144/1959 Ú. l.
Vyhláška ministra-předsedy Státního výboru pro výstavbu, kterou se provádí zákon o stavebním řádu

144
VYHLÁŠKA
ministra-předsedy Státního výboru pro výstavbu
ze dne 23. července 1959,
kterou se provádí zákon o stavebním řádu
Ministr-předseda Státního výboru pro výstavbu stanoví v dohodě se zúčastněnými ministry podle § 31 odst. 1 a odst. 2 písm. c) zákona č. 87/1958 Sb., o stavebním řádu (dále jen „zákon“), a podle § 2 odst. 3 vládního nařízení č. 1/1956 Sb., o zřízení Státního výboru pro výstavbu:

Část I
Stavby, jejich projektování a provádění
(K §§ 1 až 4 zákona)
§ 1
Stavby a stavební práce
(1) Vyhláška se vztahuje na stavby a stavební práce všeho druhu bez zřetele na jejich technologii, účel a dobu trvání, zejména na
a) pozemní stavby (budovy, zdi, ploty, stožáry, studně nepodléhající řízení podle předpisů o vodním hospodářství, trvalé tribuny, pomníky apod.);
b) rozvodná energetická vedení a zařízení (elektrická vedení, plynovody domovní, místní, průmyslové a dálkové, potrubí parní, teplovodní, horkovodní, potrubí pro dopravu hořlavých kapalin a jiných látek apod.), a to jak na povrchu, tak i v zemi;
c) podzemní zařízení (sklepy, úkryty, šachty, sklady, nádrže apod.);
d) terénní úpravy, které mění podstatně vzhled prostředí nebo odtokové poměry (větší úpravy sadové, hříště, zavážky, průkopy, násypy apod., jakož i výsypky, odvaly, lomy, pískoviště, pokud se na ně nevztahují horní předpisy).
(2) Za stavby a stavební práce se považují též
a) pomocné stavby, které mají sloužit svému účelu pouze do doby vybudování stavby nebo souboru staveb, pro které byly zřízeny;
b) dočasné stavby, které mají plnit svůj účel jen kratší dobu (výstavní pavilóny, chaty, nepřenosné stánky, plechové garáže apod.). Stavbami však nejsou krátkodobá přenosná zařízení (jako skládací ploty, přenosné stánky, přenosná, popřípadě pojízdná zařízení pro výrobu, přeměnu nebo rozvod elektřiny apod.).
(3) Pokud ve věcech upravených touto vyhláškou nestanoví zvláštní předpisy*) jinak, použije se ustanovení této vyhlášky přiměřeně též na
a) stavby dopravní (dráhy, stavby na dráze, zařízení pro leteckou dopravu, silnice, cesty a ostatní pozemní komunikace, tunely, mosty apod.);
b) stavby spojové (viz § 51 odst. 2);
c) vodohospodářské stavby (studně podléhající řízení podle předpisů o vodním hospodářství, vodovody, kanalizace, koupaliště, rybníky, úpravy toků, údolní přehrady, hrazení bystřin apod.).
§ 2
Stavební pozemek a staveniště
(1) Stavebním pozemkem se rozumí místo vymezené územním rozhodnutím k zastavění.
(2) Staveniště je místo, na němž se provádí stavba, a jeho okolí v rozsahu potřebném pro přípravu a provádění stavebních prací a pro zařízení staveniště, popřípadě též místo pro uskladnění stavebních hmot; je vymezeno projektem organizace výstavby ve schváleném zadávacím (jednostupňovém) projektu nebo povolením stavebního úřadu používat potřebných ploch.
§ 3
Projektování staveb
(1) Projektovou dokumentaci pro stavby a stavební práce (dále jen „dokumentace“) vypracovávají organizace oprávněné k projektování podle zvláštních předpisů.**)
(2) Pro stavby prováděné občanskou svépomocí v akci zvelebování měst a obcí mohou vypracovávat dokumentaci projektanti jednotlivci, a to bez úplaty; skutečné výdaje spojené s vypracováním dokumentace se projektantu uhradí. Za správnost této dokumentace odpovídá orgán, který dokumentaci schvaluje.
(3) Pro drobné soukromé stavby prováděné svépomocí mohou si stavebníci opatřit potřebnou dokumentaci u projektanta jednotlivce, pokud není v obvodu okresního národního výboru zajištěno zpracování takové dokumentace organizací oprávněnou projektovat. Projektant jednotlivec odpovídá za dokumentaci, kterou vypracoval. Stavební úřad vyhlásí, jakmile bude v obvodu okresního národního výboru zajištěno zpracování dokumentace pro tyto stavby organizací socialistického sektoru, že nebude napříště přijímat od soukromých stavebníků dokumentaci vypracovanou jednotlivci.
(4) Dokumentace musí být úplná, musí být podepsána odpovědným projektantem a stavebníkem (investorem) [dále jen „stavebník“] a musí být na ní uvedeno jméno (název) a adresa zpracovatele. Není-li některá z těchto podmínek splněna, stavební úřad dokumentaci odmítne. Je povinen odmítnout též dokumentaci neodborně vypracovanou projektantem jednotlivcem; k zajištění kvality dokumentace vypracované projektantem jednotlivcem si může vyžádat od stavebníka předložení tužkového konceptu projektu k předběžnému posouzení.
