370/1952 Ú. l.
Vyhláška ministra financí, kterou se provádí zákon o domovní dani.

370.
VYHLÁŠKA
ministra financí
ze dne 28. prosince 1952,
kterou se provádí zákon o domovní dani.
Ministr financi stanoví podle § 20 odst. 2 zákona č. 80/1952 Sb., o domovní dani (dále jen „zákon“ a „daň“):

§ 1.
Z čeho se daň platí.
(1) Daň se platí ze všech budov obytných i provozních zřízených k trvalým účelům. Budovou se rozumí každé stavení, i když je zřízeno v zemi. Daň se platí také z budov, kterých se používá jen pro část roku (na př. z chat). Za provozní se považují budovy (jejich části), které slouží zejména výrobě, obchodu nebo poskytování služeb (továrny, sklady, obchodní a správní budovy, dílny, místnosti manipulační, lázeňské budovy a pod.).
(2) Daň se neplatí z budov zřízených toliko k přechodným účelům, na př. z budov postavených na dobu provádění určité stavby (staveništní zařízení, kantiny), z pavilonů, které se po skončení výstavy nebo veletrhu odklizují, z hudebních pavilonů, z prodejních stánků na veřejném prostranství, z kabin na břehu řek a pod.
§ 2.
Kdo daň platí.
(1) Daň platí i cizinci.
(2) Dojde-li ke změně v osobě vlastníka budovy během kalendářního roku, platí dosavadní poplatník daň do konce kalendářního čtvrtletí, v němž vlastnické právo bylo převedno nebo přešlo, avšak případný přeplatek daně se započítá na daňovou povinnost nového poplatníka. To platí také při převodech správy budov mezi hospodářskými organisacemi (§ 4 odst. 1 písm. b) zákona).
(3) Patří-li budova společně jednotlivci (spoluvlastníkům) a státu, jsou pro povinnost k placení daně rozhodné jejich vlastnické podíly; přitom pro jednotlivce (fysické osoby) platí ustanovení § 4 odst. 2 zákona.
(4) Přísluší-li k budově právo požívání, stihají poživatele povinnosti uložené touto vyhláškou vlastníku budovy.
§ 3.
Osvobození.
(1) Od daně jsou osvobozeny
a) budovy (též obytné) ústředních úřadů a jejich hlavních správ, ostatních úřadů, národních výborů, soudů, zařízení a organisací hospodařících podle rozpočtů, které jsou součástí státního rozpočtu;
b) budovy cizích států užívané diplomatickými zástupci a konsuly z povolání pověřenými u vlády republiky Československé, pokud trvá vzájemnost;
c) budovy a jejich části, kterým přísluší osvobození podle mezinárodních smluv a dohod;
d) budovy Československého Červeného kříže beze zřetele, k jakému účelu se jich užívá;
e) památné budovy, jichž nikdo neužívá;
f) budovy sloužíci převážně veřejné dopravě včetně místností sloužících jako služební byty v rozsahu stanoveném v odstavci 4 a místností, v nichž se cestujícím podává občerstvení;
g) budovy jednotných zemědělských družstev i jiné budovy, které slouží výlučně nebo převážně zemědělskému hospodářství, ať již toto hospodářství podléhá zemědělské dani nebo je od ni osvobozeno, vždy však s výjimkou domů obytných;
h) budovy (části budov) sloužící účelům státní správy.
ch) budovy (části budov) sloužící ubytování vojska, útvarů Sboru národní bezpečnosti a Pohraniční stráže;
i) budovy (části budov) sloužící dobrovolným organisacím k účelům správním nebo tělocvičným;
j) budovy (části budov), pokud slouží veřejné bohoslužbě cirkví a náboženských společností, na které se vztahuje zákon č. 218/1949 Sb., o hospodářském zabezpečení církví a náboženských společností státem, a vládní nařízení č. 219 až 223/1949 Sb., nebo jako úřadovny osob pověřených duchovní správou církvi a náboženských společností;
k) budovy hřbitovní.
(2) Za památné budovy se považují budovy, které byly státním památkovým ústavem za takové uznány a jichž konservace byla uznána za nutnou v zájmu obecném; nezáleží na tom, kdo nese náklady konservace
(3) Osvobození podle odstavce 1 písm. e), h) až k) přísluší budovám, které nejsou osvobozeny podle odstavce 1 písm. a).
(4) Budovám (částem budov) uvedeným v odstavci 1 písm. b), c), e) až i) a k) přísluší osvobození od daně, i když jsou v nich služební byty zaměstnanců orgánů, organisací nebo podniků v rozsahu nutném pro účel, pro který se osvobození přiznává.
(5) Osvobození se nevztahuje na budovy nebo jejich části, uvedené v odstavci 1 písm. f) až k), které jsou k účelům tam uvedeným pronajaty za úplatu.
