomto zjištění uvědomí Správa písemně žadatele o svém schválení a toto oznámení zmocňuje žadatele, aby na takový kontejner připevnil schvalovací štítek KBK.
Kapitola IV.
– PŘEDPISY TÝKAJÍCÍ SE SCHVALOVÁNÍ STÁVAJÍCÍCH KONTEJNERŮ
Pravidlo 9.
Schvalování stávajících kontejnerů
1. Jestliže v průběhu 5 let od data nabytí účinnosti této Úmluvy předloží vlastník stávajícího kontejneru Správě následující informace:
a) datum a místo výroby
b) identifikační číslo výrobce kontejneru, jestliže je známo
c) maximální provozní brutto hmotnost
d) i) důkaz o tom,že kontejner tohoto typu byl bezpečně používán v námořní a/nebo suchozemských přepravách alespoň po dobu dvou let, nebo
ii) důkaz, považovaný Správou za dostatečný o tom, že kontejner byl vyroben podle typu konstrukce, který byl podroben zkouškám a odpovídá technickým podmínkám stanoveným v příloze II. s výjimkou technických podmínek, týkajících se zkoušek pevnosti čelních a bočních stěn, nebo
iii) důkaz o tom, že kontejner byl vyroben v souladu s normami, které podle názoru Správy jsou rovnocenné technickým podmínkám, uvedeným v příloze č. II, s výjimkou technických podmínek, týkajících se zkoušek pevnosti čelních a bočních stěn
e) maximální stohovací hmotnost při zkoušení hodnotou 1,8 g (v kilogramech a anglických librách) a
f) jiné údaje, požadované pro schvalovací štítek KBK.
Správa po prověrce uvědomí písemně vlastníka, zda se schválení uděluje; v kladném případě toto oznámení zmocňuje vlastníka k upevnění schvalovacího štítku KBK po kontrole daného kontejneru podle pravidla č. 2.
2. Stávající kontejnery, které nevyhovují podmínkám, aby mohly být schváleny na základě bodu číslo 1 tohoto Pravidla, mohou být navrženy ke schválení ve smyslu ustanovení kapitoly II. nebo III. této přílohy. U těchto kontejnerů se neuplatňují požadavky přílohy II., vztahující se ke zkouškám pevnosti čelních a/nebo bočních stěn. Správa může, jestliže nabyla přesvědčení o tom, že kontejnery byly v provozu, vzdáti se – v rozsahu, který považuje za vhodný – některých požadavků, týkajících se předložení výkresů a provedení zkoušek, s výjimkou zkoušek na zdvih a zkoušek pevnosti podlahy.
Dodatek
Schvalovací štítek KBK musí odpovídat níže uvedenému vzoru. Musí být spolehlivě připevněn na kontejneru a mít formu obdélníku o rozměrech minimálně 200 mm x 100 mm a nepodléhat korozi a vlivu ohně. Na povrchu schvalovacího štítku musí být vygravírováno, vyraženo nebo jasně a spolehlivě uvedeno jakýmkoli jiným způsobem písmeny o výšce minimálně 8 mm: „Schváleno podle podmínek bezpečnosti KBK“; výška všech ostatních písmen a čísel, uvedených na schvalovacím štítku KBK nesmí být menší než 5 mm.

1. Schvalující země, číslo schválení, jak je uvedeno pro příklad v řádce 1. (Schvalující země musí být označena zvláštním znakem, používaným pro označení země při registraci automobilů v mezinárodním provozu)
2. Datum (měsíc a rok) výroby
3. Identifikační číslo kontejneru, udělené výrobcem, nebo u stávajících kontejnerů, u kterých číslo není známo, číslo udělené Správou
4. Maximální provozní brutto hmotnost (kg a lb)
5. Přípustná stohovací hmotnost při zatížení 1,8 g (kg a lb)
6. Hodnota zatížení při zkoušce boční tuhosti konstrukce (kg a lb)
7. Pevnost čelní stěny se uvádí na schvalovacím štítku KBK pouze v případě, jestliže boční stěny jsou vypočteny na zatížení, nižší nebo vyšší o 0,5 než max. přípustné užitečné zatížení, tj. o 0,4 P.
8. Pevnost boční stěny se uvádí na schvalovacím štítku KBK pouze v případě, jestliže boční stěny jsou konstruovány na zatížení nižší nebo vyšší o 0,6 než max. přípustné užitečné zatížení, tj. 0,6 P.
9. Datum (měsíc a rok) první prohlídky nových kontejnerů a datum (měsíc a rok) následujících prohlídek, jestliže je schvalovací štítek KBK užíván k tomuto účelu.

