117/2009 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi vládou České republiky a vládou Království Bahrajn o podpoře a ochraně investic

117
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 15. října 2007 byla v Praze podepsána Dohoda mezi vládou České republiky a vládou Království Bahrajn o podpoře a ochraně investic.
S Dohodou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky Dohodu ratifikoval.
Dohoda vstoupila v platnost na základě svého článku 13 odst. 1 dne 17. listopadu 2009.
České znění Dohody a anglické znění, jež je pro její výklad rozhodné, se vyhlašují současně.


DOHODA
MEZI
VLÁDOU ČESKÉ REPUBLIKY A VLÁDOU KRÁLOVSTVÍ BAHRAJN
O PODPOŘE A OCHRANĚ INVESTIC
Vláda České republiky a vláda Království Bahrajn (dále jen „smluvní strany“),
vedeny přáním rozvíjet hospodářskou spolupráci k vzájemnému prospěchu obou států,
hodlajíce vytvořit a udržovat příznivé podmínky pro investice investorů jednoho státu na území druhého státu a
vědomy si, že podpora a vzájemná ochrana investic ve smyslu této dohody podněcuje podnikatelskou iniciativu v této oblasti,
se dohodly na následujícím:
Článek 1
Definice
Pro účely této dohody:
1. Pojem „investice“ označuje každou majetkovou hodnotu investovanou v souvislosti s hospodářskými aktivitami investorem státu jedné smluvní strany na území státu druhé smluvní strany v souladu s právním řádem státu druhé smluvní strany a zahrnuje zejména, nikoli však výlučně:
(a) movitý a nemovitý majetek, jakož i všechna majetková práva, jako jsou hypotéky, zástavy nebo záruky;
(b) akcie, obligace a nezajištěné dluhopisy společností nebo jakékoli jiné formy účasti ve společnostech;
(c) peněžní pohledávky nebo nároky na jakékoli plnění na základě smlouvy mající finanční hodnotu a související s investicí;
(d) práva z oblasti duševního vlastnictví včetně ekonomického využití autorských práv, práv z ochranných známek, patentů, průmyslových vzorů, technických postupů, know-how, obchodních tajemství, obchodních jmen a goodwill, spojená s investicí;
(e) jakékoli právo vyplývající ze zákona nebo ze smluvního ujednání a jakékoli licence a povolení vydaná podle zákona, včetně koncesí k průzkumu, těžbě, kultivaci nebo využití přírodních zdrojů;
(f) Islámské investiční fondy.
Jakákoliv změna formy, ve které jsou hodnoty investovány, nemá vliv na jejich charakter jako investice.
2. Pojem „investor“ znamená jakoukoli fyzickou nebo právnickou osobu, která investuje na území státu druhé smluvní strany.
(a) Pojem „fyzická osoba“ znamená jakoukoli fyzickou osobu mající státní občanství některého ze států smluvních stran v souladu s jeho zákony.
(b) Pojem „právnická osoba“ znamená ve vztahu k oběma smluvním stranám jakoukoli společnost zaregistrovanou nebo zřízenou v souladu se zákony státu smluvní strany a uznanou jimi za právnickou osobu tohoto státu smluvní strany.
3. Pojem „výnosy“ znamená částky plynoucí z investice a zahrnuje zejména, ne však výlučně, zisky, úroky z půjček, přírůstky kapitálu, podíly, dividendy, licenční nebo jiné poplatky.
4. Pojem „území“ znamená:
(a) ve vztahu k České republice území České republiky, nad kterým vykonává svrchovanost, svrchovaná práva a jurisdikci v souladu s mezinárodním právem;
(b) v případě Bahrajnu území Království Bahrajn včetně mořských oblastí, mořského dna a podloží, nad nimiž Království Bahrajn vykonává, v souladu s mezinárodním právem, svrchovaná práva a jurisdikci.
Článek 2
Podpora a ochrana investic
1. Každý ze států smluvních stran bude podporovat a vytvářet příznivé podmínky pro investory státu druhé smluvní strany, aby investovali na jeho území, a bude takové investice připouštět v souladu se svým právním řádem.
2. Investicím investorů každého ze státu smluvních stran bude za každých okolností poskytováno řádné a spravedlivé zacházení a budou požívat plné ochrany a bezpečnosti na území státu druhé smluvní strany.
