29/1964 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Celní úmluvě o dočasném dovozu obalů, Celní úmluvě o usnadnění dovozu zboží určeného k vystavování nebo k použití na výstavách, veletrzích, zasedáních nebo při podobných událostech a Celní úmluvě o dočasném dovozu zařízení potřebného k výkonu povolání

29.
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 8. ledna 1964
o Celní úmluvě o dočasném dovozu obalů, Celní úmluvě o usnadnění dovozu zboží určeného k vystavování nebo k použití na výstavách, veletrzích, zasedáních nebo při podobných událostech a Celní úmluvě o dočasném dovozu zařízení potřebného k výkonu povolání

Dne 6. října 1960 byla v Bruselu sjednána Celní úmluva o dočasném dovozu obalů.
Dne 4. května 1962 byla u Generálního tajemníka Rady pro celní spolupráci se sídlem v Bruselu odevzdána listina o přístupu Československé socialistické republiky k uvedené Úmluvě. Podle svého článku 16, odstavce 1 vstoupila Úmluva pro Československou socialistickou republiku v platnost dne 5. srpna 1962.
Dne 8. června 1961 byly v Bruselu sjednány: Celní úmluva o usnadnění dovozu zboží určeného k vystavování nebo k použití na výstavách, veletrzích, zasedáních nebo při podobných událostech; Celní úmluva o dočasném dovozu zařízení potřebného k výkonu povolání.
Celní úmluvy byly za Československou socialistickou republiku podepsány bez výhrady ratifikace dne 28. března 1962.
Celní úmluva o usnadnění dovozu zboží určeného k vystavování nebo k použití na výstavách, veletrzích, zasedáních nebo při podobných událostech vstoupila podle svého článku 19, odstavce 1 v platnost dne 13. července 1962 a tímto dnem vstoupila rovněž v platnost pro Československou socialistickou republiku.
Celní úmluva o dočasném dovozu zařízení potřebného k výkonu povolání vstoupila podle svého článku 16, odstavce 1 včetně příloh A, B, C v platnost dne 1. července 1963 a tímto dnem vstoupila rovněž v platnost pro Československou socialistickou republiku.
Český překlad Úmluv se vyhlašuje současně.

David v. r.


CELNÍ ÚMLUVA
o dočasném dovozu obalů
Preambule
Vlády,
podepisující tuto Úmluvu, jež se sešly pod záštitou Rady pro celní spolupráci a Smluvních stran Všeobecné dohody o clech a obchodu,
vycházejíce z návrhů předložených zástupci mezinárodního obchodu, kteří si přejí rozšíření systému dočasného bezcelného dovozu,
přejíce si usnadnit mezinárodní obchod a
přesvědčeny, že přijetí všeobecných pravidel o dočasném bezcelném dovozu obalů přinese značné výhody mezinárodnímu obchodu,
dohodly se takto:
KAPITOLA I
Definice
Článek 1
Pro účely této Úmluvy se rozumí:
a) pod pojmem „obaly“ všechny předměty, které ve stavu, v němž jsou dovezeny, slouží nebo mají sloužit jako obaly; jsou to zejména:
i) obaly použité nebo určené k používání pro vnější nebo vnitřní balení zboží,
ii) předměty, na nichž zboží je nebo má být navinuto, složeno nebo upevněno;
z toho jsou vyňaty balicí materiály sláma, papír, skleněná vlákna, hobliny atd., jež jsou dováženy volně ložené;
vyňata jsou rovněž dopravní zařízení, zvláště „kontejnery“ v tom smyslu, jak je tento výraz definován v článku 1 písm. b) Celní úmluvy o kontejnerech uzavřené v Ženevě 18. května 1956;
b) pod pojmem „dovozní poplatky“ celní poplatky a všechny ostatní poplatky a daně vybírané při dovozu nebo v souvislosti s dovozem, jakož i všechny akcizové poplatky a vnitřní poplatky, kterým podléhá dovezené zboží s výjimkou poplatků a daní, které jsou omezeny co do výše přibližnými náklady za poskytované služby, neposkytují nepřímou ochranu domácím výrobkům a nepředstavují dovozní poplatky fiskálního charakteru;
c) pod pojmem „dočasný dovoz“ dočasný dovoz zboží osvobozený od dovozních poplatků a dovoz, na nějž se nevztahují zákazy a dovozní omezení týkající se reexportu;
d) pod pojmem „plné obaly“ obaly použité s jiným zbožím;
e) pod pojmem „zboží obsažené v obalech“ zboží, kterým jsou obaly naplněné;
f) pod pojmem „osoby“ osoby fyzické i právnické.
KAPITOLA II
Rozsah platnosti
Článek 2
Dočasný dovoz se povoluje u obalů, které mohou být při reexportu identifikovány a jestliže:
a) jsou-li dovezeny plné, bude o nich prohlášeno, že budou opět vyvezeny prázdné nebo plné;
b) jsou-li dovezeny prázdné, bude o nich prohlášeno, že budou opět vyvezeny plné;
v obou těchto případech musí být zpětný vývoz proveden osobou, které byl povolen dočasný dovoz.
Článek 3
Tato Úmluva se nikterak nedotýká předpisů Smluvních stran, které se vztahují na ukládání dovozních poplatků na zboží obsažené v obalech.
KAPITOLA III
Zvláštní ustanovení
Článek 4
Každá Smluvní strana se zavazuje, že ve všech případech, kde to bude považovat za možné, nebude nevyžadovat složení jistoty v souvislosti se závazkem, že obaly budou opět vyvezeny.
Článek 5
Opětný vývoz obalů, u nichž byl povolen dočasný dovoz, musí být proveden do šesti měsíců po dovozu, pokud jde o obaly, které byly dovezeny plné, a do tří měsíců, pokud jde o obaly, které byly dovezeny prázdné. V odůvodněných případech mohou celní úřady země dovozu v mezích svého zákonodárství tyto lhůty prodloužit.
Článek 6
Opětný vývoz obalů, u nichž byl povolen dočasný dovoz, může být proveden najednou nebo ve více zásilkách do kterékoli země a přes kterýkoli celní úřad pověřený prováděním takového řízení, přičemž se nevyžaduje, aby tento úřad byl totožný s celním úřadem, přes nějž bylo zboží dovezeno.
Článek 7
Obaly, u nichž byl povolen dočasný dovoz, nemohou býti ani příležitostně použity uvnitř země dovozu s výjimkou použití za účelem vývozu zboží. U dovezených plných obalů platí tento zákaz až od okamžiku, kdy byly vyprázdněny.
Článek 8
(1) Bez ohledu na závazek k reexportu ve smyslu této Úmluvy nebude se v případě řádně prokázané nehody vyžadovat reexport značně poškozených obalů za podmínky, že tyto obaly byly podle požadavku celních úřadů:
a) podrobeny dovozním poplatkům, kterým všeobecně podléhají; nebo
b) bezplatně odevzdány ve prospěch státní pokladny země dočasného dovozu; nebo
c) zničeny pod úředním dohledem, aniž by z toho vyplynuly výdaje státní pokladně země dočasného dovozu.
(2) Jestliže dočasně dovezené obaly nebudou moci být reexportovány následkem zabavení, přičemž toto zabavení nebylo provedeno na žádost soukromých osob, závazek k reexportu bude po dobu zabavení v klidu.
KAPITOLA IV
Různá ustanovení
Článek 9
Každé porušení této Úmluvy a jakákoliv záměna, falešné prohlášení nebo činnost směřující k tomu, aby nějaká osoba nebo zboží požívaly neoprávněně výhod poskytovaných touto Úmluvou, vystavuje pachatele trestu podle zákonů země, v níž byl přestupek spáchán, případně zaplacení poplatků, které jsou jinak při dovozu vyžadovány.
Článek 10
Ustanovení této Úmluvy nebrání ukládání omezení a provádění kontroly podle vnitrostátních předpisů s ohledem na požadavky veřejné morálky, veřejné bezpečnosti, hygieny a zdravotnictví nebo s ohledem na veterinární či fotopatologické zájmy.