Příloha II
POŽADAVKY NA KONSTRUKCI Z HLEDISKA BEZPEČNOSTI A ZKOUŠKY
Úvod
Z ustanovení požadavků této přílohy vyplývá, že síly ve všech fázích manipulace s kontejnery vzniklé pohybem, přemisťováním, stohováním a hmotností ložených kontejnerů, jakož i vnější síly, nepřesáhnou projektovanou pevnost kontejneru. Zvláště je třeba dodržet následující zásady:
a) kontejner se musí upevňovat tak, aby nebyl vystaven silám, které přesahují síly, na jejichž působení byl konstruován;
b) náklad v kontejneru musí být uložen v souladu s doporučenou provozní praxí tak, aby nepůsobil na kontejner silami vyššími, než na jaké byl konstruován.
Konstrukce
1. Kontejner může být považován za bezpečný, jestliže je vyroben z vhodného materiálu, který uspokojivě vyhoví dále uvedeným zkouškám bez zanechání jakýchkoli trvalých deformací nebo poškození, která by ho učinila neschopným použití k účelům, pro které je konstruován.
2. Rozměry, umisťování a příslušné tolerance rohových prvků musí být kontrolovány s ohledem na zdvihací a upevňovací systémy, určené pro práci s ním.
3. Kontejnery, vybavené zvláštním zařízením, které je používáno, jen je-li kontejner prázdný, musí být označeny znakem takového omezení.
Zkušební zatížení a metody zkoušení
Přiměřeně k druhu kontejneru budou následující zkušební zatížení a metody zkoušek používány pro všechny typy zkoušených kontejnerů:
ZKUŠEBNÍ ZATÍŽENÍ  A POUŽITÉ SÍLYZKUŠEBNÍ METODY1. ZDVIHÁNÍKontejner s předepsaným vnitřním zatížením musí být zdvihán tak, aby se zřetelně neprojevily síly zrychlení. Po zdvihnutí zůstane kontejner zavěšen nebo zdvihnut po dobu 5 minut, pak se spouští na zem.A) ZDVIHÁNÍ ZA ROHOVÉ PRVKYVnitřní zatíženíi) Zdvihání za horní rohové prvkyRovnoměrné rozložení zatížení takové, aby celková hmotnost kontejneru spolu se zkušebním zatížením se rovnala 2 R.U kontejnerů delších než 10 stop (3000 mm) (nominální délka) musí zdvihací síly působit vertikálně na všech čtyřech rohových prvcích. U kontejnerů do 10 stop (3000 mm) (nominální délka) musí zdvihací síly působit na všech čtyřech rohových prvcích tak, aby úhel mezi každým zdvihacím zařízením a vertikálou činil 30°. Síly působící zvnějškuii) Zdvihání za spodní rohové prvkyTakové, které zdvihají celkovou hmotnost 2 R stanoveným způsobem (podle sloupce Zkušební metody) Zdvihání kontejnerů se děje tak, že zdvihací zařízení se upevňuje pouze na spodní rohové prvky. Síly zdvihu musí tvořit s horizontálou následující úhel: 30° pro kontejnery 40 stop (12 000 mm) nominální délky nebo větší 37° pro kontejnery 30 stop (9000 mm) nominální délky a více, avšak nezahrnující 40stopé (12 000 mm)  45° pro kontejnery 20 stop (6000 mm) nominální délky a více, avšak nezahrnující 30stopé (9000 mm)  60° pro kontejnery menší než 20 stop (6000 mm) nominální délky. B) ZDVIHÁNÍ JINÝMI DOPLŇUJÍCÍMI METODAMIVnitřní zatíženíi) Zdvihání za nabírací otvory pro vidlicové překladače Rovnoměrně rozložené zatížení, při kterém celková hmotnost kontejneru a zkušebního zatížení činí 1,25 R. Kontejner se umístí na opěrách, nacházejících se v jedné rovině, přičemž v ose každého nabíracího otvoru, který se používá pro zdvih kontejneru, se umístí jedna opěra. Opěry musí mít šířku, rovnající se šířce vidlice, používaných při manipulaci a musí zasahovat do délky 0,75 nabíracího otvoru.Síly působící zvnějšku Síly, dovolující zdvihnout celkovou hmotnost, rovnající se 1,25 R předepsaným způsobem (sloupec Zkušební metody). Vnitřní zatíženíii) Zdvihání za vybrání pro klešťová chapadla Rovnoměrně rozložené zatížení, při kterém celková hmotnost kontejneru a zkušebního zatížení činí 1,25 R.Kontejner se umístí na podložkách, nacházejících se v jedné rovině, přičemž pod každé vybrání pro klešťová chapadla se umístí jedna podložka.  