Článek 3
Národní zacházení a doložka nejvyšších výhod
1. Každý ze států smluvních stran poskytne na svém území investicím a výnosům investorů druhého státu smluvní strany zacházení, které je řádné a spravedlivé a ne méně příznivé, než jaké poskytuje investicím a výnosům svých vlastních investorů nebo investicím a výnosům investorů jakéhokoli třetího státu, je-li výhodnější.
2. Každý ze států smluvních stran poskytne na svém území investorům státu druhé smluvní strany, pokud jde o řízení, udržování, užívání, využití nebo nakládání s jejich investicí, zacházení, které je řádné a spravedlivé a ne méně příznivé, než jaké poskytuje svým vlastním investorům nebo investorům jakéhokoliv třetího státu, je-li výhodnější.
3. Ustanovení o národním zacházení a doložce nejvyšších výhod podle tohoto článku se nebude vztahovat na výhody, které poskytuje stát smluvní strany na základě svých závazků jako člena celní, hospodářské nebo měnové unie, společného trhu nebo zóny volného obchodu.
4. Stát smluvní strany je srozuměn s tím, že závazky státu druhé smluvní strany jako člena celní, hospodářské nebo měnové unie, společného trhu nebo zóny volného obchodu zahrnují závazky vyplývající z mezinárodní smlouvy nebo oboustranné smlouvy týkající se této celní, hospodářské nebo měnové unie, společného trhu nebo zóny volného obchodu.
5. Ustanovení této dohody nelze vykládat tak, že zavazují stát jedné smluvní strany poskytnout investorům státu druhé smluvní strany nebo jejich investicím či výnosům takové výhody, upřednostnění nebo výsady, které může stát první smluvní strany poskytovat na základě mezinárodní smlouvy týkající se zcela nebo převážně zdanění.
Článek 4
Náhrada škod
1. Jestliže investice investorů státu jedné nebo druhé smluvní strany utrpí škody následkem války, ozbrojeného konfliktu, výjimečného stavu, nepokojů, povstání, vzpoury nebo jiných podobných událostí na území státu druhé smluvní strany, poskytne jim tento stát smluvní strany, pokud jde o náhradu, odškodnění, vyrovnání nebo jiné vypořádání, zacházení ne méně příznivé, než jaké poskytne tento stát smluvní strany svým vlastním investorům nebo investorům jakéhokoli třetího státu.
2. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku bude investorům státu jedné smluvní strany, kteří při jakýchkoli událostech uvedených v předchozím odstavci utrpí škody na území státu druhé smluvní strany v důsledku:
(a) zabavení jejich majetku ozbrojenými silami nebo orgány státu druhé smluvní strany, nebo
(b) zničení jejich majetku ozbrojenými silami nebo orgány státu druhé smluvní strany, které nebylo způsobeno bojovými akcemi nebo nebylo vyvoláno nezbytností situace,
poskytnuta restituce nebo spravedlivá a přiměřená náhrada za škody utrpěné během zabírání nebo v důsledku zničení majetku. Výsledné platby budou bez prodlení volně převoditelné ve volně směnitelné měně.
Článek 5
Vyvlastnění
1. Investice investorů kteréhokoli ze států smluvních stran nebudou znárodněny, vyvlastněny nebo podrobeny opatřením majícím podobný účinek jako znárodnění nebo vyvlastnění (dále jen „vyvlastnění“) na území státu druhé smluvní strany s výjimkou veřejného zájmu. Vyvlastnění bude provedeno podle zákona, na nediskriminačním základě a bude provázeno opatřeními k zaplacení okamžité, přiměřené a účinné náhrady. Taková náhrada se bude rovnat hodnotě vyvlastněné investice bezprostředně před vyvlastněním, nebo než se zamýšlené vyvlastnění stalo veřejně známým, bude zahrnovat úroky od data vyvlastnění, bude uskutečněna bez prodlení, bude účinně realizovatelná a volně převoditelná ve volně směnitelné měně.
2. Dotčený investor má právo na neodkladné přezkoumání svého případu a ohodnocení své investice soudním nebo jiným nezávislým orgánem státu smluvní strany, na jehož území byla investice uskutečněna, v souladu s principy obsaženými v tomto článku.