§ 4
Stavby a stavební práce vyžadující rozhodnutí o přípustnosti stavby
Rozhodnutí o přípustnosti stavby vyžadují:
a) novostavby, tj. samostatné stavby prováděné na nezastavěném pozemku nebo na jeho nezastavěné části;
b) přístavby, tj. stavby, které mají vnitřní stavební souvislost s dosavadní stavbou a zvětšují její objem na dosud nezastavěné části pozemku;
c) nástavby, které zvyšují dosavadní stavbu alespoň o jedno podlaží v celém plošném rozsahu nebo v jeho části;
d) změny stavby (rekonstrukce a adaptace) nebo práce odstraňující účinky opotřebení stavby, vyměňují-li se při nich celé konstrukční části stavby, mění-li se jejich půdorysné nebo výškové uspořádání nebo jejich vzhled, upravuje-li se stavba nebo její část pro jiný způsob užívání anebo zřizuje-li se nebo podstatně mění její vnitřní zařízení (vodovodní, kanalizační, elektrické a plynové vedení, ústřední nebo etážové vytápění, výtahy a jiné zařízení netechnologické povahy apod.);
e) přípojky na veřejná zařízení (komunikační, elektrická, vodovodní, kanalizační, plynovodní apod.) vyjma drobné přípojky (§ 5 odst. 1); přípojky zřizované současně se stavbou se však pokládají v rozsahu vymezeném zastavovacím plánem za součást této stavby.
§ 5
Stavby a stavební práce podléhající povinnosti ohlášení
(1) Udržovací práce, pokud nevyžadují rozhodnutí o přípustnosti stavby [§ 4 písm. d)], je nutno ohlásit stavebnímu úřadu nejpozději 15 dní před jejich započetím a připojit vyjádření výkonného orgánu místního národního výboru, pokud tento orgán sám o věci nerozhoduje. Ohlášení podléhají zejména výměna jednotlivých částí nosných konstrukcí, obnovení fasády nebo její barvy, změna druhu nebo barvy krytiny. Rovněž je nutno ohlásit zřizování drobných přípojek, pokud jejich zřízením nejsou dotčeny obecný zájem nebo oprávněné zájmy jiných osob. Zjistí-li stavební úřad po ohlášení udržovacích prací, že jde o práce, které vyžadují rozhodnutí o přípustnosti stavby, zakáže stavebníkovi započetí prací do doby, než rozhodne o přípustnosti stavby na podkladě nutné dokumentace.
(2) Bez ohlášení lze provádět tyto udržovací práce: drobné opravy poškozené fasády, opravy vnitřních omítek, obkladů stěn, opravy podlah a dlažeb, opravy krytiny a plochých střech, komínových těles, výměnu nepodstatných částí krovů a stropů, menší opravy kotlů ústředního vytápění, větracího a klimatizačního zařízení nebo zdviží, výměnu kamen, opravy a údržbu vodovodních, kanalizačních, plynových, elektrických a jiných instalací (s potřebným vysekáním omítky a zdiva a opětným omítnutím), ostatní běžné opravy vnitřního vybavení budov, opravy odvodu povrchových vod, opravy a nátěr žlabů a odpadních trub, opravy oken a dveří a jejich nátěry, opravy ohradních zdí, bran a plotů, pokud se jimi nemění vzhled budovy. Jestliže se však udržovací práce uvedené v tomto odstavci provádějí na stavebních památkách, je třeba je ohlásit stavebnímu úřadu podle předchozího odstavce.
§ 6
Provádění staveb
(1) Stavební a montážní organizace socialistického sektoru, které jsou oprávněny provádět stavby a stavební práce, jsou
a) národní podniky stavební a stavební organizace jim na roveň postavené;
b) stavební podniky místního hospodářství;
c) stavební výrobní družstva.
U těchto organizací stavební úřad nezkoumá jejich odbornou vybavenost.
(2) Jinými organizacemi socialistického sektoru, které mohou provádět stavby, jsou
a) stálá stavební nebo montážní oddělení nestavebních hospodářských nebo rozpočtových organizací;
b) samostatné montážní organizace;
c) organizace spojů zřízené podle vládního nařízení č. 13/1952 Sb., o správě spojů;
d) organizace zřízené podle vládního nařízení č. 44/1954 Sb., o organizaci veřejné dopravy v oboru ministerstva dopravy (traťové distance, sdělovací a zabezpečovací distance, elektroúseky, podniky železničního stavebnictví apod.);
e) podniky zřízené podle § 25 odst. 2 zákona č. 22/1958 Sb., o kulturních památkách;
f) energetické národní podniky, pokud jde o zřizování, údržbu a opravy zařízení pro výrobu, přeměnu a rozvod elektřiny.
(3) U organizací uvedených v odstavci 2 písm. a) a b) ověří si stavební úřad, je-li toho třeba, pro jaké druhy prací jsou odborně vybaveny (odborné vzdělání pracovníků a technické zařízení). U ostatních organizací uvedených v odstavci 2 nezkoumá stavební úřad odborné vybavení, pokud jde o práce jimi pravidelně prováděné.