(6) K osvobozením podle odstavce 1 písm. a) až d), g), j) a k) přihlíží národní výbor z úřední povinnosti; orgány nebo organisace spravující budovy jsou však na výzvu národního výboru povinny prokázat skutečnosti odůvodňující osvobození. O osvobození budov uvedených v odstavci 1 písm. e), h), ch) a i) rozhodne národní výbor na žádost, která musí být podána ve lhůtách stanovených pro přiznání a doložena potřebnými doklady nebo jinak osvědčena. Totéž platí o osvobození budov podle odstavce 1 písm. f); je-li však budova sloužíci veřejné dopravě ve vlastnictví státu, přihlíží se k osvobození z úřední povinnosti.
§ 4
Vznik a zánik daňové povinnosti.
(1) Z budov nově postavených platí daň
a) hospodářské organisace od počátku kalendářního čtvrtletí následujícího po dni, kdy došlo k zaúčtování hodnoty budovy v účetní evidenci na účtě základních prostředků;
b) družstva od počátku kalendářního čtvrtletí a ostatní poplatníci od počátku měsíce následujícího po dni, kterého se začalo obytné budovy užívat nebo kterého byl v provozní budově zahájen i jen částečný provoz podniku
Daň za zbývající čtvrtletí, po případě měsíce běžného roku se platí poměrnou částí roční daně.
(2) Daň přestanou platit
a) hospodářské organisace počínajíc koncem kalendářního čtvrtletí, ve kterém u budovy nastal důvod osvobození nebo hodnota budovy zničené (zaniklé) nebo vyklizené za účelem zbouráni byla v účetní evidenci odepsána s účtu základních prostředků;
b) družstva počínajíc koncem kalendářního čtvrtletí a ostatní poplatníci koncem měsíce, ve kterém budova zanikla nebo byla za účelem zbourání vyklizena nebo u ní nastal důvod osvobození.
Přeplatek připadající na čtvrtletí nebo měsíce, za které se daň již neplatí, se poplatníkovi na žádost vrátí.
Základ a sazba daně.
Budovy pronajaté.
§ 5.
(1) Z budov zcela nebo částečně pronajatých se daň platí z nájemného nebo z ceny užívání nebo z jejich součtu v běžnem kalendářním roce.
(2) Byla-li budova (její část) pronajata po část roku, započítá se do základu daně nájemné jen za dobu, po kterou byla pronajata.
(3) Nájemným se rozumějí veškerá plnění v penězích, v naturáliích, v pracovních výkonech nebo jiných majetkových výhodách za přenechání užívání budovy, její části nebo nádvoří, po případě domovní zahrady a u obytných budov i za užívání jejich příslušenství.
(4) Plnění v naturáliích nebo v pracovních výkonech se ocení podle skutečných, v místě obvyklých cen.
(5) Příslušenstvím obytné budovy jsou věci a zařízení, které náležejí vlastníku budovy a jichž se s budovou trvale užívá, jsou to na př. zařízení osvětlovací, zdviže, výkladní skříně a pod.
(6) Částky, které podle § 23 zákona jsou součástí nájemného, započítají se do základu daně ve výši podle posledního pravoplatného ročního předpisu příslušné dávky nebo poplatku.
(7) Částky, které dosud vybíral vlastník (trvalý uživatel) budovy jako poplatek za odvoz popela a smetí, jsou součástí nájemného (§ 23 zákona), jen obstarává-li národní výbor odvoz bez zvláštního technického zařízení, na př. obyčejnými povozy bez zvláštních popelových nádob.
(8) Součástí nákladů spojených s výkonem prací domovníkových a odměny za tyto práce (§§ 8 a 9 zákona č. 4/1949 Sb., o pracovním poměru domovnickém), jejichž náhrada nepatří podle § 5 odst. 4 písm. d) zákona do nájemného, je i pojistné placené poplatníkem jako zaměstnavatelem domovníka podle předpisů o národním pojištění. Náhrada uvedených nákladů a odměny nepatří do nájemného, i když část domovníkových prací (ať domovnických či jiných) vykonává z příkazu vlastníka nebo jeho zástupce osoba, která není v pracovním poměru domovnickém.
(9) Je-li nájemné smluveno včetně náhrady výdajů uvedených v § 5 odst. 4 zákona, po případě některých z těchto výdajů, může si poplatník odečíst od základu daně placené v běžném roce částky, o kterých může doklady prokázat, že je zaplatil na úhradu těchto výdajů za celou budovu v minulém roce.