Článek 6
Převody
1. Aniž jsou dotčena opatření přijatá Evropským společenstvím nebo opatření Rady pro spolupráci arabských států Zálivu, státy smluvních stran zajistí převod plateb spojených s investicemi nebo výnosy. Převody budou provedeny ve volně směnitelné měně bez jakýchkoli omezení a zbytečných prodlení. Takové převody zahrnují zejména, nikoliv však výlučně:
(a) kapitál a dodatečné částky k udržení nebo zvětšení investice;
(b) zisky, úroky, dividendy a jiné běžné příjmy;
(c) částky na splacení půjček;
(d) licenční nebo jiné poplatky;
(e) výnosy z prodeje nebo likvidace investice;
(f) příjmy zahraničních zaměstnanců, kteří jsou zaměstnáni a mají povolení pracovat v souvislosti s investicí na území státu druhé smluvní strany.
2. Pro účely této dohody bude jako přepočítací kurz použit převažující tržní kurz pro běžné transakce k datu převodu, pokud nebude dohodnuto jinak.
3. Za převody provedené „bez zbytečného prodlení“ ve smyslu odstavce 1 tohoto článku budou považovány převody uskutečněné ve lhůtě, která je běžně nezbytná pro provedení takového převodu.
Článek 7
Postoupení práv
1. Jestliže jeden stát smluvní strany nebo agentura zmocněná státem smluvní strany provede platbu svému vlastnímu investorovi z důvodu záruky, kterou poskytl ve vztahu k investici na území státu druhé smluvní strany, uzná stát druhé smluvní strany:
(a) postoupení každého práva nebo nároku investora smluvní straně nebo agentuře zmocněné smluvní stranou, ať k postoupení došlo ze zákona nebo na základě právního ujednání v této zemi, jakož i,
(b) že smluvní strana nebo agentura zmocněná smluvní stranou je z titulu postoupení práv oprávněna uplatňovat práva a vznášet nároky tohoto investora a převzít závazky vztahující se k investici.
2. Postoupená práva nebo nároky nepřekročí původní práva nebo nároky investora.
Článek 8
Řešení sporů z investic mezi státem smluvní strany a investorem státu druhé smluvní strany
1. Jakýkoli spor, který může vzniknout mezi investorem státu jedné smluvní strany a státem druhé smluvní strany v souvislosti s investicí na území tohoto státu druhé smluvní strany, bude předmětem jednání mezi stranami ve sporu.
2. Jestliže jakýkoli spor mezi investorem státu jedné smluvní strany a státem druhé smluvní strany nemůže být takto vyřešen ve lhůtě šesti měsíců od data písemné žádosti o jeho řešení, je investor oprávněn předložit spor k vyřešení podle své volby buď:
(a) příslušnému soudu nebo správnímu tribunálu státu smluvní strany, který je stranou ve sporu; nebo
(b) Mezinárodnímu středisku pro řešení sporů z investic (ICSID) s přihlédnutím k použitelným ustanovením Úmluvy o řešení sporů z investic mezi státy a občany jiných států, otevřené k podpisu ve Washingtonu D. C. 18. března 1965; nebo
(c) rozhodci nebo mezinárodnímu rozhodčímu soudu zřízenému ad hoc, ustavenému podle rozhodčích pravidel Komise Organizace spojených národů pro mezinárodní právo obchodní (UNCITRAL). Strany ve sporu se mohou písemně dohodnout na změnách těchto pravidel. Rozhodčí řízení bude probíhat v anglickém jazyce.
Rozhodčí nálezy budou konečné a závazné pro obě strany ve sporu.
3. Stát smluvní strany, který je stranou ve sporu, nebude za žádných okolností v průběhu řízení o investičním sporu uplatňovat jako obranu svoji imunitu vyplývající ze státní suverenity.
Článek 9
Řešení sporů mezi státy smluvních stran
1. Spory mezi státy smluvních stran týkající se výkladu nebo použití této dohody budou, pokud to bude možné, vyřešeny konzultacemi nebo jednáními.
2. Pokud spor nemůže být takto vyřešen ve lhůtě šesti měsíců, bude na žádost státu jedné ze smluvních stran předložen rozhodčímu soudu v souladu s ustanoveními tohoto článku.
3. Rozhodčí soud bude ustaven pro každý jednotlivý spor následujícím způsobem. Každý stát smluvní strany určí jednoho rozhodce ve lhůtě dvou měsíců od obdržení žádosti o rozhodčí řízení. Tito dva rozhodci pak vyberou občana třetího státu, který bude se souhlasem obou států smluvních stran jmenován předsedou soudu (dále jen „předseda“). Předseda bude jmenován do tří měsíců ode dne jmenování obou rozhodců.