(4) Jestliže jsou stavby nebo stavební práce prováděny svépomocí (v akci zvelebování měst a obcí, drobné soukromé stavby, drobné zemědělské stavby jednotných zemědělských družstev), prověří stavební úřad před započetím prací, zda je zajištěno jejich odborné vedení i provádění. V těchto případech uvede stavební úřad na návrh stavebníka v rozhodnutí o přípustnosti staveb jméno osoby odpovědné za odborné provádění prací. Stejně postupuje i v případech, kdy organizace a stavební oddělení uvedené v odstavci 2 provádějí stavby nebo stavební práce, které jimi nejsou prováděny pravidelně. Osobou odpovědnou za odborné provádění prací může být jmenován pouze pracovník, který stavebnímu úřadu prokáže znalosti a zkušenosti odpovídající povaze stavby nebo stavebních prací. U drobných staveb prováděných svépomocí může stavební úřad určit, že stavebník, který má k tomu potřebné předpoklady, odpovídá sám za odborné provádění stavby. Nezajistí-li stavebník odborné provádění stavby, odmítne stavební úřad vydat rozhodnutí o její přípustnosti.
(5) K provedení staveb nebo stavebních prací soukromými osobami, pokud nejde o svépomoc, může dát stavební úřad souhlas, jen jde-li o oprávněné řemeslníky, kteří provádějí práce osobně, a jedná-li se o zcela výjimečné a nezbytně nutné případy, kdy stavbu nebo stavební práce nemůže provést socialistická organizace. Jinak platí pro zadávání staveb nebo stavebních prací socialistickými organizacemi jednotlivcům zvláštní předpisy.*)
(6) Plnění podmínek, za nichž bylo provádění stavby podle odstavců 3 až 5 povoleno, se zkoumá při výkonu státního stavebního dohledu. Zjistí-li stavební úřad, že stavba je prováděna organizací nebo osobou, která stanovené podmínky nesplňuje, zakáže další provádění stavby do doby, než stavebník zjedná nápravu.
Část II
Užívání a udržování stavby
(K §§ 5 a 6 zákona)
§ 7
Užívání stavby
(1) Dokončených staveb nebo jejich dokončených provozně ucelených částí lze užívat jen k povoleným účelům a v souladu s podmínkami, které pro tuto stavbu byly určeny územním rozhodnutím, rozhodnutím o přípustnosti stavby, obsahem schválené dokumentace, rozhodnutím podle čtvrté části vládního nařízení č. 8/1956 Sb., o odevzdání a převzetí dokončených staveb nebo jejich částí a o povolení k jejich uvedení do trvalého provozu (užívání), jinými rozhodnutími a opatřeními stavebního úřadu a opatřeními jiných orgánů vydanými podle zvláštních předpisů (požárních, zdravotnických, bezpečnostních, civilní obrany, o kulturních památkách a o státní ochraně přírody apod.).
(2) Nejsou-li zachovány doklady, z nichž by bylo možno zjistit účel, ke kterému byla stavba povolena, platí, že stavba byla povolena především k účelu, pro který je vybavena, jinak k účelu, ke kterému je užívána.
§ 8
Změny v užívání stavby
(1) Změny ve způsobu užívání staveb nebo jejich částí, v provozním zařízení, ve způsobu výroby a podstatné rozšíření výroby musí ten, kdo je hodlá uskutečnit, předem ohlásit orgánu příslušnému podle § 15 odst. 2 vládního nařízení č. 8/1956 Sb., a to i tehdy, jestliže k jejich provedení nebude potřebí stavebních úprav, které by vyžadovaly vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby; jestliže povolení k trvalému provozu (užívání) vydala vláda, ohlásí se změna Státnímu výboru pro výstavbu. Tento orgán, popřípadě Státní výbor pro výstavbu, rozhodne podle povahy změny, zda se provede nové řízení o uvedení do trvalého provozu (užívání) či zda se vydá nové povolení bez takového řízení, nebo změnu odmítne. V případě, že o věci rozhoduje jiný orgán než stavební úřad, vydá rozhodnutí po projednání se stavebním úřadem, který potvrzuje, že zamýšlená změna není v rozporu s důležitými místními zájmy (§ 25 odst. 2).
(2) Zjistí-li stavební úřad (např. při výkonu státního stavebního dohledu), že se stavby nebo její části užívá k jinému účelu, než ke kterému byla určena, nebo pro který byla vybavena, uloží bez újmy trestního stíhání podle okolností případu vlastníku nebo uživateli stavby,
a) o jejímž uvedení do trvalého provozu (užívání) rozhoduje jiný orgán než stavební úřad, aby jej požádal ve lhůtě, kterou mu zároveň určí, o rozhodnutí ve smyslu odstavce 1; tento orgán vyrozumí o svém rozhodnutí stavební úřad;
b) o jejímž uvedení do trvalého provozu (užívání) je příslušný sám rozhodnout, aby mu předložil podklady potřebné k rozhodnutí ve smyslu odstavce 1.