(10) Náhradu jiných než v § 5 odst. 4 zákona uvedených výdajů spojených se správou budovy nelze od základu daně odečítat; zejména nelze odečítat peněžitou náhradu za naturální byt pro domovníka (§ 7 odst. 2 zákona č. 4/1949 Sb.), výdaje za osvětlování schodiště, chodeb a jiných prostorů v budově, přístupných nájemníkům nebo jiným osobám, úplatu za čištění komínů, úplatu za elektrický proud pro zdviž a pod.
(11) Je-li nájemné nedobytné, může národní výbor základ daně úměrně snížit.
§ 6.
(1) Z ceny užívání se daň vypočítává,
a) jsou-li části budovy užívány poplatníkem nebo přenechány jiným osobám k užívání zdarma nebo za nájemné nižší než v místě obvyklé nebo bylo-li z nich nájemné prominuto.
b) přenechávají-li se v budově, která je zcela nebo zčásti pronajata, zaměstnancům poplatníka (na př. domovníkovi) zdarma nebo za plat včítaný do mzdy byty deputátní, služební a naturální;
c) jsou-li budovy nebo části budov přenechány k trvalému či přechodnému ubytování i s bytovým zařízením za jednotnou úplatu (na př. hotely, pensiony, noclehárny a pod.);
d) přenechávají-li se k užívání budovy nebo části budov zároveň s jinými majetkovými předměty nebo právy za jednotnou úplatu.
(2) Cena užívání se zjistí srovnáním s pronajatými budovami (částmi budov) stejného druhu, nebo není-li jich, s pronajatými budovami (částmi budov) podobného druhu v témže místě. Přitom se přihlíží k poloze, účelu a velikosti budovy nebo její části, k jejímu vybavení a k ostatním okolnostem, které mají vliv na výši nájemného. V případě odstavce 1 písm. c) považuje se za cenu užívání jednotná úplata snížená o přiměřenou částku připadající na úplatu za užívání nábytku, zařízení nebo za posluhu, nejvýše však o 50%.
(3) Domovní je zahrada souvisící s pozemkem, na němž je budova, i když je souvislost přerušena veřejnou komunikací; za domovní se však nepovažuje zahrada patřící k zemědělskému hospodářství, které je podrobeno zemědělské dani anebo by bylo této dani podrobeno, kdyby nebylo osvobozeno.
(4) Cena užívání budovy nebo její části se zvyšuje z důvodu užívání domovní zahrady o 10% až 80%, jen je-li uživatel budovy nebo její části uvedený v odstavci 1 písm. a) nebo b) zároveň výlučným uživatelem domovní zahrady a je-li výměra domovní zahrady větší než 1000 m2. Při určení procenta zvýšení ceny užívání budovy nebo její části se přihlíží zejména k velikosti a poloze zahrady (na rovině, na svahu a pod.); procento zvýšení navrhne poplatník v přiznání a podle toho daň vypočítá.
(5) Užívá-li domovní zahrady poplatník, který neužívá zároveň budovy nebo její části, započítá se do základu daně z důvodů užívání domovní zahrady částka, které by se dosáhlo pronájem zahrady. Totéž platí, užívá-li domovní zahrady jiná osoba, která neužívá zároveň budovy nebo její části a které poplatník přenechal domovní zahradu k užívání zdarma nebo za nájemné zřejmě nižší než v místě obvyklé.
§ 7.
Budovy nepronajaté.
(1) Zastavěnou plochou je plocha skutečně pokrytá budovou; plocha garáže, prádelny a pod. se k zastavěné ploše připočítá, jsou-li taková staveni mimo hlavní budovu. Plocha kůlny na palivo a na drobná hospodářská zvířata, dále mezery mezi budovami, nádvoří (dvorky) a cesty se do zastavěné plochy nevčítají.
(2) Pro sazbu daně je rozhodný počet obyvatel obce zjištěný posledním sčítáním lidu. Ministerstvo financí může na návrh místního národního výboru nebo národního výboru vyššího stupně zařadit obec do jiné sazby daně, jestliže počet obyvatel v obci podstatně převýší hranici rozhodnou pro dosavadní sazbu daně nebo pod ni klesne.
(3) Seznam lázeňských míst, v nichž se daň platí sezbou stanovenou v § 8 odst. 1 písm. e) zákona, vyhlásí ministerstvo financí.
(4) Za patrovou budovu se nepovažuje budova s podkrovím (mansardou), jehož podlahová plocha nedosahuje poloviny výměry zastavěné plochy.
(5) Při zvýšení daně z obytné budovy s domovní zahradou (§ 6 odst. 3) přihlíží národní výbor k velikosti a poloze zahrady (na rovině, na svahu a pod.): daň se však nezvýší, nepřesahuje-li výměra domovní zahrady 1000 m2.
(6) Za zvlášť dobře vybavené obytné budovy se považují budovy, v nichž jsou uzavřené bytové jednotky s ústředním nebo etážovým topením, s elektrickými nebo plynovými sporáky patřícími k budově a pod.
