1188/1947 Ú. l. I
Vyhláška ministra sociální péče o vánočním příspěvku zaměstnancům (učňům) v roce 1947.

1188.
Vyhláška
ministra sociální péče
ze dne 21. listopadu 1947
o vánočním příspěvku zaměstnancům (učňům) v roce 1947.
Podle § 1 vládního nařízení ze dne 21. prosince 1939, č. 330 Sb., o státním řízení mzdové politiky stanovím toto:

§ 1.
(1) Všichni zaměstnanci (učni) nabudou vůči zaměstnavateli, u něhož jsou po celou dobu od 1. září do 10. prosince 1947 (v dalším jen „rozhodná doba“) v pracovním (učebním) nebo služebním poměru a podléhají v něm pojistné povinnosti podle předpisů o veřejnoprávním nemocenském pojištění zaměstnanců, po uplynutí rozhodné doby nárok na vánoční příspěvek (v dalším jen „příspěvek“).
(2) Za obdobných podmínek přísluší vůči podnikatelům, po případě zprostředkovatelům domácké práce nárok na příspěvek i domáckým dělníkům a domáckým živnostníkům — i když tito nepodléhají pojistné povinnosti podle předpisů k, veřejnoprávním nemocenském pojištění zaměstnanců, — pokud pracují zpravidla sami nebo s příslušníky své rodiny nebo nejvýše se dvěma cizími pomocnými silami.
(3) Není na újmu nároku na vánoční příspěvek, byl-li zaměstnanec pro přerušení vykonávání práce nebo služby způsobené nemocí odhlášen z nemocenského pojištění, jestliže však jeho pracovní (služební) poměr trvá dále.
§ 2.
(1) Příspěvek v plné výši činí:
a)u ženatých mužů a vdaných ženKčs 1500.—b)u svobodných zaměstnanců (učňů) starších 18 letKčs 1200.—c)u svobodných mladistvých zaměstnanců a učňů do dokonaného 16. rokuKčs 400.—u svobodných mladistvých zaměstnanců a učňů do dokonaného 17. rokuKčs 600.—u svobodných mladistvých zaměstnanců a učňů do dokonaného 18. rokuKčs 800.—.
(2) Ženatým mužům a vdaným ženám jsou postaveny na roveň všechny jiné osoby, které ve své vlastní domácnosti ze zákonné nebo mravní povinnosti poskytují ubytování a zaopatření osobám příbuzným až do čtvrtého stupně, sešvagřeným až do druhého stupně, osvojeným dětem nebo schovancům, osvojitelům nebo pěstounům nebo nevlastním dětem.
(3) U domáckých dělníků a domáckých živnostníků postavených jim na roveň činí příspěvek 18% hrubé pracovní odměny (bez příplatku na hotová vydání), dosažená v rozhodné době, pokud takto vypočtená částka nepřesahuje výši podle odstavce 1.
(4) Pracuje-li domácký dělník v rozhodné době zároveň pro více podnikatelů, po případě zprostředkovatelů domácké práce, obdrží od každého z nich část příspěvku podle odstavce 1, jež se určí poměrně podle výše hrubých pracovních odměn dosažených u těchto podnikatelů, po případě zprostředkovatelů v rozhodné době.
§ 3.
(1) Zaměstnanci, kteří jsou v pracovním poměru v celé rozhodné době u téhož zaměstnavatele a podléhají v něm pojistné povinnosti podle předpisů o veřejnoprávním nemocenském pojištění zaměstnanců, mají vůči němu s výjimkou případů uvedených v odstavci 2 další nárok na příspěvek Kčs 300.— na každé dítě, pro které mají nárok na rodinný přídavek podle zákona ze dne 13. prosince 1945, č. 154 Sb., o rodinných přídavcích některých osob pojištěných pro případ nemoci, ve znění zákona ze dne 2. dubna 1947, č. 58 Sb.
(2) Pokud dítě nežije se zaměstnancem trvale ve společné domácnosti a zaměstnanec na jeho výživu přispívá částkou menší než Kčs 600.— měsíčně, vyplatí se částka podle odstavce 1 přímo osobě, která má dítě v přímém zaopatření a prokáže, že na ně dostává přímo rodinný přídavek podle zákona č. 154/1945 Sb. ve znění zákona č. 58/1947 Sb.
§ 4.