Článek 11
Pro účely této Úmluvy území Smluvních stran, které tvoří celní nebo hospodářskou unii, mohou být považována za jediné území.
Článek 12
Ustanovení této Úmluvy určují minimální úlevy jež mají být poskytovány a nebrání zavedení větších úlev, které poskytují nebo by mohly v budoucnu poskytovat některé Smluvní strany na základě svých předpisů nebo na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod.
KAPITOLA V
Závěrečná ustanovení
Článek 13
(1) Smluvní strany se sejdou kdykoli toho bude zapotřebí, aby posoudily provádění této Úmluvy a zejména, aby zajistily její jednotný výklad a provádění.
(2) Tato zasedání svolává Generální tajemník Rady pro celní spolupráci na žádost kterékoli Smluvní strany; pokud Smluvní strany nerozhodnou jinak, budou se tato zasedání konat v sídle Rady pro celní spolupráci. Jednací řád pro tato zasedání bude stanoven Smluvními stranami.
(3) Rozhodnutí Smluvních stran se přijímají nejméně dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících stran.
(4) Smluvní strany nemohou učinit platné rozhodnutí, není-li jich přítomna nadpoloviční většina.
Článek 14
(1) Všechny spory mezi Smluvními stranami, týkající se výkladu nebo provádění této Úmluvy, budou pokud možno upraveny cestou přímého jednání mezi zúčastněnými stranami.
(2) Spory, které nebudou vyřešeny přímým jednáním, budou stranami ve sporu předloženy Smluvním stranám, které ho přezkoumají a přijmou doporučení k jeho urovnání.
(3) Strany ve sporu se mohou předem dohodnout, že přijmou doporučení Smluvních stran jako závazné.
Článek 15
(1) Smluvní stranou této Úmluvy se může stát vláda každého členského státu Rady pro celní spolupráci a vláda každého členského státu Organizace spojených národů nebo jejich specializovaných agencií:
a) podepsáním Úmluvy bez výhrady ratifikace,
b) ratifikací Úmluvy po podepsání s výhradou ratifikace, nebo
c) přístupem k Úmluvě.
(2) Tato Úmluva bude otevřena k podpisu vládám států uvedených v odstavci 1 tohoto článku do 31. března 1961 v sídle Rady pro celní spolupráci v Bruselu. Po tomto datu jim bude otevřena k přístupu.
(3) V případě uvedeném v odstavci 1 písm. b) tohoto článku podléhá Úmluva schválení podle ústavních předpisů států, které Úmluvu podepsaly.
(4) Vláda státu, který není členem organizací uvedených v odstavci 1 tohoto článku, jíž bude zasláno na žádost Smluvních stran pozvání Generálního tajemníka Rady pro celní spolupráci, se může stát Smluvní stranou této Úmluvy přístupem poté, kdy tato Úmluva vstoupí v platnost.
(5) Ratifikační listiny nebo listiny o přístupu budou uloženy u Generálního tajemníka Rady pro celní spolupráci.
Článek 16
(1) Tato Úmluva vstoupí v platnost za tři měsíce poté, kdy ji pět států uvedených v odstavci 1 článku 15 této Úmluvy podepsalo bez výhrady ratifikace nebo uložilo ratifikační listiny nebo listiny o přístupu.
(2) Pro každý stát, který Úmluvu bude ratifikovat nebo k ní přistoupí poté, kdy ji 5 států podepsalo bez výhrady ratifikace nebo uložilo ratifikační listiny nebo listiny o přístupu, vstoupí tato Úmluva v platnost tři měsíce po uložení jeho ratifikačních listin nebo listin o přístupu.
Článek 17
(1) Tato Úmluva je uzavřena na neomezenou dobu. Každá Smluvní strana ji však může vypovědět kdykoli po dni, kdy podle článku 16 vstoupila v platnost.
(2) Výpověď musí být oznámena písemně listinou, která bude uložena u Generálního tajemníka Rady pro celní spolupráci.
(3) Výpověď vstoupí v platnost šest měsíců poté, kdy Generální tajemník Rady pro celní spolupráci obdrží listinu o výpovědi.
Článek 18
(1) Smluvní strany mohou doporučit změny této Úmluvy.
(2) Text takto doporučeného návrhu na změnu sdělí Generální tajemník Rady pro celní spolupráci všem Smluvním stranám, vládám všech ostatních signatářů nebo států, které přistoupily k Úmluvě, Generálnímu tajemníku Organizace spojených národů a Smluvním stranám Všeobecné dohody o clech a obchodu.
(3) Každý návrh na změnu, který byl sdělen podle předchozího odstavce, bude považován za přijatý, jestliže žádná Smluvní strana nevznese proti němu námitky do šesti měsíců ode dne, kdy Generální tajemník Rady pro celní spolupráci oznámil tento návrh.
(4) Generální tajemník Rady pro celní spolupráci sdělí všem Smluvním stranám, zda byla vyslovena námitka proti návrhu na změnu Úmluvy; není-li námitek, změna vstoupí v platnost pro všechny Smluvní strany tři měsíce po uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v předcházejícím odstavci.
(5) Generální tajemník Rady pro celní spolupráci oznámí všem Smluvním stranám, ostatním signatářům a státům, které přistoupily k Úmluvě, Generálnímu tajemníku Organizace spojených národů a Smluvním stranám Všeobecné dohody o clech a obchodu změny přijaté nebo považované za přijaté.
(6) Předpokládá se, že každá vláda, která ratifikuje tuto Úmluvu nebo k ní přistupuje, přijala změny, které vstoupily v platnost do doby, kdy byly uloženy její ratifikační listiny nebo listiny o přístupu.
Článek 19
(1) Každá vláda může v době podpisu bez výhrady ratifikace, v době ratifikace nebo v době přístupu nebo i později prohlásiti oznámením zaslaným Generálnímu tajemníku Rady pro celní spolupráci, že tato Úmluva platí pro všechna území nebo pro určité území, za jehož mezinárodní styky nese odpovědnost; Úmluva bude platit na těchto územích tři měsíce poté, kdy Generální tajemník Rady pro celní spolupráci obdrží toto sdělení, ne však dříve než tato Úmluva vstoupí pro tuto vládu v platnost.
(2) Každá vláda, která učinila prohlášení podle odstavce 1 tohoto článku o rozšíření působnosti této Úmluvy na území, za jehož mezinárodní styky je odpovědna, může sděliti Generálnímu tajemníku Rady pro celní spolupráci podle ustanovení čl. 17 této Úmluvy, že tato Úmluva se nebude nadále vztahovat na uvedené území.
Článek 20
(1) Každá Smluvní strana bude moci prohlásiti v době podpisu nebo ratifikace této Úmluvy nebo v době, kdy k ní přistoupí, že se cítí vázanou článkem 2 Úmluvy jen pokud jde o obaly, které nebyly dovezeny v důsledku nákupu, nákupu na splátky nebo podle obdobného kontraktu osobou usazenou nebo mající sídlo na jejím území.
(2) Každá Smluvní strana, která učinila výhradu podle odstavce 1 tohoto článku, může kdykoli zrušit tuto výhradu oznámením, které zašle Generálnímu tajemníku Rady pro celní spolupráci.
(3) Žádná jiná výhrada k této Úmluvě není přípustna.
Článek 21
Generální tajemník Rady pro celní spolupráci bude oznamovat signatářům a státům, které přistoupily k této Úmluvě, Generálnímu tajemníku Organizace spojených národů a Smluvním stranám Všeobecné dohody o clech a obchodu:
a) podpisy, ratifikace a přístupy k Úmluvě podle článku 15;
b) datum, kdy tato Úmluva vstoupí v platnost podle článku 16;
c) výpovědi, oznámené podle článku 17;
d) nabytí platnosti každé změny podle článku 18;
e) oznámení obdržená podle článku 19;
f) prohlášení a oznámení obdržená podle odstavce 1 a 2 článku 20.