4. Pokud v některé ze lhůt uvedených v odstavci 3 tohoto článku nebyla provedena nezbytná jmenování, může být požádán předseda Mezinárodního soudního dvora, aby provedl jmenování. Je-li předseda občanem některého ze států smluvních stran nebo z jiného důvodu nemůže vykonat tento úkon, bude o jmenování požádán místopředseda. Je-li také místopředseda občanem některého ze států smluvních stran nebo nemůže vykonat tento úkon, bude o provedení jmenování požádán služebně nejstarší člen Mezinárodního soudního dvora, který není občanem žádného ze států smluvních stran.
5. Rozhodčí soud přijímá své rozhodnutí většinou hlasů. Takové rozhodnutí je závazné. Každý ze států smluvních stran uhradí náklady svého rozhodce a své účasti v rozhodčím řízení; náklady předsedy a ostatní výdaje budou hrazeny státy smluvních stran rovným dílem. Rozhodčí soud však může ve svém rozhodnutí určit, že větší část nákladů bude hrazena jedním ze dvou států smluvních stran. Rozhodčí soud určí vlastní jednací pravidla.
Článek 10
Použití jiných předpisů a zvláštní závazky
1. V případě, že je některá otázka řešena současně touto dohodou a jinou mezinárodní dohodou, jejímiž stranami jsou oba státy smluvních stran, nic v této dohodě nebrání, aby jakýkoli ze států smluvních stran nebo jakýkoli jeho investor, který vlastní investice na území státu druhé smluvní strany, využil jakýchkoli pravidel, která jsou pro něho příznivější.
2. Jestliže zacházení poskytnuté státem jedné smluvní strany investorům druhého státu smluvní strany v souladu s jeho právním řádem nebo jinými zvláštními smluvními ustanoveními je příznivější, než které je poskytováno na základě této dohody, bude poskytnuto toto příznivější zacházení.
Článek 11
Základní bezpečnostní zájmy
1. Nic v této dohodě nelze vykládat tak, že je bráněno kterémukoli ze států smluvních stran přijmout kroky, které považuje za nezbytné na ochranu svých základních bezpečnostních zájmů,
(a) týkající se trestných činů;
(b) týkající se obchodu se zbraněmi, střelivem a válečnými nástroji a transakcí s jiným zbožím, materiálem, službami a technologiemi, které byly provedeny s cílem zásobovat vojenské nebo jiné bezpečnostní síly;
(c) učiněné v době války nebo v době mimořádných událostí v mezinárodních vztazích, nebo
(d) vztahující se k provádění národní politiky nebo mezinárodních dohod týkajících se zákazu rozšiřování atomových zbraní nebo jiných atomových výbušných zařízení, nebo
(e) v souladu se svými závazky podle Charty OSN k zachování mezinárodního míru a bezpečnosti.
2. Základní bezpečnostní zájmy státu smluvní strany mohou zahrnovat zájmy vyplývající z jeho členství v celní, hospodářské nebo měnové unii, volném trhu nebo zóně volného obchodu.
Článek 12
Použitelnost Dohody
Tato dohoda se použije na investice na území státu jedné smluvní strany uskutečněné v souladu s jeho právním řádem investory státu druhé smluvní strany, bez ohledu na to, zda byly uskutečněny před nebo po vstupu této dohody v platnost. Dohoda se však nepoužije na nároky nebo spory vzniklé před jejím vstupem v platnost.
Článek 13
Vstup v platnost, trvání a ukončení
1. Každá smluvní strana oznámí druhé smluvní straně splnění požadavků právního řádu státu smluvní strany pro vstup této dohody v platnost. Tato dohoda vstoupí v platnost dnem druhé notifikace.
2. Tato dohoda zůstane v platnosti po dobu deseti let. Potom zůstane v platnosti až do uplynutí dvanáctiměsíční lhůty běžící ode dne, kdy některá ze smluvních stran písemně oznámí druhé smluvní straně svůj úmysl ukončit platnost Dohody.
3. Pro investice uskutečněné před ukončením platnosti této dohody zůstanou ustanovení této dohody účinná po dobu deseti let od data ukončení platnosti.
Na důkaz toho níže podepsaní, řádně zmocněni, podepsali tuto dohodu.
Dáno v Praze dne 15. října 2007 ve dvou původních vyhotoveních v jazyce českém, arabském a anglickém, přičemž všechna znění jsou stejně autentická. V případě jakéhokoli rozporu ve výkladu je rozhodující anglické znění.
Za vládu České republiky
Miroslav Kalousek v. r.
ministr financí
Za vládu Království Bahrajn
Shaikh Ahmed bin Mohammed Al-Khalifa v. r.
ministr financí