§ 9
Udržování staveb
(1) Udržovacími pracemi, které je vlastník stavby povinen provádět, se rozumějí práce prováděné pro zachování stavu stavby, který odpovídá rozhodnutím uvedeným v § 7 odst. 1. Vlastník stavby je povinen ohlásit neprodleně stavebnímu úřadu závady na stavbě, které vzbuzují obavu, že by jimi mohla být ohrožena bezpečnost stavby, a provést opatření podle rozhodnutí stavebního úřadu.
(2) Zjistí-li stavební úřad, že určitá stavba je ve vadném stavu, může podle potřeby nařídit provedení odborných zkoušek na náklad vlastníka a nařídit mu, aby provedl opatření, kterými se stavba uvede opět do řádného stavu. Jestliže vlastník takové opatření neprovede, může stavební úřad zajistit jeho provedení správní exekucí.
(3) Hrozí-li nebezpečí, že dojde k ohrožení života nebo zdraví osob v důsledku špatného stavu stavby, nařídí stavební úřad provedení neodkladných zabezpečovacích prací nejbližší stavební organizaci, která je schopna tyto práce provést. Stavební úřad rozhodne o úhradě za tyto práce a nemůže-li vlastník stavby úhradu zajistit zcela nebo zčásti, může mu přiznat příspěvek podle ustanovení § 12.
Část III
Nezbytné stavební úpravy
(K § 7 zákona)
§ 10
Vymezení pojmu
Stavební úřad může vlastníku stavby nařídit, aby provedl na svůj náklad stavební úpravy nezbytné z důvodů hygienických, estetických, památkových, bezpečnostních, komunikačních nebo provozních, zejména
a) připojení na vodovodní nebo kanalizační síť včetně zřízení nebo úpravy domovní instalace, vybavení bytů záchody nebo koupelnami;
b) vybavení velkých obytných budov prádelnami nebo jinými společnými zařízeními, která zlepšují uživatelnost budovy;
c) zřízení záchodů, umýváren a šaten v provozních a veřejných budovách;
d) připojení na elektrické, plynové nebo tepelné vedení včetně zřízení nebo úpravy domovní instalace, zlepšení vytápění;
e) zařízení protipožární nebo zařízení k zabránění živelným pohromám;
f) odstranění stavebních částí, zabraňujících přístupu vzduchu nebo světla do obytných a pracovních místností (převislé stříšky, verandy, kolny, chlévky apod.);
g) zřízení bezpečnostních úkrytů nebo spojovacích průchodů do sousedních budov;
h) zvýšení počtu bytových jednotek nebo rozšíření bytového prostoru změnou dispozice budovy, rozdělením nadměrných bytů na stavebně uzavřené menší byty, jakož i využitím půdních prostor nebo nástavbou (s výjimkou takových úprav u rodinných domků);
i) přeměnu stavby nebo její části, která byla dosud užívána k jiným účelům než k obývání, na byty.
§ 11
Řízení
(1) Před vydáním rozhodnutí o nezbytných stavebních úpravách stavební úřad zjistí
a) zda provedení úpravy je v souladu s požadavky státního plánu rozvoje národního hospodářství a se záměry územního plánování;
b) zda úprava je naléhavá z hlediska obecného zájmu, zejména jde-li o rozhodování o pořadí několika úprav a způsob, možnost i dobu provedení stavebních prací;
c) výši nákladů, kterých by si úprava vyžádala, podle odborného odhadu a způsob jejich úhrady;
d) zda úprava je hospodárná nebo nutná vzhledem k předpokládanému trvání budovy podle jejího stavebního stavu nebo polohy a vzhledem k obtížnosti a nákladnosti stavebních prací, kterých si úprava vyžádá pro zvláštní vlastnosti budovy (konstrukce, dispozice, historický význam, umělecká hodnota).
(2) Stavební úřad vyslechne výkonný orgán místního národního výboru a vlastníka stavby. Bude-li třeba k provedení rozhodnutí, aby třetí osoby trpěly na svých stavbách nebo pozemcích určitá opatření, musí být slyšeny. Je-li třeba konat místní šetření, přizve stavební úřad ještě další osoby, jejichž práv nebo oprávněných zájmů by se nařízená úprava mohla dotknout a projedná zároveň odhad nákladů a způsob jejich úhrady.
(3) V rozhodnutí, kterým se nařizují nezbytné stavební úpravy, je třeba stanovit
a) druh a způsob úpravy,
b) lhůtu k uskutečnění úpravy, a je-li třeba stavebního řízení, také lhůtu, v níž musí být předložena dokumentace,
c) odhad nákladů,
d) popřípadě výši příspěvku.
§ 12
Příspěvek
(1) Nemůže-li vlastník stavby uhradit náklad na nezbytnou stavební úpravu z vlastních prostředků ani z půjčky poskytnuté mu Státní spořitelnou nebo nemá-li z úpravy užitek anebo má-li z ní užitek jen nepatrný v poměru k nákladu, může mu na jeho žádost až do výše 9/10 nákladu přispět stát, pokud nelze poskytnout příspěvek podle jiných předpisů (např. z prostředků památkové péče). Příspěvek nelze vlastníkovi poskytnout, jestliže zvláštní předpisy upravují úhradu těchto nákladů odchylně nebo je-li nutno stavební úpravu nařídit v důsledku zavinění vlastníka.