Článek 22
Tato Úmluva bude na žádost Generálního tajemníka Rady pro celní spolupráci zaregistrována v souladu s článkem 102 Charty Spojených národů v Sekretariátě Spojených národů.
i) Na důkaz čehož podepsaní zmocněnci podepsali tuto Úmluvu.
ii) Dáno v Bruselu šestého října tisícdevětsetšedesát v jazyce francouzském a anglickém, přičemž obě znění jsou stejně autentická, v jednom vyhotovení, které bude uloženo u Generálního tajemníka Rady pro celní spolupráci, jenž předá jeho ověřené opisy všem signatářům a státům, které přistoupily k této Úmluvě.

CELNÍ ÚMLUVA
o usnadnění dovozu zboží určeného k vystavování nebo pro použití na výstavách, veletrzích, zasedáních nebo při podobných událostech
Preambule
Státy, které podepsaly tuto Úmluvu,
shromážděné pod záštitou Rady celní spolupráce, radíce se s Hospodářskou komisí Spojených národů pro Evropu (ECE) a s Výchovnou, vědeckou a kulturní organizací Spojených národů (UNESCO),
majíce na zřeteli návrhy podané představiteli mezinárodního obchodu a jinými zájemci,
přejíce si usnadnit vystavování zboží na výstavách, veletrzích, zasedáních nebo při jiných podobných událostech obchodního, výchovného, vědeckého, kulturního nebo dobročinného rázu,
v přesvědčení, že přijetí všeobecných pravidel o celním projednávání takového zboží by poskytlo značné výhody mezinárodnímu obchodu a podpořilo by mezinárodní výměnu myšlenek a vědomostí,
dohodly se na tomto:
KAPITOLA I
Definice
Článek 1
Pro účely této Úmluvy:
a) výraz „událost“ znamená:
1. obchodní, průmyslovou, zemědělskou nebo živnostenskou výstavbu, veletrh nebo jinou podobnou přehlídku, nebo
2. výstavu nebo zasedání, které jsou organizovány hlavně pro dobročinné účely, nebo
3. výstavu nebo zasedání, které jsou pořádány hlavně k podpoře všeho druhu vědění, umění, živností, sportu nebo vědecké, výchovné nebo kulturní činnosti a přátelství mezi národy nebo k podnícení náboženského poznání nebo bohoslužeb, nebo
4. zasedání představitelů jakékoliv mezinárodní organizace nebo mezinárodní skupiny organizací, nebo
5. representačního zasedání úřední nebo pamětní povahy, mimo výstav pořádaných pro soukromé účely v prodejnách nebo v obchodních místnostech s úmyslem prodat zahraniční zboží,
b) výraz „dovozní clo“ znamená celní a ostatní poplatky a daně vybírané při dovozu nebo v souvislosti s dovozem a zahrnuje všechny vnitrostátní daně a spotřební poplatky placené z dovezeného zboží, ale nezahrnuje poplatky a dávky, které jsou omezeny do výše přibližných nákladů poskytovaných služeb a nepředstavuje nepřímou podporu domácím výrobkům nebo zdanění dovozu pro fiskální účely,
c) výraz „dočasné osvobození“ znamená dočasný dovoz osvobozený od dovozních poplatků a dovozních zákazů a omezení, určený k zpětnému vývozu,
d) výraz „Rada“ znamená organizaci ustavenou Úmluvou o zřízení Rady celní spolupráce podepsanou dne 15. prosince 1950 v Bruselu,
e) výraz „osoba“ znamená jak fyzické, tak i právnické osoby, ledaže by z textu vyplývala jiná souvislost.
KAPITOLA II
Dočasné osvobození
Článek 2
(1) Dočasné osvobození bude poskytováno:
a) zboží určenému pro vystavování nebo předvádění při nějaké události,
b) zboží určenému pro používání ve spojení s vystavováním zahraničních výrobků při nějaké události, včetně:
i) zboží nezbytného pro účely předvádění cizích strojů nebo přístrojů k vystavování,
ii) materiálu pro stavbu a výzdobu, včetně elektrického zařízení pro dočasné stánky zahraničních vystavovatelů,
iii) reklamního a předváděcího materiálu, který je prokazatelně propagačním materiálem pro zahraniční vystavované zboží, např. zvukové záznamy, filmy a diapozitivy, právě tak jako přístroje pro jejich používání,
c) zařízení včetně interpretačních přístrojů, zvukového zařízení a filmů výchovného, vědeckého nebo kulturního charakteru, určených pro používání na mezinárodních zasedáních, konferencích nebo kongresech.
(2) Výhody uvedené v odstavci 1 tohoto článku budou povolovány za předpokladu, že
a) zboží bude způsobilé k průkazu totožnosti při zpětném dovozu,
b) počet nebo množství totožných předmětů bude přiměřený vzhledem k účelu dovozu,
c) celní úřady země dočasného dovozu budou přesvědčeny, že podmínky této Úmluvy budou dodržovány.
Článek 3
Jestliže tak nedovolí zákony a předpisy země dočasného dovozu zboží, kterému se přiznává dočasné osvobození, nesmí být, pokud je předmětem výhod poskytovaných touto Úmluvou:
a) půjčováno nebo užíváno jakýmkoliv způsobem k pronajímání nebo za odměnu, nebo
b) vzdáleno z místa události.
Článek 4
(1) Zboží, kterému je poskytováno dočasné osvobození, bude vyvezeno zpět do 6 měsíců od data dovozu. Celní úřady země dočasného dovozu mohou však vyžadovat s ohledem na okolnosti a obzvláště na trvání a povahu události, aby zboží bylo vyvezeno během kratšího období, které však má nicméně trvat alespoň jeden měsíc po ukončení události.
(2) Bez ohledu na ustanovení odstavce 1 tohoto článku mohou celní úřady povolit, aby takové zboží, které má být vystavováno nebo používáno při nějaké pozdější události zůstalo v zemi dočasného dovozu, podléhající dodržení podmínek, které jsou vyžadovány podle zákonů a předpisů této země za předpokladu, že zboží bude vyvezeno zpět do jednoho roku od data dovozu.
(3) Z platných důvodů mohou celní úřady v mezích stanovených zákony a předpisy země dočasného dovozu buď povolit delší lhůtu, než jaká je uvedena v odstavcích 1 a 2 tohoto článku nebo prodloužit počáteční lhůtu.
(4) Nemůže-li být zboží, jemuž bylo poskytnuto dočasné osvobození, vyvezeno zpět v důsledku konfiskace, jiné než konfiskace způsobené žalobou soukromých osob, bude požadavek zpětného vývozu podle tohoto článku odložen po dobu trvání konfiskace.
Článek 5
(1) Nehledě na požadavek zpětného vývozu stanovený touto Úmluvou, nebude vyžadován zpětný vývoz těžce poškozeného zboží, zboží nepatrné hodnoty a zboží podléhajícího zkáze za předpokladu, že zboží podle požadavku celních úřadů:
a) se podrobí dovoznímu clu, kterému podléhá, nebo
b) bude přenecháno beze všech výloh Státní pokladně země, do které bylo dočasně dovezeno, nebo
c) bude zničeno pod úředním dozorem, bez výloh Státní pokladny země, do které bylo dočasně dovezeno.
(2) Se zbožím, jemuž je poskytnuto dočasné osvobození, může být naloženo jinak než vyvézt je zpět, obzvláště může být použito pro domácí potřebu, v souladu s podmínkami a platnými předpisy podle zákonů a nařízení země dočasného dovozu týkajících se zboží dovezeného přímo z ciziny.