Tyto podložky musí mít stejné rozměry jako zdvihací plocha klešťového chapadla, jehož použití se předpokládá. Síly působící zvnějškuiii) Ostatní metodySíly, dovolující zdvihnout celkovou hmotnost 1,25 R předepsaným způsobem (sloupec Zkušební metody) Jestliže jsou kontejnery konstruovány pro zdvihnutí v loženém stavu jakoukoli jinou metodou, neuvedenou pod body A) nebo B) i) a ii), musí být zkoušeny na vnitřní zatížení a síly, působící zvnějšku analogicky platným podmínkám zrychlení.2. STOHOVÁNÍ1. Pro podmínky mezinárodní přepravy, kde maximální síly vertikálního zrychlení se značně liší od 1,8 g a kdy je přeprava kontejnerů spolehlivě a účinně vymezena pouze těmito podmínkami přepravy, může se stohovací zatížení odpovídajícím způsobem měnit v určitém poměru k silám zrychlení.  2. Kontejnery, které vyhověly této zkoušce, mohou být považovány za schopné snést výše uvedené statické stohovací zatížení, které musí být vyznačeno na schvalovacím štítku KBK v rubrice „Přípustná stohovací hmotnost při 1,8 g (kg a lb)“.Vnitřní zatíženíKontejner, zatížený předepsaným vnitřním zatížením, bude umístěn na čtyřech podložkách v jedné rovině, umístěných na pevném povrchu; pod každým dolním rohovým prvkem nebo odpovídajícím rohovým zařízením jedna podložka. Podložky mají být vycentrovaně uloženy pod prvky a musí být přibližně stejných rozměrů, jako prvky.Takové rovnoměrně rozložené zatížení, aby celková hmotnost kontejneru a zkušebního zatížení se rovnala 1,8 R.Síly působící zvnějškuKaždá zvnějšku působící síla bude působit na každý rohový prvek pomocí odpovídajícího zkušebního rohového prvku nebo pomocí podložky stejných rozměrů. Zkušební rohový prvek má být posunut oproti hornímu rohovému prvku kontejneru o 25 mm (1 palec) příčně a 38 mm (1,5 palce) podélně. Takové, aby každý ze čtyř horních rohových prvků byl vystaven vertikální síle, působící směrem dolů, která se rovná 1/4 × 1,8 přípustné výše statického stohovacího zatížení.3. SOUSTŘEDĚNÉ ZATÍŽENÍa) Na střechuVnitřní zatíženížádnéSíly působící zvnějškuZvnějšku působící síly musí působit vertikálně směrem dolů na vnější povrch nejslabší části střechy kontejneru.  Soustředěné zatížení 300 kg (660 lb), rovnoměrně rozložené na ploše o rozměru 600 × 300 mm (24 palce × 12 palců) b) Na podlahuVnitřní zatíženíZkouška má být provedena u kontejneru, spočívajícího na čtyřech podpěrách na jedné úrovni pod jeho čtyřmi dolními rohovými prvky tak, aby základna kontejneru se mohla volně prohnout. Po celé ploše podlahy se musí přemisťovat zkušební zařízení, jehož hmotnost při zatížení se rovná 5460 kg (12 000 lb), a tato hmotnost musí být rozdělena na dvě styčné plochy po 2730 kg (6000 lb) na každou. Tyto styčné plochy musí měřit při zatížení dohromady 284 cm2 (44 čtverečných palců), tj. 142 cm2 (22 čtverečných palců) každá; jejich šířka musí být 180 mm (7 palců) a rozteč mezi jejich středy 760 mm (30 palců). Dvě soustředěná zatížení po 2730 kg (6000 lb) každé, působící na podlahu kontejneru každé styčnou plochou 142 cm2 (22 čtverečných palců).Síly působící zvnějškužádné4. ZKOUŠKA BOČNÍ TUHOSTI KONSTRUKCEVnitřní zatíženíPrázdný kontejner je umístěn na čtyřech podpěrách v jedné rovině, po jedné pod každým spodním rohem a je zajištěn proti příčnému a podélnému pohybu kotvícím zařízením, uspořádaným tak, že boční odpor působí pouze na dolní rohy, umístěné úhlopříčně proti