(2) Žádost o příspěvek na úhradu nákladů je třeba podat u stavebního úřadu
a) zároveň s předložením dokumentace nezbytné stavební úpravy stavebnímu úřadu k projednání nebo
b) do 30 dnů poté, kdy se rozhodnutí stalo vykonatelným, není-li k provedení úpravy třeba stavebního řízení.
(3) V žádosti o příspěvek je třeba uvést a doložit:
a) rozpočet nákladů na úpravu nebo alespoň podrobně odůvodněný jejich odhad,
b) roční čistý výnos stavby za poslední tři roky a
c) břemena váznoucí na stavbě.
(4) Uzná-li stavební úřad, že žádost o poskytnutí příspěvku je odůvodněna, rozhodne s ohledem na obecný zájem o výši příspěvku; přitom posoudí a popřípadě upraví rozpočet nebo odhad nákladů a stanoví příspěvek určitým podílem těchto nákladů.
(5) Požádá-li vlastník stavby již při řízení prováděném podle § 11 o poskytnutí příspěvku, je možno rozhodnutí o výši příspěvku zahrnout do rozhodnutí o nezbytných stavebních úpravách.
(6) Příspěvek se vyplácí prostřednictvím peněžního ústavu přímo organizaci, která provádí stavební nebo montážní práce, a to na podkladě faktur potvrzených stavebním úřadem. Vlastník je povinen předkládat stavebnímu úřadu tyto faktury s doklady o rozsahu provedených prací.
Část IV
Zboření staveb
(K § 8 zákona)
§ 13
Důvody zboření staveb
(1) Zboření stavby nebo její části stavební úřad
a) nařídí, jestliže zjistí, že stavba nebo její část hrozí zřícením nebo jinak ohrožuje bezpečnost nebo zdraví osob (všeobecnou zchátralostí, vlhkostí apod.), a nelze-li ji hospodárně opravit;
b) může nařídit, jestliže stavba nebo její část byla provedena bez rozhodnutí o přípustnosti stavby, v rozporu s ním nebo odchylně od schválené dokumentace;
c) povolí na odůvodněnou žádost vlastníka.
(2) Při rozhodování o zboření stavby se stavební úřad řídí požadavky účelnosti a hospodárnosti, hlediskem obecného zájmu a hlediskem potřeby ochrany památek.*)
§ 14
Společná ustanovení o zboření stavby
(1) Před vydáním rozhodnutí o zboření stavby nebo její části provede stavební úřad místní šetření, k němuž přizve vlastníka stavby, ostatní účastníky řízení, dotčené orgány státní správy a organizaci, která provede zbourání stavby, pokud je již známa. Podle okolností případu může stavební úřad od místního šetření upustit, nejsou-li zbořením stavby dotčeny zájmy třetích osob, nebo prokáže-li vlastník stavby, že s nimi bylo o věci jednáno a že nemají námitek.
(2) Podle výsledků jednání o zboření stavby vydá zpravidla stavební úřad rozhodnutí o zboření stavby již při místním šetření; není-li při šetření přítomen vlastník stavby určené ke zboření, bude mu rozhodnutí doručeno neprodleně do vlastních rukou. V jednoduchých případech může stavební úřad povolit provedení bouracích prací svépomocí; přitom zároveň určí osobu odpovědnou za odborné provedení prací.
(3) V rozhodnutí o zboření stavby nebo její části se uvedou zejména:
a) lhůta, do které je třeba započít s bouracími pracemi, do kdy je třeba stavbu zbořit, kdo zboření provede a kdo za práce odpovídá;
b) podmínky, které je třeba při bourání splnit;
c) opatření, jak se — bez újmy práv vlastníka stavby — naloží s hmotami a předměty, získanými ze zbořené stavby;
d) opatření, kterých je třeba k zabezpečení a k provedení nezbytných úprav na sousedních stavbách a veřejných zařízeních;
e) opatření, kterými se zajistí úpravy pozemků po provedeném zboření z hlediska bezpečnosti, zdravotní nezávadnosti, komunikačních potřeb a vzhledu nebo jiných obecných zájmů.
§ 15
Zboření stavby z důvodu bezpečnosti
(1) Jde-li o zboření podle § 13 odst. 1 písm. a) a hrozí-li nebezpečí z prodlení, je stavební úřad povinen vydat rozhodnutí o zboření stavby ihned. Takové rozhodnutí nemusí obsahovat opatření uvedená v § 14 odst. 3 písm. c) a e), o nichž lze rozhodnout dodatečně.
(2) Není-li v době vydání rozhodnutí zajištěno, kdo provede zboření stavby, projedná stavební úřad zboření stavby s nejbližší stavební organizací, která je k tomu odborně způsobilá. Odmítne-li tato organizace zboření provést, navrhne stavební úřad urychleně potřebná opatření orgánu, který je stavební organizaci nadřízen.