KAPITOLA III
Prominutí dovozního cla
Článek 6
(1) Jestliže nebyla ohlášena výhrada k některému zboží podle podmínek článku 23 této Úmluvy, nebude dovozní clo vybíráno, nebudou aplikovány zákazy a omezení, a jestliže bylo povoleno dočasné osvobození, nebude vyžadován zpětný vývoz u tohoto zboží:
a) malé vzorky, které reprezentují cizí zboží vystavované při nějaké události včetně vzorků potravin a nápojů, buď dovezených ve formě vzorků nebo vyrobených z převážné části z dovezeného materiálu při nějaké události za předpokladu, že
i) jsou dodány vyplaceně ze zahraničí a že jsou používány výhradně zdarma k rozdělení návštěvníkům události, pro soukromou potřebu nebo spotřebu osob, kterým byly rozděleny,
ii) jsou prokazatelné jako propagační vzorky jednotlivě malých hodnot,
iii) nehodí se pro obchodní účely a jsou, kde je to možné, baleny v značně menším množství než bývá nejmenší maloobchodní balení,
iv) vzorky potravin a nápojů, které nejsou dodávány v balíčcích jak je uvedeno v bodě iii), jsou spotřebovány při události a
v) úhrnná hodnota a množství vzorků je, podle mínění celních úřadů země dovozu, přiměřená vzhledem k povaze události, počtu návštěvníků a k rozsahu vystavovatelovy účasti.
b) Zboží dovezené pouze k předvádění nebo k účelům předvádění činnosti zahraničního stroje nebo přístroje vystavovaného na události a spotřebované nebo zničené během takového předvádění za předpokladu, že úhrn hodnoty a množství takového zboží je, podle mínění celních úřadů země dovozu, přiměřený vzhledem k povaze události, počtu návštěvníků a k rozsahu vystavovatelovy účasti.
c) Výrobky nízké hodnoty používané při stavbě, vybavení nebo výzdobě dočasných stánků, cizích vystavovatelů na nějaké události, např. barvy, laky a tapety.
d) Tiskopisy, katalogy, obchodní zprávy, ceníky, propagační letáky, kalendáře ilustrované i neilustrované, nezarámované fotografie, které jsou prokazatelně reklamním materiálem cizího vystavovaného zboží na nějaké události, za předpokladu, že
i) byly dodány z ciziny vyplaceně a budou rozdávány výhradně zdarma návštěvníkům události a
ii) úhrnná hodnota a množství takového zboží je, podle mínění celních úřadů země dovozu, přiměřené vzhledem k povaze události, počtu návštěvníků a k rozsahu vystavovatelovy účasti.
(2) Ustanovení odstavce 1 tohoto článku neplatí pro alkoholické nápoje, tabákové zboží a pohonné látky.
Článek 7
Písemnosti, záznamy, tiskopisy a ostatní dokumenty, které byly dovezeny pro potřebu jako takovou nebo ve spojitosti s mezinárodními sjezdy, konferencemi nebo kongresy, budou osvobozeny od dovozního cla a osvobozeny od jakýchkoliv dovozních zákazů a omezení.
KAPITOLA IV
Zjednodušení celních formalit
Článek 8
Každá Smluvní strana sníží na minimum celní formality vyžadované ve spojitosti s výhodami stanovenými touto Úmluvou. Všecky předpisy týkající se takových formalit budou ihned zveřejněny.
Článek 9
(1) V případech, kdy Smluvní strana požaduje jistotu v souladu s podmínkami upravujícími poskytování výhod stanovených touto Úmluvou, částka takové jistoty nemá přesahovat výši vyžadovatelného dovozního cla o více než 10 %.
(2) Takové Smluvní strany se budou snažit přijmout, ve všech případech, kdy je to možné, jistotu od organizátora události nebo od nějaké jiné osoby schválené celními úřady místo jednotlivé jistoty, která by mohla být vyžadována podle odstavce 1 tohoto článku.
Článek 10
(1) Celní prohlídka a řízení při dovozu a zpětném vývozu zboží, které má být nebo bylo vystavováno či použito při nějaké události, budou, je-li to možné, provedeny při této události.
(2) Každá Smluvní strana bude se snažit ve všech případech, kde to bude považovat za vhodné vzhledem k důležitosti a rozsahu události, o zřízení celního úřadu po přiměřenou dobu přímo v místnostech události konané na jejím území.
(3) Zboží, kterému je poskytnuto dočasné osvobození, může být vyvezeno zpět v jedné nebo v několika zásilkách přes kterýkoliv celní úřad příslušný pro takové úkony; takový zpětný vývoz nebude omezen jen na celní úřad dovozu, mimo případů, kdy za účelem využití zjednodušeného řízení provádí dovozce zpětný vývoz svého zboží přes dovozní celnici.
KAPITOLA V
Různá ustanovení
Článek 11
Výrobky získané příležitostně během události z dočasně dovezeného zboží jako výsledek předvádění vystavovaného stroje nebo přístroje, jsou podrobeny ustanovením této Úmluvy.
Článek 12
Ustanovení této Úmluvy stanoví pouze minimální úlevy, jakých může být dosaženo, a nebrání zavedení větších výhod, které určité Smluvní strany povolují nebo mohou v budoucnu povolovat jednostrannými ustanoveními nebo na základě dvoustranných či vícestranných dohod.
Článek 13
Pro účely této Úmluvy území Smluvních stran, které tvoří celní nebo hospodářskou unii, mohou být považována za jedno území.
Článek 14
Ustanovení této Úmluvy nevylučují použití:
a) vnitrostátních nebo smluvních ustanovení nikoliv celní povahy, upravujících organizaci události,
b) zákazů nebo omezení podle národních zákonů a předpisů, týkajících se veřejné morálky nebo pořádku, veřejné bezpečnosti, hygieny nebo zdraví, zvěrolékařské nebo fytopatologické ochrany nebo ochrany patentů, ochranných známek a autorského práva.
Článek 15
Jakékoliv porušení ustanovení této Úmluvy, jakékoliv zaměňování, nepravdivé deklarování nebo čin způsobující, že nějaká osoba nebo zboží těží neoprávněně z výhod poskytovaných touto Úmluvou, činí pachatele odpovědným v zemi, kde byl trestný čin spáchán, k trestu předepsanému zákony a předpisy této země a k zaplacení uloženého dovozního cla.
KAPITOLA VI
Závěrečná ustanovení
Článek 16
(1) Smluvní strany se setkají, kdykoliv je to nutné, aby posoudily provádění této Úmluvy a zvláště, aby posoudily opatření k zajištění jednotnosti výkladu a provádění této Úmluvy.
(2) Taková zasedání jsou svolávána Generálním sekretářem Rady na žádost kterékoliv Smluvní strany. Nerozhodnou-li Smluvní strany jinak, zasedání se bude konat v sídle Rady.
(3) Smluvní strany stanoví pravidla řízení těchto zasedání. Rozhodnutí Smluvních stran má být přijato většinou neméně než dvoutřetinovou všech Smluvních stran přítomných na zasedání a hlasujících.
(4) Smluvní strany nemohou o nějaké věci rozhodovat, není-li jich přítomna víc než polovina.
Článek 17
(1) Jakýkoliv spor mezi Smluvními stranami týkající se výkladu nebo provádění této Úmluvy bude, pokud to bude možné, urovnán přímým jednáním mezi nimi.
(2) Každý spor, který není urovnán jednáním, předloží sporné strany Smluvním stranám svolaným podle článku 16 této Úmluvy. Tyto strany spor prozkoumají a přijmou doporučení k jeho urovnání.
(3) Sporné Smluvní strany se mohou předem dohodnout, že přijmou doporučení Smluvních stran jako závazná.
Článek 18
(1) Kterýkoliv stát - člen Rady, a kterýkoliv stát - člen Spojených národů nebo jejich zvláštních agencií se mohou státi Smluvními stranami této Úmluvy:
a) jejím podepsáním bez výhrady ratifikace,
b) uložením dokladů o ratifikaci po podepsání s výhradou ratifikace, nebo
c) přistoupením k této Úmluvě.
(2) Tato Úmluva bude vyložena do 31. března 1962 k podepsání v sídle Rady v Bruselu státům uvedeným v odstavci 1 tohoto článku. Potom bude otevřena k jejich přístupu.
(3) V případě uvedeném v odstavci 1 písm. b) tohoto článku tato Úmluva podléhá ratifikaci podepisujících států v souladu s jejich ústavními procedurami.
(4) Každý stát, který není členem organizací zmíněných v odstavci 1 tohoto článku a kterému je na žádost Smluvních stran zasláno pozvání Generálního sekretáře Rady, se může stát Smluvní stranou této Úmluvy přistoupením k této Úmluvě poté, co nabyla účinnosti.
(5) Doklady o ratifikaci nebo přistoupení budou uloženy u Generálního sekretáře Rady.