(1) Zaměstnanci (učni), kteří jsou jen část rozhodné doby u jednoho nebo více zaměstnavatelů v pracovním (učebním) nebo služebním poměru, v němž podléhají pojistné povinností podle předpisů o veřejnoprávním nemocenském pojištění zaměstnanců, nabudou vůči němu, po případě vůči nim za každý den trvání pracovního (učebního) nebo služebního poměru v rozhodné době nárok na 1% z příspěvku podle § 2 a po případě z příspěvku na děti podle § 3, které by jim příslušely, kdyby u zaměstnavatele pracovní (učební) nebo služební poměr trval celou rozhodnou dobu.
(2) Ustanovení odstavce 1 platí obdobně i pro domácké dělníky.
§ 5.
Zaměstnanci, kteří nejsou v rozhodné době plně zaměstnáni, obdrží poměrnou část příspěvku, který by jim jinak příslušel, podle poměru jejich pracovní doby k pracovní době 48 hod. týdně. Při tom se u zaměstnanců, kteří jsou v celé rozhodné době u téhož zaměstnavatele, pokládá za plné zaměstnání práce nejméně 40 hod. týdně v průměru celé rozhodné doby, u zaměstnanců, kteří jsou v pracovním poměru jen část rozhodné doby, v průměru této části rozhodné doby.
§ 6.
Zaměstnancům, kteří mají vůči zaměstnavateli mimo nárok na peněžité požitky nárok na bezplatné poskytnutí bytu a stravy (pomocnice v domácnosti, čeleď a pod.) s výjimkou mladistvých zaměstnanců a učňů do dokonaného 18. roku, přísluší 75% příspěvku, na nějž by jinak měli nárok. Nárok na příspěvek na děti podle § 3 zůstává tímto ustanovením nedotčen.
§ 7.
Osobám, které v rozhodné době konají činnou službu vojenskou, přísluší nárok na příspěvek, po případě jeho část, pokud jejich pracovní (učební) nebo služební poměr zůstane podle platných předpisů zachován i po dobu této služby, mají-li členové jejich rodin v rozhodné době nárok na státní příspěvek vyživovací, Ustanovení předchozích paragrafů platí zde obdobně.
§ 8.
Dosavadní nároky na poskytnutí vánočního (novoročního) příspěvku nebo plnění, jež mají povahu vánočního příspěvku (na př. vánoční, novoroční odměny, remunerace, bilanční odměny, třináctý plat a pod.), se zrušují s výjimkou nároku čeledě deputátníků a statkových řemeslníků a zahradníků na roční prémii, pokud tato je pro zaměstnance příznivější. Tento pro zaměstnance příznivější nárok nahrazuje nárok na vánoční příspěvek podle této vyhlášky.
§ 9.
(1) Příspěvek podle této vyhlášky třeba vyplatiti nejpozději do 20. prosince 1947, s výjimkou případů, kdy pracovní poměr skončil v rozhodné době. V těchto případech jest vyplatiti vánoční příspěvek, po případě jeho část ihned po skončení pracovního poměru.
(2) Příspěvek jest osvobozen podle usnesení vlády ze dne 18. listopadu 1947 od daně ze mzdy a její srážky (§ 3, odst. 2, zákona ze dne 26. června 1947, č. 109 Sb., o dani ze mzdy). Nezapočítává se do základu sociálního pojištění ani do výše částky vlastního příjmu dítěte, která tvoří hranici pro vznik nároku na rodinný přídavek podle zákona ze dne 13. prosince 1945, č. 154 Sb., o rodinných přídavcích některých osob pojištěných pro případ nemoci, ve znění zákona ze dne 2. dubna 1947, č. 58 Sb.
Zprostředkovatelé domácké práce [§ 2, odst. 1, písm. c) vládního nařízení č. 261/1942 Sb.] mají vůči podnikateli domácké práce nárok na náhradu částek, které na příspěvcích vyplatili.
§ 10.
Ustanovení této vyhlášky se nevztahují na zaměstnance státu a svazků zájmové a územní samosprávy, jejich ústavů, podniků a fondů, jakož i ústavů, podniků a fondů jimi spravovaných, jejichž platové poměry jsou upraveny zvláštními zákonnými předpisy nebo služebními řády podle § 210, odst. 1 platového zákona ze dne 24. června 1926, čís. 103 Sb., nebo podle obdoby těchto předpisů, dále na duchovní církví a náboženských společností státem uznaných, vztahují se však na zaměstnance národních podniků.
§ 11.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. září 1947 a platí v zemích České a Moravskoslezské.

Ministr:
Dr. Nejedlý v. r.