(3) Stavební úřad nařídí uživatelům bytů a jiných místností ve stavbě nebo její části, která má být zbořena, jejich vyklizení. Hrozí-li nebezpečí z prodlení, může být takové rozhodnutí oznámeno ústně ještě před skončením řízení o zboření stavby a může být v něm vyloučen odkladný účinek odvolání. Takové rozhodnutí musí být dodatečně, nejpozději do 3 dnů, potvrzeno písemně.
(4) Je-li ohrožen život nebo zdraví uživatelů bytů a jiných místností ve stavbě nebo její části, která hrozí zřícením, a je-li tu nebezpečí z prodlení, může stavební úřad vydat příkaz k vyklizení, i když nenařídí zboření stavby. Takové rozhodnutí může být vydáno ústně s vyloučením odkladného účinku odvolání a musí být dodatečně, nejpozději do 3 dnů potvrzeno písemně.
(5) Stavební úřad je povinen ihned upozornit příslušný výkonný orgán národního výboru, aby urychleně zajistil náhradní umístění osob, jimž byl dán příkaz k vyklizení, podle předpisů o hospodaření s byty nebo podle předpisů o hospodaření s jinými místnostmi.
§ 16
Opatření u stavby, která byla provedena v rozporu s předpisy
Jestliže zboření stavby nebo její části má být nařízeno podle § 13 odst. 1 písm. b), stavební úřad nejprve přezkouší, zda — bez újmy trestního stíhání stavebníka — není možné dodatečné vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby anebo zda odchylky od schválené dokumentace nebo od podmínek vydaného rozhodnutí o přípustnosti stavby jsou takového rázu, že stavbu nelze zachovat. Přitom vždy uváží, zda zbořením stavby nebo její části nevzniknou větší hospodářské škody než jejím ponecháním. Zboření stavby nebo její části je povinna provést organizace nebo osoba, která stavbu prováděla nebo provádí. Odmítne-li organizace provést zboření stavby, projedná stavební úřad věc s orgánem této organizaci nadřízeným. Jestliže organizace nebo osoba, která stavbu provedla, v době, kdy zboření stavby bylo nařízeno, již neexistují, zajistí zboření stavby její vlastník.
§ 17
Zboření stavby na žádost vlastníka
(1) V žádosti o povolení ke zboření stavby je třeba přesně označit stavbu nebo její část, která se má zbořit, uvést účel, ke kterému je stavba určena, jména a adresy vlastníků sousedních nemovitostí, odůvodnění potřeby odstranění stavby, jméno organizace, která provede zboření, nebo jméno pracovníka odpovědného za dozor při provádění bouracích prací svépomocí. K žádosti je nutno připojit vyjádření výkonného orgánu místního národního výboru, není-li stavebním úřadem.
(2) Stavební úřad může podle svého uvážení uložit žadateli doplnění žádosti a zejména předložení:
a) polohopisného výkresu v měřítku katastrální nebo pozemkové mapy;
b) stavebního výkresu nebo alespoň náčrtku stavby podle skutečného stavu v jednom nebo více vyhotoveních;
c) fotografie současného stavu stavby, z které by byla zřejmá též souvislost stavby s nejbližším okolím;
d) potvrzení výkonných orgánů místního národního výboru o tom, že je zajištěno potřebné náhradní umístění dosavadních uživatelů budovy nebo její části;
e) vyjádření orgánů státní památkové péče, popřípadě dokumentaci podle jejich požadavků, jde-li o chráněné objekty.
§ 18
Zboření stavby v důsledku živelných pohrom a při provedení asanace
(1) Je-li třeba provést zboření stavby nebo její části v důsledku živelných nebo jiných pohrom, může stavební úřad řízení o zboření stavby zjednodušit a poskytnout úlevy z ustanovení § 17 odst. 2.
(2) Jde-li o zboření stavby nebo její části za účelem provedení asanace krajiny nebo asanace obcí, použije se přiměřeně ustanovení části IV s výjimkou ustanovení o nákladech.
§ 19
Zabezpečení sousedních staveb při bourání stavby
Vzniknou-li na sousedních stavbách při bourání závady, které ohrožují jejich bezpečnost, je organizace provádějící bourací práce povinna ihned učinit potřebná opatření a oznámit to neprodleně stavebnímu úřadu, který stanoví další postup.
§ 20
Náklady zboření stavby
(1) Náklady spojené se zbořením stavby nebo její části včetně potřebných nařízených zkoušek, zabezpečení okolních budov a nutných úprav pozemků po provedeném zboření, nese její vlastník.
(2) Je-li na sousední stavbě pro její vadný stav třeba zabezpečovacích prací většího rozsahu, než jaké by byly nutné při jejím nezávadném stavu, hradí zvýšené náklady těchto prací vlastník sousední stavby.
(3) Není-li vlastník schopen stavbu odstranit nebo odmítá-li tak učinit [v případech uvedených v § 13 odst. 1 písm. a) a b)], zajistí stavební úřad provedení příkazu ke zboření stavby správní exekucí na náklad vlastníkův. Provádí-li se exekuce náhradním výkonem, navrhne stavební úřad vlastníku stavby určené ke zboření, aby se zavázal k přenechání stavebního materiálu a předmětů vytěžených ze zbořené stavby stavebnímu úřadu ke krytí nákladů exekuce. Jestliže vlastník stavby nesouhlasí, zajistí stavební úřad vymáhání nákladů exekučního řízení podle obecných předpisů. Stejně postupuje, i pokud jde o část nákladů, k jejímuž krytí přenechaný materiál nepostačuje. Nemůže-li vlastník stavby uhradit rozdíl bez ohrožení výživy vlastní a své rodiny, může stavební úřad upustit od vymáhání těchto nákladů a uhradit je z prostředků na nezbytné stavební úpravy.