(7) Při zvýšení daně z budovy s domovní zahradou, patrové nebo zvlášť dobře vybavené (§ 8 odst. 4 zákona) přihlíží národní výbor též k poloze budovy v obvodu obce; zvýšení daně navrhne poplatník v přiznání a podle toho daň vypočítá.
§ 8.
Změna zdanění.
(1) Nastanou-li během kalendářního roku u budovy podrobené dani z budov pronajatých (§ 5 zákona) podmínky pro placení daně z budov nepronajatých (§ 7 zákona), platí se daň z budov nepronajatých poměrnou částí roční daně připadající na čtvrtletí zbývající po změně užívání do konce kalendářního roku. Tato daň je splatná do 15. dne prvého měsíce následujícího po změně užívání, dojde-li k takové změně po 15. květnu běžného roku.
(2) Nastanou-li během kalendářního roku u budovy podrobené dani z budov nepronajatých (§ 7 zákona) podmínky pro placení daně z budov pronajatých (§ 5 zákona), použije se obdobně ustanovení odstavce 1, s výjimkou ustanovení o splatnosti daně. Splatnost daně řídí se v tomto případě ustanovením § 16 odst. 1 zákona. Změna zdanění nenastane, byla-li budova částečně pronajata nejvýše po dobu tří měsíců v běžném kalendářním roce.
§ 9.
Budovy hospodářských organisací a družstev.
(1) Do základu daně nepatří hodnota domovních zahrad a pozemků zastavěných budovami a u provozních budov také hodnota nádvoří, vozovek, nadzemního a podzemního vybavení, jako jsou vysoké pece. Martinské pece, tovární komíny stojící na samostatném základě, těžní věže, ohrady, studně, mimo budovu vedené kanalisace, vodovodní nebo jiné potrubí a pod.
(2) Z budov nově postavených a z budov, které během kalendářního roku přejdou nebo jsou převedeny do správy (trvalého užívání) hospodářské organisace nebo do vlastnictví (trvalého užívání) družstva, se daň v tomto roce vypočítá z hodnoty, kterou se budova po prvé uvede v aktivech rozvahy (u hospodářských organisací v položce základních prostředků).
§ 10.
Přiznání.
(1) Poplatník je povinen dát přiznání k dani z budov pronajatých (§ 5 zákona) podepsat nájemníkům, kteří svými podpisy potvrdí správnost přiznané výše nájemného. K přiznání je povinen připojit doklady o výdajích uvedených v § 5 odst. 4 zákona.
(2) Okolnosti rozhodné pro vybrání daně, které musí poplatník podle § 14 odst. 1 zákona přiznat, jsou na př. změny ve vlastnických a nájemních poměrech, zejména v osobách nájemníků nebo ve výši nájemného, ve způsobu užívání budovy, v účelu, pro který byla budova (její část) od daně osvobozena a pod. Změny v částkách odčitatelných podle § 5 odst. 9 je poplatník povinen přiznat do 15. ledna každého roku.
(3) Spoluvlastníci budovy oznámí národnímu výboru společného zmocněnce; oznámení se podává zároveň s přiznáním, jinak po nastalé změně ve vlastnických poměrech. Neoznamí-li spoluvlastníci společného zmocněnce, je národní výbor oprávněn považovat kteréhokoli spoluvlastníka za zmocněnce ostatních; jeho jméno sdělí ostatním spoluvlastníkům.
(4) Hospodářská organisace podává společně přiznání pro všechny své budovy ležící v obvodu působnosti téhož místního národního výboru; totéž platí pro družstva.
§ 11.
Vyměření daně.
(1) Z budov v obcích do 2.000 obyvatel může národní výbor vyměřit daň, která nebyla poplatníky správně vypočtena, hromadně seznamem. Seznam vyloží místní národní výbor po dobu 30 dnů k veřejnému nahlédnutí. Počátek, doba a místo vyložení seznamu se vyhlásí způsobem v místě obvyklým
(2) Vyměřením daně platebním výměrem nebo seznamem není splatnost daně dotčena. Daň je tedy i v tomto případě splatná ve lhůtách stanovených v § 16 odst. 1 a 2 zákona. To platí také o dani zvýšené podle § 14 odst. 2 zákona.
§ 12.
Místní příslušnost.
Národní výbor vybírá daň z budov, které jsou v obvodu jeho působnosti.
§ 13.
Zaokrouhlení.
(1) Základ daně stanovené v procentech se zaokrouhluje nahoru na částku dělitelnou stem.
(2) Daň (zvýšená daň a penále, §§ 14 a 16 zákona) se zaokrouhluje nahoru na celé Kčs.
§ 14.
Účinnost.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. ledna 1953.

Ministr:
Kabeš v. r.