těm, na které působí síly. žádnéSíly působící zvnějškuSíly působící zvnějšku musí působit buď odděleně, nebo současně na každý horní rohový prvek jedné strany kontejneru ve směru rovnoběžném jak se základnou, tak s rovinami čelních stěn kontejneru. Síly působí nejprve směrem k horním rohovým prvkům a potom směrem od nich. U kontejnerů, které mají každé čelo symetrické s vlastní vertikální osou, je třeba zkoušet jen jednu stranu,ale u kontejnerů s asymetrickými čely se zkoušejí obě strany. Takové, aby namáhaly z boku čelní konstrukci kontejneru. Síly se musí rovnat těm, pro které byl kontejner konstruován.5. ZKOUŠKA ODOLNOSTI V PODÉLNÉM SMĚRU  (statická zkouška)Při projektování a výrobě kontejnerů se musí brát v úvahu ten fakt, že u pozemních doprav mohou být tyto vystaveny zrychlení 2 g, působícím horizontálně v podélném směru.Vnitřní zatíženíKontejner, který má předepsané vnitřní zatížení, musí být podélně fixován ve dvou kotvících bodech pomocí dolních rohových prvků nebo rovnocenných rohových zařízení na jednom konci. Rovnoměrně rozložené zatížení takové, aby se celková hmotnost kontejneru spolu se zkušebním zatížením rovnala max. brutto provozní hmotnosti (R).Síly působící zvnějškuSíly působící zvnějšku musí působit nejdříve směrem ke kotevním bodům a potom směrem od nich. Musí být zkoušena každá strana kontejneru.Takové, aby podrobily každou stranu kontejneru podélným stlačujícím a tažným silám, rovnajícím se R, to je souhrnná síla 2 R na základnu kontejneru.6. ČELNÍ STĚNYČelní stěny musí snést zatížení, rovnající se alespoň 0,4 násobku maximálně přípustného užitečného zatížení. Nicméně, jestliže čelní stěny jsou konstruovány tak, aby snesly zatížení nižší nebo vyšší než je 0,4 násobek maximálního užitečného přípustného zatížení, bude koeficient pevnosti vyznačen na schvalovacím štítku KBK podle pravidla 1 Přílohy I.Vnitřní zatíženíPředepsané vnitřní zatížení musí být použito následovně: Obě čelní stěny kontejneru musí být zkoušeny kromě případu, kdy čelní stěny jsou stejné a stačí zkouška jedné z nich. Čelní stěny kontejnerů, u kterých se neotvírá boční stěna nebo nemají boční dveře, mohou být zkoušeny zvlášť nebo současně. Čelní stěny kontejnerů, které mají otevřené boční stěny nebo boční dveře, musí být zkoušeny zvlášť a reakce na síly, působící na čelní stěny, se musí týkat jen konstrukce spodku kontejneru.Takové, aby podrobilo vnitřní plochu čelní stěny rovnoměrně rozloženému zatížení 0,4 P nebo takovému jinému zatížení, pro které je kontejner konstruován. Síly působící zvnějškužádné7. BOČNÍ STĚNYBoční stěny musí snést zatížení, rovnající se alespoň 0,6 násobku maximálního přípustného užitečného zatížení. Nicméně, jestliže jsou boční stěny konstruovány tak, aby snesly zatížení nižší nebo vyšší než je 0,6 násobek max. přípustného užitečného zatížení, bude koeficient pevnosti vyznačen na schvalovacím štítku KBK podle pravidla 1 Přílohy I.Vnitřní zatíženíPředepsané vnitřní zatížení musí být použito následovně: Obě boční stěny kontejneru musí být zkoušeny zvlášť (kromě případů, kdy jsou boční stěny stejné a stačí zkouška jedné z nich), při čemž se přihlíží pouze k reakci rohových prvků nebo odpovídajících rohových zařízení na vnitřní zatížení. Otevřené kontejnery musí být zkoušeny v podmínkách, pro které jsou konstruovány, např. části sklopné střechy se musí nacházet v pracovní poloze.  Takové, aby podrobilo vnitřní plochu boční stěny rovnoměrně rozloženému zatížení 0,6 P, nebo takovému jinému zatížení, pro které může být kontejner konstruován. Síly působící zvnějškužádné