Část V
Stavební úřady
(K § 9 zákona)
§ 21
Orgány s působností stavebního úřadu
Stavebními úřady jsou
a) výkonné orgány místních národních výborů vykonávající v den počátku účinnosti této vyhlášky působnost stavebního úřadu podle dosavadních předpisů;
b) výkonné orgány místních národních výborů, které mají řádně vybudovanou stavební službu a které určí rada krajského národního výboru po slyšení rady okresního národního výboru vyhláškou v Úředním listě;
c) výkonné orgány ostatních místních národních výborů v rozsahu působnosti přenesené na ně podle ustanovení § 22;
d) výkonné orgány okresních národních výborů;
e) výkonný orgán okresního nebo krajského národního výboru, popřípadě orgán jimi určený, je-li prováděna stavba v obvodu několika stavebních úřadů;
f) výkonný orgán krajského národního výboru v rozsahu pravomoci přenesené na něj podle § 24 odst. 2 zákona;
g) jiné orgány, na něž byla přenesena pravomoc podle § 24 odst. 1 zákona; názvy, sídla a působnost těchto orgánů se vyhlašují v Úředním listě nebo jiným vhodným způsobem.
§ 22
Přenesení působnosti stavebního úřadu
(1) Výkonné orgány místních národních výborů, které nejsou stavebními úřady ve smyslu § 21 písm. a) a b), vykonávají tuto působnost stavebního úřadu:
a) vydávají rozhodnutí o přípustnosti stavby podle § 11 odst. 4 vyhlášky č. 22/1958 Ú. l., o dokumentaci investiční výstavby jednotných zemědělských družstev;
b) dozírají na stav budov a na stavební činnost v obci vůbec; v rámci tohoto dozoru navrhují výkonným orgánům okresních národních výborů potřebu oprav, úprav nebo zboření staveb. Zvlášť dozírají, aby nebyly prováděny stavby na pozemcích, na kterých nebyly povoleny, a aby nebyly prováděny přípravné práce na pozemcích, pro které nebylo vydáno rozhodnutí o umístění stavby (územní rozhodnutí).
(2) Výkonný orgán okresního národního výboru může přenést na výkonný orgán místního národního výboru, který není stavebním úřadem ve smyslu § 21 písm. a) a b), tuto působnost stavebního úřadu:
a) provádět místní šetření při stavebním řízení;
b) vydávat rozhodnutí o přípustnosti stavby při změnách drobných soukromých staveb, jimiž se mění půdorysné uspořádání, nemění se však půdorysná velikost [§ 4 písm. b)] a výškové zastavění těchto staveb;
c) vydávat rozhodnutí o přípustnosti stavby pro jednotlivé adaptace a drobné zemědělské stavby jednotných zemědělských družstev v případech, kdy rozpočtová částka převyšuje Kčs 25 000.
Týkají-li se však stavební úpravy uvedené pod písm. b) a c) památkově chráněných objektů a staveb v oblastech přírodních rezervací, přísluší vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby výkonnému orgánu okresního národního výboru.
(3) Výkonný orgán okresního národního výboru může přenést na výkonný orgán místního národního výboru, u něhož jsou dány podmínky pro správné rozhodování v technicky obtížnějších případech, ještě tuto působnost:
a) vydávat rozhodnutí o přípustnosti dočasných staveb, má-li stavba sloužit svému účelu nejdéle dva roky;
b) vydávat rozhodnutí o přípustnosti pomocných staveb;
c) vydávat rozhodnutí o přípustnosti drobných staveb s výjimkou rodinných domků, nepřesahuje-li náklad na stavbu Kčs 50 000;
d) vydávat rozhodnutí o přípustnosti stavby rodinných domků v případech, kdy jde o soustředěnou výstavbu rodinných domků prováděnou dodavatelským způsobem podle územního plánu a podle schválených typových podkladů;
e) vydávat rozhodnutí o přípustnosti změn stavby nebo prací odstraňujících účinky opotřebení stavby, nepřesahuje-li náklad Kčs 50 000;
f) vydávat rozhodnutí o přípustnosti staveb energetických děl, které svým rozsahem a významem nepřesahují obvod místního národního výboru;
g) potvrzovat soulad změn podle § 8 odst. 1 s důležitými místními zájmy u provozoven, které po provedené změně nebudou mít více než 20 výrobních zaměstnanců;
h) vydávat povolení ke zboření přízemních staveb;
i) vydávat povolení k uvedení staveb nebo jejich provozne ucelených částí do trvalého provozu (užívání) v případech uvedených pod písm. a) až f) tohoto odstavce.