Článek 19
(1) Tato Úmluva vstoupí v platnost tři měsíce potom, kdy pět států uvedených v odstavci 1 článku 18 ji podepíše bez výhrady ratifikace nebo uloží své doklady o ratifikaci nebo přistoupení.
(2) Pro stát ratifikující nebo přistupující k této Úmluvě poté, kdy pět států ji podepsalo bez výhrady ratifikace nebo uložily své doklady o ratifikaci nebo přístupu, vstoupí tato Úmluva v platnost tři měsíce poté, kdy tento stát uloží své dokumenty o ratifikaci nebo přistoupení.
Článek 20
(1) Tato Úmluva je neomezeného trvání, kterákoliv Smluvní strana ji však může podle článku 19 kdykoliv po datu jejího nabytí účinnosti vypovědět.
(2) Výpověď se písemně oznamuje listinou uloženou u Generálního sekretáře Rady.
(3) Výpověď nabude účinnosti šest měsíců po přijetí listiny o výpovědi Generálním sekretářem Rady.
Článek 21
(1) Smluvní strany ve shodě s článkem 16 této Úmluvy mohou doporučit pozměňovací návrhy k této Úmluvě.
(2) Text všech návrhů takto doporučených doručí Generální sekretář Rady každé Smluvní straně, všem ostatním státům, které podepsaly Úmluvu nebo k ní přistoupily, Generálnímu sekretáři Spojených národů a UNESCO.
(3) Ve lhůtě šesti měsíců ode dne, kdy byl doporučený pozměňovací návrh doručen, může každá Smluvní strana sdělit Generálnímu sekretáři Rady:
a) že má námitky k doporučovanému návrhu, nebo
b) že, ačkoliv hodlá doporučovaný návrh přijmout, nejsou ještě v její zemi splněny podmínky, nutné pro přijetí takové připomínky.
(4) Jestliže podává Smluvní strana Generálnímu sekretáři Rady zprávu podle odstavce 3 písm. b) tohoto článku, může, pokud ještě neuvědomila Generálního sekretáře o svém přijetí doporučovaného návrhu, předložit námitky k tomuto návrhu do devíti měsíců následujících po uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 3 tohoto článku.
(5) Jsou-li podávány námitky k doporučovanému návrhu ve shodě s podmínkami podle odstavce 3 a 4 tohoto článku, nebude návrh považován za přijatý a nevstoupí v platnost.
(6) Nebudou-li vzneseny námitky k doporučovanému návrhu podle odstavce 3 a 4 tohoto článku, bude návrh považován za přijatý od data níže uvedeného:
a) jestliže žádná Smluvní strana neposlala zprávu podle odstavce 3 písm. b) tohoto článku, po uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 3,
b) jestliže některá Smluvní strana pošle zprávu podle odstavce 3 písm. b) tohoto článku, v nejbližších z těchto dvou termínů:
i) den, kdy všechny Smluvní strany, které poslaly takové zprávy, oznámily Generálnímu sekretáři Rady svůj souhlas s doporučovaným návrhem za předpokladu, že všechna přijetí byla oznámena před uplynutím šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 3 tohoto článku, bude považován za datum uplynutí zmíněné šestiměsíční lhůty,
ii) datum uplynutí devítiměsíční lhůty uvedené v odstavci 4 tohoto článku.
(7) Každý návrh považovaný za přijatý vstoupí v platnost šest měsíců po datu, ke kterému je považován za přijatý.
(8) Generální sekretář Rady oznámí, pokud možno co nejdříve, všem Smluvním stranám námitky k doporučovanému návrhu učiněné podle odstavce 3 písm. a) a o všech zprávách obdržených podle odstavce 3 písm. b) tohoto článku. Dodatečně informuje všechny Smluvní strany, zda Smluvní strana nebo Strany, které poslaly takové zprávy, vznesly námitky k doporučovanému návrhu nebo ho přijaly.
(9) U každého státu ratifikujícího nebo přistupujícího k této Úmluvě se má za to, že souhlasí se všemi doplňujícími návrhy k této Úmluvě, které vstoupily v platnost dnem uložení dokladu o ratifikaci nebo přístupu.
Článek 22
(1) Každý stát může v době podpisu této Úmluvy bez výhrady ratifikace nebo přistoupení nebo kdykoliv později prohlásit v nótě zaslané Generálnímu sekretáři Rady, že tato Úmluva se rozšiřuje na všechna nebo na některá území, za jejichž mezinárodní vztahy je odpovědný a Úmluva se rozšíří na území vyjmenovaná v nótě tři měsíce po datu přijetí tohoto oznámení Generálním sekretářem Rady, nikoliv však dříve než Úmluva nabude účinnosti v dotyčném státě.
(2) Každý stát, který učinil prohlášení podle odstavce 1 tohoto článku, jímž se rozšiřuje tato Úmluva na území, za jehož mezinárodní vztahy je odpovědný, může oznámit Generálnímu sekretáři Rady ve shodě s ustanovením článku 20 této Úmluvy, že na dotyčné území se nebude dále používat této Úmluvy.
Článek 23
(1) Každý stát může prohlásit v době podpisu, ratifikace nebo přístupu k této Úmluvě, nebo oznámit Generálnímu sekretáři Rady poté co se stal Smluvní stranou Úmluvy, že se necítí vázán ustanovením článku 6, odstavce 1 písm. a) této Úmluvy. V takovém prohlášení a oznámení je třeba uvést určité zboží, k němuž je činěna výhrada. Oznámení adresované Generálnímu sekretáři vstoupí v platnost devadesátý den po obdržení Generálním sekretářem.
(2) Jestliže některá Smluvní strana vysloví výhradu podle odstavce 1 tohoto článku, ostatní Smluvní strany nebudou vázány ve styku s touto Smluvní stranou článkem 6 odst. 1 písm. a) této Úmluvy pokud se týče zboží uvedeného v této výhradě.
(3) Každá Smluvní strana, která vyslovila výhradu stanovenou v odstavci 1 tohoto článku, může kdykoliv odvolat tuto výhradu oznámením Generálnímu sekretáři Rady.
(4) Jiná výhrada k této Úmluvě není přípustná.
Článek 24
Generální sekretář Rady oznámí všem Smluvním stranám, ostatním podepisujícím a přistupujícím státům, Generálnímu sekretáři Spojených národů a UNESCO:
a) podpisy, ratifikace a přistoupení podle článku 18 této Úmluvy,
b) datum účinnosti této Úmluvy podle článku 19,
c) výpovědi a prohlášení podle článku 20,
d) všechny návrhy považované za přijaté ve shodě s článkem 21 a datum nabytí účinnosti těchto připomínek,
e) prohlášení a oznámení došlá podle článku 22,
f) prohlášení a oznámení učiněná ve shodě s článkem 23, odstavcem 1 a 3 a datum, kdy výhrady nebo odvolání výhrad vstoupí v platnost.
Článek 25
Podle článku 102 Charty Spojených národů bude na žádost Generálního sekretáře Rady tato Úmluva zaregistrována u sekretariátu Spojených národů.
Na důkaz toho níže podepsaní zmocněnci podepsali tuto Úmluvu.
Vyhotoveno v Bruselu 8. dne měsíce června roku tisícíhodevítistéhošedesátéhoprvého v anglickém a francouzském jazyce, přičemž obě znění mají stejnou platnost, v jednom originále, který bude uložen u Generálního sekretáře Rady, který předá ověřené kopie všem státům uvedeným v článku 18 odstavci 1 této Úmluvy.