ÚPRAVY Z ROKU 1981 K PŘÍLOZE I MEZINÁRODNÍ ÚMLUVY O BEZPEČNOSTI KONTEJNERŮ (KBK)
(Publikace č. 74. 10. R)
KAPITOLA I
Pravidlo 2
Záhlaví pravidla 2 změnit takto: „Údržba a kontrola“.
V bodě 3, řádky 6–7, vypustit slova „Údržby kontejnerů v bezpečném stavu“ a místo nich zařadit slovo „kontroly“.
Na konci bodu 4 doplnit tento text:

„Jakékoliv požadavky, týkající se uvedení data první kontroly nových kontejnerů nebo data další kontroly nových kontejnerů, uvedených v pravidle 10, a rovněž stávajících kontejnerů, nelze přechodně do 1. ledna 1987 uplatňovat. Avšak Správa může ke kontejnerům svých (národních) majitelů uplatňovat přísnější požadavky.“
Na konci bodu 5 doplnit tento text:

„Avšak v případě, kdy majitel trvale žije nebo má svou kancelář ve státě, jehož vláda dosud nepřijala opatření k předpisu nebo ke schválení procedury kontroly, a než budou tato opatření přijata, může využít proceduru, předepsanou nebo schválenou Správou smluvní strany, která je ochotna vystupovat jako „zainteresovaná smluvní strana“. Majitel je povinen dodržovat podmínky užívání této procedury, stanovené danou Správou.“
KAPITOLA IV
Záhlaví změnit takto:

„PRAVIDLA SCHVALOVÁNÍ STÁVAJÍCÍCH KONTEJNERŮ A NOVÝCH KONTEJNERŮ, NESCHVÁLENÝCH PŘI VÝROBĚ“.
Pravidlo 9
Na konci bodu 1 doplnit:

„Kontrola daného kontejneru a upevnění schvalovacího štítku KBK musí být provedeno nejpozději do 1. ledna 1985“.
Zařadit nové pravidlo 10 s tímto obsahem:

„Pravidlo 10
Schvalování nových kontejnerů, neschválených při výrobě
Pokud majitel nového kontejneru, neschváleného při výrobě, předloží Správě do 6. září nebo před tímto datem, tuto informaci:
a) datum a místo výroby;
b) identifikační číslo kontejneru, přidělené výrobním závodem, v případě existence tohoto čísla;
c) maximální provozní brutto hmotnost;
d) osvědčení o tom, že kontejner byl vyroben v souladu s typem konstrukce, vyzkoušeným a uznaným za vyhovující technickým podmínkám, uvedeným v příloze II; osvědčení musí být uznáno Správou;
e) přípustná stohovací hmotnost při 1,8 g (kilogramy a anglické libry); a
f) další údaje, potřebné pro schvalovací štítek KBK
a Správa může po kontrole kontejner schválit bez ohledu na ustanovení kapitoly II. O schválení je majitel vyrozuměn písemně a toto oznámení ho opravňuje upevnit po kontrole na kontejner schvalovací štítek KBK v souladu s pravidlem 2. Kontrola kontejneru a upevnění schvalovacího štítku KBK musí proběhnout nejpozději do 1. ledna 1985.“