CELNÍ ÚMLUVA
o dočasném dovozu zařízení potřebného k výkonu povolání
Preambule
Státy, které podepsaly tuto Úmluvu,
shromážděné pod záštitou Rady celní spolupráce a Smluvních stran Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT), radíce se s Organizací Spojených národů pro výchovu, vědu a osvětu (UNESCO),
majíce na zřeteli návrhy podané představiteli mezinárodního obchodu a jinými zájemci na rozšíření bezcelnosti při dočasném dovozu,
v přesvědčení, že přijetí všeobecných pravidel o dočasném bezcelném dovozu zařízení potřebného k výkonu povolání by usnadnilo mezinárodní výměnu odborných vědomostí a techniky,
se dohodly na tomto:
KAPITOLA I
Definice
Článek 1
Pro účely této Úmluvy:
a) výraz „dovozní clo“ znamená celní a ostatní poplatky a daně vybírané při nebo ve spojení s dovozem a zahrnuje všechny vnitrostátní daně a spotřební poplatky placené z dovezeného zboží, ale nezahrnuje poplatky a dávky, které jsou omezeny do výše přibližných nákladů poskytovaných služeb a nepředstavují nepřímou podporu domácím výrobkům nebo zdanění dovozu pro fiskální účely;
b) výraz „dočasné osvobození“ znamená dočasný dovoz, osvobozený od dovozních poplatků a dovozních zákazů a omezení, určený k zpětnému vývozu;
c) výraz „Rada“ znamená organizaci ustavenou Úmluvou o zřízení Rady celní spolupráce podepsanou v Bruselu dne 15. prosince 1950;
d) výraz „osoba“ znamená jak fyzické, tak i právnické osoby, ledaže by z textu vyplývala jiná souvislost.
KAPITOLA II
Dočasné osvobození
Článek 2
Každá Smluvní strana vázaná kteroukoliv přílohou k této Úmluvě poskytne dočasné osvobození zařízení uvedenému v té které příloze při zachování podmínek vyjmenovaných v článku 1 až 22 a v dotyčné příloze. Výraz „zařízení“ zahrnuje rovněž všechny příslušné pomocné přístroje a součástky příslušenství.
Článek 3
V případech, kdy Smluvní strana požaduje jistotu v souladu s podmínkami týkajícími se dočasného osvobození, částka takové jistoty nemá přesahovat výši předepsaného dovozního cla o více než 10 %.
Článek 4
Zařízení, kterému jest poskytováno dočasné osvobození, bude vyvezeno zpět do šesti měsíců od data dovozu. Z platných důvodů mohou celní úřady, v mezích stanovených zákony a předpisy země dočasného dovozu, buď poskytnout delší lhůtu nebo rozšířit počáteční.
Článek 5
Zařízení, kterému jest poskytnuto dočasné osvobození, může být vyvezeno zpět v jedné nebo v několika zásilkách do kterékoliv země přes kterýkoliv celní úřad příslušný pro takové úkony; takový zpětný vývoz nebude omezen jen na dovozní celní úřad.
Článek 6
(1) Bez ohledu na požadavek vývozu stanovený touto Úmluvou, zpětný vývoz všeho nebo jen části těžce poškozeného zboží a zařízení nebude vyžadován, dojde-li k nehodě, která bude řádně ověřena, a za předpokladu, že podle rozhodnutí celních úřadů
a) se podrobí dovoznímu clu, kterému podléhá; nebo
b) je přenecháno beze všech výloh Státní pokladně země, do které bylo dočasně dovezeno;
c) je zničeno za úředního dozoru bez výloh Státní pokladny země, do které bylo dočasně dovezeno.
(2) Nemůže-li být vyvezeno zpět celé nebo část zařízení, jemuž bylo povoleno dočasné osvobození, v důsledku konfiskace, a to jiné než způsobené žalobou soukromých osob, bude povinnost zpětného vývozu odložena po dobu trvání konfiskace.
Článek 7
Náhradním součástkám dovezeným k opravě dočasně osvobozeného zařízení budou též poskytnuty výhody stanovené touto Úmluvou.
KAPITOLA III
Různá ustanovení
Článek 8
Pro provádění této Úmluvy, přílohy nebo příloh platných pro některou Smluvní stranu, bude tato příloha nebo tyto přílohy považovány za nedílnou část Úmluvy; pokud se týče této Smluvní strany, jakékoliv odvolání na Úmluvu se vztahuje i na tuto přílohu nebo na tyto přílohy.
Článek 9
Ustanovení této Úmluvy stanoví pouze minimální úlevy, jakých může být dosaženo. Nebrání použití větších výhod, které určité Smluvní strany poskytují nebo mohou v budoucnu poskytovat jednostrannými ustanoveními nebo na základě dvoustranných či vícestranných dohod.
Článek 10
Pro účely této Úmluvy území Smluvních stran, která tvoří celní nebo hospodářskou unii, mohou být považována za jedno území.
Článek 11
Ustanovení této Úmluvy nevylučuje použití zákazů a omezení podle národních zákonů a předpisů týkajících se veřejné morálky nebo pořádku, veřejné bezpečnosti, hygieny nebo zdraví, zvěrolékařské nebo fytopatologické ochrany nebo ochrany patentů, ochranných známek a autorského práva.
Článek 12
Jakékoliv porušení ustanovení této Úmluvy, jakékoliv zaměňování, nepravdivé deklarování nebo čin způsobující, že nějaká osoba nebo zboží těží neoprávněně z výhod poskytovaných touto Úmluvou, činí pachatele odpovědným v zemi, kde byl trestný čin spáchán, k trestu předepsanému zákony a předpisy této země a k zaplacení uloženého dovozního cla.
KAPITOLA IV
Závěrečná ustanovení
Článek 13
(1) Smluvní strany se setkají, kdykoliv to bude nutné, aby posoudily působnost této Úmluvy a zvláště, aby posoudily opatření k zajištění jednotnosti výkladu a provádění této Úmluvy.
(2) Taková zasedání budou svolávána Generálním sekretářem Rady na žádost kterékoliv Smluvní strany. Týká-li se záležitost, která má být prozkoumána jen jedné nebo více platných příloh, může být taková žádost podána pouze Smluvní stranou, která jest vázána takovou přílohou nebo přílohami. Nerozhodnou-li zúčastněné Smluvní strany jinak, bude se zasedání konat v sídle Rady.
(3) Smluvní strany stanoví jednací řád těchto zasedání. Rozhodnutí Smluvních stran musí být přijata nejméně dvoutřetinovou většinou Smluvních stran přítomných na zasedání a účastnících se hlasování. Jde-li o otázky týkající se jedné nebo více platných příloh, mají hlasovací právo pouze ty Smluvní strany, které jsou touto nebo těmito přílohami vázány.
(4) Zúčastněné Smluvní strany nemohou rozhodnout o nějaké věci, není-li jich přítomna více než polovina.
Článek 14
(1) Jakýkoliv spor mezi Smluvními stranami týkající se výkladu nebo provádění této Úmluvy bude, pokud to bude možné, urovnán přímým jednáním mezi nimi.
(2) Každý spor, který není urovnán jednáním, předloží sporné Smluvní strany Smluvním stranám, svolaným podle článku 13 této Úmluvy; tyto strany spor prozkoumají a přijmou doporučení k jeho urovnání.
(3) Sporné Smluvní strany se mohou předem dohodnout, že přijmou doporučení Smluvních stran jako závazná.
Článek 15
(1) Kterýkoliv stát - člen Rady a kterýkoliv stát - člen Spojených národů nebo jejich zvláštních agencií se může stát Smluvní stranou této Úmluvy:
a) podepsáním bez výhrady ratifikace;
b) uložením dokladů o ratifikaci po podepsání s výhradou ratifikace; nebo
c) přistoupením k této Úmluvě.
(2) Tato Úmluva bude vyložena až do 31. března 1962 k podepsání v sídle Rady v Bruselu státům uvedeným v odstavci 1 tohoto článku. Potom bude otevřena k jejich přístupu.
(3) V případě uvedeném v odstavci 1 písm. b) tohoto článku tato Úmluva podléhá ratifikaci podepisujících států v souladu s jejich ústavními procedurami.
(4) Každý stát, který není členem organizací zmíněných v odstavci 1 tohoto článku a kterému jest na žádost Smluvních stran zasláno pozvání Generálním sekretářem Rady, se může stát Smluvní stranou této Úmluvy přistoupením k této Úmluvě poté, co nabyla účinnosti.
(5) Každý stát uvedený v odstavci 1 nebo 4 tohoto článku označí při podpisu, ratifikaci nebo přístupu k této Úmluvě přílohu nebo přílohy, jimiž bude vázán. Může později oznámit nótou zaslanou Generálnímu sekretáři Rady, že se cítí rovněž vázán další nebo dalšími přílohami.
(6) Doklady o ratifikaci nebo přístupu budou uloženy u Generálního sekretáře Rady.
Článek 16
(1) Tato Úmluva vstoupí v platnost ve spojení s určitou přílohou tři měsíce poté, kdy pět států uvedených v odstavci 1 článku 15 ji podepíše bez výhrady ratifikace nebo uloží své doklady o ratifikaci nebo přístupu, a prohlásí se vázány řečenou přílohou.
(2) Pro stát ratifikující nebo přistupující k této Úmluvě poté, kdy pět států ji podepsalo bez výhrady ratifikace nebo uložilo své doklady o ratifikaci nebo přístupu a prohlásilo se za vázány jednou přílohou nebo více přílohami, tato Úmluva vstoupí v platnost i s takovou přílohou nebo přílohami, tři měsíce potom, co řečený stát uložil své doklady o ratifikaci nebo přístupu společně s prohlášením, že se cítí vázán takovou přílohou nebo přílohami.
(3) Pro každý stát, který po podepsání této Úmluvy bez výhrady ratifikace nebo po ratifikaci nebo přístupu k této Úmluvě prohlásí, že se cítí vázán další přílohou, jíž se pět států prohlásilo zavázáno, vstoupí tato Úmluva v platnost pokud se týče takové přílohy tři měsíce poté, co tento stát oznámil svůj závazek.
Článek 17
(1) Tato Úmluva je neomezeného trvání, kterákoliv Smluvní strana ji však může vypovědět kdykoliv po datu jejího nabytí účinnosti podle článku 16.
(2) Výpověď se oznamuje písemně listinou uloženou u Generálního sekretáře Rady.
(3) Výpověď vstoupí v platnost šest měsíců po přijetí listiny o výpovědi Generálním sekretářem Rady.
(4) Ustanovení odstavců 2 a 3 tohoto článku se bude také vztahovat na dodatky k této Úmluvě. Každá Smluvní strana je oprávněna kdykoliv po datu nabytí účinnosti podle článku 16 Úmluvy prohlásit, že se necítí déle vázána jednou nebo více přílohami. U Smluvní strany, která vypověděla všechny přílohy, jimiž byla vázána, se bude považovat, že vypověděla Úmluvu.
Článek 18
(1) Smluvní strany, které se sešly podle článku 13 této Úmluvy, mohou doporučit k této Úmluvě pozměňovací návrhy.
(2) Text všech pozměňovacích návrhů takto doporučených bude oznámen Generálním sekretářem Rady všem Smluvním stranám, všem ostatním státům, které Úmluvu podepsaly nebo k ní přistoupily, Generálnímu sekretáři Spojených národů, Smluvním stranám GATT a UNESCO.
(3) Ve lhůtě šesti měsíců ode dne, kdy byly pozměňovací návrhy takto doručeny, každá Smluvní strana nebo týká-li se pozměňovací návrh jenom některé platné přílohy, každá Smluvní strana vázaná touto přílohou může sdělit Generálnímu sekretáři Rady:
a) že má námitky k doporučovanému pozměňovacímu návrhu; nebo
b) že, ačkoliv hodlá doporučovaný pozměňovací návrh přijmout, nebyly ještě v její zemi splněny podmínky potřebné pro přijetí návrhu.
(4) Jestliže Smluvní strana podává Generálnímu sekretáři Rady zprávu podle ustanovení odstavce 3 písm. b) tohoto článku, může, pokud ještě formálně neuvědomila Generálního sekretáře o svém přijetí doporučovaného pozměňovacího návrhu, předložit námitky k tomuto návrhu do devíti měsíců následujících po uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 3 tohoto článku.
(5) Jsou-li podány námitky k doporučovanému pozměňovacímu návrhu ve shodě s podmínkami odstavce 3 a 4 tohoto článku, návrh nebude považován za přijatý a nevstoupí v platnost.
(6) Nebudou-li vzneseny námitky k doporučovanému pozměňovacímu návrhu podle odstavce 3 a 4 tohoto článku, pozměňovací návrh bude považován za přijatý od níže uvedeného data:
a) jestliže žádná Smluvní strana nepodá zprávu podle odstavce 3 písm. b) tohoto článku, po uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 3;
b) jestliže některá Smluvní strana zašle zprávu podle odstavce 3 písm. b) tohoto článku, v nejbližším z těchto dvou termínů:
i) den, kdy všechny Smluvní strany, které poslaly takové zprávy, oznámily Generálnímu sekretáři Rady svůj souhlas s doporučovaným návrhem za předpokladu, že byla všechna přijetí oznámena před uplynutím šestiměsíční lhůty uvedené v odstavci 3 tohoto článku, bude považován za datum uplynutí zmíněné šestiměsíční lhůty;
ii) datum uplynutí devítiměsíční lhůty uvedené v odstavci 4 tohoto článku.
(7) Každý pozměňovací návrh, považovaný za přijatý, vstoupí v platnost šest měsíců po datu, ke kterému je považován za přijatý.
(8) Generální sekretář Rady oznámí, pokud možno co nejdříve, všem Smluvním stranám námitky k doporučovanému pozměňovacímu návrhu učiněné podle odstavce 3 písm. a) a každou zprávu obdrženou podle odstavce 3 písm. b) tohoto článku. Dodatečně informuje všechny Smluvní strany, zda Smluvní strana nebo strany, které poslaly takovou zprávu, vznesly námitky k doporučovanému pozměňovacímu návrhu nebo ho přijaly.
(9) U každého státu ratifikujícího nebo přistupujícího k této Úmluvě se má za to, že přijal všechny pozměňovací návrhy k této Úmluvě, která vstoupila v platnost dnem uložení dokladu o ratifikaci nebo přístupu.
(10) U každého státu, který po podepsání této Úmluvy bez výhrady ratifikace nebo po ratifikaci nebo přistoupení k Úmluvě, prohlásí, že se cítí vázán další přílohou, se bude mít za to, že přistoupil na všechny pozměňovací návrhy k této Úmluvě, které vstoupily v platnost ke dni jeho oznámení Generálnímu sekretáři Rady.
Článek 19
(1) Každý stát může, v době podpisu této Úmluvy bez výhrady ratifikace nebo uložení dokladů o ratifikaci nebo přístupu nebo kdykoliv potom, prohlásit nótou poslanou Generálnímu sekretáři Rady, že tato Úmluva se rozšiřuje na všechna nebo na některá území, za jejichž mezinárodní vztahy je odpovědný, a Úmluva se rozšíří na území vyjmenovaná v nótě tři měsíce po datu přijetí této nóty Generálním sekretářem Rady, nikoliv však dříve než Úmluva nabude účinnosti v dotyčném státě.
(2) Každý stát, který učinil prohlášení podle odstavce 1 tohoto článku, jímž se rozšiřuje tato Úmluva na území, za jehož mezinárodní vztahy je odpovědný, může oznámit Generálnímu sekretáři Rady, ve shodě s ustanovením článku 17 této Úmluvy, že na dotyčném území se nebude déle této Úmluvy užívat.
Článek 20
K této Úmluvě není přípustná výhrada.
Článek 21
Generální sekretář Rady oznámí všem Smluvním stranám, ostatním podepisujícím a přistupujícím státům, Generálnímu sekretáři Spojených národů, Smluvním stranám GATT a UNESCO:
a) podpisy, ratifikace, přistoupení a prohlášení podle článku 15 této Úmluvy;
b) datum účinnosti této Úmluvy a každé z příloh ve shodě s článkem 16;
c) výpovědi a prohlášení podle článku 17;
d) všechny pozměňovací návrhy považované za přijaté podle článku 18 a datum nabytí účinnosti těchto návrhů;
e) prohlášení a nóty došlé podle článku 19.
Článek 22
Podle článku 102 Charty Spojených národů bude tato Úmluva na žádost Generálního sekretáře Rady zaregistrována u sekretariátu Spojených národů.
Na důkaz toho níže podepsaní zmocněnci podepsali tuto Úmluvu.