ZMĚNY Z ROKU 1983 K MEZINÁRODNÍ ÚMLUVĚ Z ROKU 1972 O BEZPEČNOSTI KONTEJNERŮ (KBK)
(Publikace č. 280 74. 10. R)
1. Označování maximální brutto hmotnosti kontejnerů
Příloha 1, předpis 1, odstavec 1
Schvalovací štítek KBK
Přečíslovat stávající odstavec 1 jako odstavec 1 (a) a připojit následující nová ustanovení:

„b) Každé označení maximální brutto hmotnosti uvedené na kontejneru, jehož stavba byla započata 1. ledna 1984 nebo po tomto datu, musí odpovídat informacím o maximální brutto hmotnosti, které jsou uvedeny za tímto účelem na schvalovacím štítku KBK.
c) Každé označení maximální brutto hmotnosti uvedené na kontejneru, jehož stavba byla započata před 1. lednem 1984, musí být uvedeno do souladu s informacemi o maximální brutto hmotnosti, které jsou za tímto účelem uvedeny na schvalovacím štítku KBK ne později než 1. ledna 1989.“
2. Označení pro manipulaci s prázdnými kontejnery
Příloha II – konstrukce – Zrušit odstavec 3
3. Zkouška stohování nádržkových kontejnerů
Příloha II, zkouška č. 2 (stohování)
V rubrice nazvané „Vnitřní zatížení“ a po slovech „...rovnalo 8 R“ připojit novou následující větu: „Nádržkové kontejnery mohou být zkoušeny prázdné“.
4. Zkouška odolnosti v podélném směru nádržkových kontejnerů
(statická zkouška)
Příloha II, zkouška č. 5
V rubrice nazvané „Vnitřní zatížení“ po slovech „...maximální brutto provozní hmotnost (R)“ připojit novou větu:

„U nádržkového kontejneru musí být dodatkové ložení v případě, že hmotnost vnitřního ložení kontejneru plus vlastní hmotnost je nižší než maximální brutto hmotnost (R).“
5. Schválený program průběžných zkoušek
Příloha I, Pravidlo 2
Nahradit stávající odstavce 2, 3 a 4 následujícími ustanoveními:

„2 (a) Vlastník schváleného kontejneru musí prohlédnout nebo nechat prohlédnout kontejner podle postupu předepsaného nebo schváleného zainteresovanou smluvní stranou v intervalech slučitelných s provozními podmínkami.
(b) Datum (měsíc a rok), před kterým nový kontejner musí být prohlédnut poprvé, musí být uvedeno na schvalovacím štítku KBK.
(c) Datum (měsíc a rok)...(text stávajícího odstavce 3).
(d) (Text stávajícího odstavce 4 vyjma údaj „24 měsíců“, který by měl být nahrazen údajem „30 měsíců“).
3 (a) Jako alternativa k ustanovením odstavce 2, zainteresovaná smluvní strana může schválit program průběžných zkoušek, jestliže je přesvědčena na základě důkazů předložených vlastníkem, že takový program dovolí zajistit úroveň bezpečnosti, která není nižší než úroveň předpokládaná v odstavci 2 výše.
(b) Aby mohlo být uvedeno, že kontejner je provozován v rámci programu průběžných zkoušek, musí být na kontejneru značka „ACEP“ a název smluvní strany, která schválila program, a to buď na schvalovacím štítku KBK, nebo v jeho nejbližším okolí.
(c) Všechny zkoušky prováděné v rámci takového programu, musí určit, jestli kontejner má jakékoliv závady, které mohou představovat nebezpečí pro kohokoliv. Tyto zkoušky musí být provedeny pokaždé, když jsou na kontejneru provedeny běžné a generální opravy nebo na začátku a na konci nájemních období; v každém případě musí být prováděny nejméně jednou za 30 měsíců.
(d) Přechodně až do 1. ledna 1987 je odloženo používání všech ustanovení, podle kterých se musí upevnit značka uvádějící, že kontejner je provozován v rámci schváleného programu průběžných zkoušek. Nicméně kterákoliv Správa může vydat přísnější ustanovení pro kontejnery náležející vlastníkům, kteří podléhají vnitrostátnímu právnímu řádu.“
Přečíslovat stávající odstavec 5, který se stává odstavcem 4.

*) IMO od roku 1982.