Sepsáno v Bruselu 8. dne měsíce června roku tisícíhodevítistéhošedesátéhoprvého v anglickém a francouzském jazyce, přičemž obě znění mají stejnou platnost, v jednom originále, který bude uložen u Generálního sekretáře Rady, který předá ověřené kopie všem státům uvedeným v článku 15 odstavci 1 této Úmluvy.

PŘÍLOHA A
Zařízení pro tisk nebo pro rozhlasové nebo televizní vysílání
I. Definice a podmínky
1. Definice
Pro účely této přílohy výraz „zařízení pro tisk nebo pro rozhlasové nebo televizní vysílání“ znamená zařízení potřebné pro zástupce tisku nebo rozhlasových a televizních organizací při návštěvě země pro reportážní účely nebo vysílání či natáčení materiálu v rámci stanoveného programu.
2. Podmínky pro poskytnutí dočasného osvobození
Zařízení:
a) má být vlastněno fysickou osobou bydlící v cizině nebo právnickou osobou se sídlem v cizině;
b) má být dovezeno fysickou osobou bydlící v cizině nebo právnickou osobou se sídlem v cizině;
c) má být způsobilé k průkazu totožnosti při zpětném vývozu za předpokladu, že v případě nepoužitých zvukových či obrazových záznamů bude použito nejvhodnějších prostředků k zjištění totožnosti;
d) má být užíváno výhradně nebo pod osobním dozorem cestující osoby;
e) nebude předmětem nájemní smlouvy nebo podobného ujednání, při kterém je osoba bydlící nebo usazená v zemi dočasného dovozu jednou stranou, za předpokladu, že tato podmínka nebude platit v případě vysílání společných rozhlasových nebo televizních pořadů.
II. Vysvětlující seznam
A. Zařízení pro tisk, jako
psací stroje;
fotografické nebo kinematografické kamery;
rozhlasové nebo obrazové vysílací, natáčecí nebo reprodukční přístroje;
nepoužité zvukové nebo obrazové záznamní prostředky.
B. Rozhlasové vysílací zařízení, jako
vysílací a sdělovací přístroje;
rozhlasové natáčecí nebo reprodukční přístroje; kontrolní a měřicí nástroje a přístroje; provozní příslušenství (hodiny, stopky, kompasy, generátory, transformátory, baterie a akumulátory, topné a ventilační přístroje atd.); nepoužité zvukové natáčecí prostředky.
C. Televizní zařízení, jako
televizní kamery;
telekinematické přístroje;
kontrolní a měřicí nástroje a přístroje;
přenosové a retransmisní přístroje;
sdělovací přístroje;
zvukové nebo obrazové záznamní a reprodukční přístroje;
osvětlovací zařízení;
provozní příslušenství (hodiny, stopky, kompasy, generátory, transformátory, baterie a akumulátory, topné a ventilační přístroje atd.);
nepoužité zvukové nebo obrazové záznamní prostředky;
ukázkové kopie filmů;
hudební nástroje, kostýmy, kulisy a ostatní divadelní rekvizity.
D. Dopravní prostředky označené nebo zvlášť upravené pro účely výše jmenované.

PŘÍLOHA B
Kinematografické zařízení
I. Definice a podmínky
1. Definice
Pro účely této přílohy výraz „kinematografické zařízení“ znamená zařízení potřebné pro nějakou osobu navštěvující nějakou zemi za účelem natáčení určitého filmu nebo filmů.
2. Podmínky pro poskytnutí dočasného osvobození
Zařízení:
a) má být vlastněno fyzickou osobou bydlící v cizině nebo právnickou osobou se sídlem v cizině;
b) má být dovezeno fyzickou osobou bydlící v cizině nebo právnickou osobou se sídlem v cizině;
c) má být způsobilé k průkazu totožnosti při zpětném vývozu za předpokladu, že v případě nepoužitých zvukových či obrazových záznamů bude použito nejvhodnějších prostředků k zjištění totožnosti;
d) má být užíváno výhradně nebo pod osobním dozorem hostující osoby s výhradou, že tato podmínka nebude platná v případě zařízení dovezeného pro natáčení filmu podle koprodukční smlouvy, při které osoba bydlící nebo zařízená v zemi dočasného dovozu jest jednou stranou a která jest schválena příslušnými úřady této země podle mezistátní dohody týkající se kinematografické koprodukce;
e) nebude předmětem nájemní smlouvy nebo podobného ujednání, při kterém je osoba bydlící nebo zařízená v zemi dočasného dovozu jednou stranou.
II. Vysvětlující seznam
A. Zařízení, jako
kamery všeho druhu;
kontrolní a měřící nástroje a přístroje;
podstavce a stojany pro kamery;
osvětlovací zařízení;
zvukové záznamní nebo reprodukční přístroje;
nevyvolané filmy nebo nepoužité zvukové záznamní prostředky;
ukázkové kopie filmů;
provozní příslušenství (hodiny, stopky, kompasy, generátory, transformátory, baterie a akumulátory, topná a ventilační zařízení atd.);
hudební nástroje, kostýmy, kulisy a ostatní divadelní rekvizity.
B. Dopravní prostředky určené nebo zvlášť upravené pro účely výše uvedené.

PŘÍLOHA C
Ostatní odborná zařízení
I. Definice a podmínky
1. Definice
Pro účely této přílohy výraz „ostatní odborná zařízení“ znamená zařízení neuvedené v ostatních přílohách této Úmluvy, potřebné pro výkon povolání, obchodu nebo oboru osoby, která navštěvuje zemi při plnění určitého úkolu. Nezahrnuje zařízení, která se používají pro vnitřní dopravu nebo pro průmyslovou výrobu nebo balení zboží nebo (mimo nástrojů) pro využití přírodních zdrojů, pro obnovu, opravu nebo údržbu budov nebo pro přesun půdy a podobné práce.
2. Podmínky pro poskytnutí dočasného osvobození
Zařízení:
a) má být vlastněno fyzickou osobou bydlící v cizině nebo právnickou osobou se sídlem v cizině;
b) má být dovezeno fyzickou osobou bydlící v cizině nebo právnickou osobou se sídlem v cizině;
c) má být způsobilé k průkazu totožnosti při zpětném vývozu;
d) má být užíváno výhradně nebo pod osobním dozorem cestující osoby.
II. Vysvětlující seznam
A. Zařízení pro montáž, pokusy, zkoušení, ověřování, kontrolu, údržbu nebo opravu strojů, závodů, dopravních prostředků atd. jako
nástroje;
měřicí, kontrolní nebo zkušební přístroje a zařízení (pro teplotu, tlak, vzdálenost, výšku, povrch, rychlost atd.) včetně elektrických přístrojů (voltmetru, ampérmetru, měřicích kabelů, komparátorů, transformátorů, záznamních přístrojů atd.) a upínadel;
přístroje a zařízení pro fotografování strojů a zařízení během nebo po montáži;
přístroje pro prohlídku lodí.
B. Zařízení potřebná pro obchodníky, obchodní poradce, výrobní a finanční odborníky a osoby vykonávající podobná povolání, jako
psací stroje;
zvukové vysílací, záznamní nebo reprodukční přístroje;
kalkulační stroje a přístroje.
C. Zařízení nezbytná pro odborníky provádějící topografický průzkum nebo geofyzikální výzkumnou práci, jako
měřicí nástroje a přístroje;
vrtací zařízení;
vysílací a sdělovací zařízení.
D. Nástroje a přístroje potřebné pro lékaře, chirurgy, zvěrolékaře, porodní asistentky a osoby vykonávající podobná povolání.
E. Zařízení potřebná pro archeology, paleontology, geografy, zoology a jiné vědecké pracovníky.
F. Zařízení potřebná pro umělce, divadelní společnosti a orchestry, včetně všech předmětů používaných pro veřejné nebo soukromé představení (hudební nástroje, kostýmy, kulisy, zvířata atd.).
G. Zařízení potřebná pro přednášející k objasnění jejich výkladu.
H. Dopravní prostředky určené nebo zvlášť upravené pro účely výše uvedené, jako ambulantní kontrolní jednotky, pojízdné dílny a laboratoře.