(4) Výkonný orgán okresního národního výboru může přenést působnost stavebního úřadu podle odstavců 2 a 3 zcela nebo částečně nebo ji omezit jen na určité druhy činnosti, popřípadě na určité druhy staveb. Rozhodnutí o přenesení působnosti může též časově omezit a může je odvolat. Při rozhodování o přenesení působnosti přihlédne k tomu, jak je výkonný orgán místního národního výboru vybaven odbornými silami, popřípadě též za pomoci aktivu odborně kvalifikovaných pracovníků.
(5) Rozsah přenesení působnosti stavebního úřadu na výkonný orgán místního národního výboru se vyhlásí v obci i v okrese obvyklým způsobem.
Část VI
Stavební řízení
(K §§ 10 až 12 zákona)
§ 23
Žádost o vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby
(1) Před započetím přípravných prací pro stavbu (např. dovoz materiálu na staveniště, příprava staveniště, úprava příjezdu ke staveništi) a není-li přípravných prací třeba, před započetím vlastních stavebních prací, požádá stavebník stavební úřad o vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby a předloží předepsanou dokumentaci. U staveb uvedených v § 24 odst. 1 písm. b) je přípustno, aby stavebník požádal o povolení přípravných prací ještě před podáním žádosti o vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby. Stavební úřad určí, jak má být tato žádost doložena.
(2) Žádosti o vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby se předkládají u výkonného orgánu místního národního výboru místa stavby. Dotýká-li se však stavba obvodů několika místních národních výborů, předkládá se žádost přímo příslušnému stavebnímu úřadu.
(3) Výkonný orgán místního národního výboru předloží žádost se svým vyjádřením příslušnému stavebnímu úřadu do 7 dnů, není-li sám stavebním úřadem.
§ 24
Předepsaná dokumentace a další doklady
(1) Předepsanou dokumentaci se rozumí:
a) u staveb, na něž se vztahují předpisy o dokumentaci staveb, zadávací (jednostupňový) projekt bez rozpočtové části a bez technických výpočtů. Dokumentace se předkládá stavebnímu úřadu ve dvou vyhotoveních. Stavební úřad určí, které části projektu si ponechá v jednom vyhotovení pro svou potřebu;
b) u ostatních staveb stavební výkresy v měřítku 1 : 100 včetně situačního plánu stavby v měřítku nejméně katastrální mapy, technický popis stavby včetně technických výpočtů, jednoduchý rozpočet nákladů, výkaz potřebných stavebních hmot a ostatní doklady, určené zvláštními předpisy nebo stavebním úřadem. Neposkytuje-li situační plán stavby dostatečný podklad pro rozhodnutí, může si stavební úřad vyžádat jeho doplnění, popřípadě přepracování a určí obsah i měřítko požadovaného situačního plánu stavby. Dokumentace se předkládá ve dvou vyhotoveních a není-li výkonný orgán místního národního výboru místa stavby stavebním úřadem, ve třech vyhotoveních.
(2) K žádosti o vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby je třeba dále předložit doklad o tom, že stavebník je vlastníkem stavebního pozemku nebo má právo stavby na pozemku anebo požádal o jeho vyvlastnění.
(3) Neposkytuje-li předložená dokumentace dostatečný podklad pro posouzení stavebního úřadu a jeho rozhodnutí, vyžádá si stavební úřad od stavebníka na jeho náklad zpřesnění nebo doplnění dokumentace dalšími výkresy, rozbory, specifikacemi nebo jinými doplňky.
§ 25
Místní šetření
(1) Při místním šetření projedná stavební úřad žádost o vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby se stavebníkem a ostatními účastníky řízení, s výkonným orgánem místního národního výboru, s orgány hygienické a protiepidemické služby, s dotčenými orgány státní správy (orgány požární ochrany, civilní obrany, státní památkové péče, dopravy, vojenské správy, báňské správy, spojů aj.), s orgány inspekce práce, s projektantem a organizací, která provede stavbu. Stavební úřad dbá, aby se místního šetření zúčastnil jen nezbytný počet osob, jejichž přítomnost při šetření je nutná; může si proto před místním šetřením opatřit písemné vyjádření dotčených orgánů státní správy, jestliže toto vyjádření postačí k posouzení žádosti.
(2) Při místním šetření zjišťuje stavební úřad, zda a do jaké míry jsou navrhovanou stavbou dotčeny obecný zájem a oprávněné zájmy účastníků, a připravuje podklady pro takové rozhodnutí, které zajistí, aby navrhovaná stavba byla v souladu s nejdůležitějšími zájmy. Místní šetření musí být vždy provedeno, jde-li o novostavby a stavby, které by mohly způsobit zhoršení poměrů zdravotních, dopravních, bezpečnostních, sociálních nebo estetických. Od místního šetření může stavební úřad upustit, jen jde-li o jednoduché stavby a jsou-li mu dobře známy poměry staveniště a jeho okolí.
(3) Stavební úřad pozve účastníky řízení, orgány a organizace uvedené v odstavci 1 písemně nebo prostřednictvím výkonného orgánu místního národního výboru nejméně 7 dní před konáním místního šetření. V pozvání uvede, kde lze nahlédnout do dokumentace navrhované stavby a upozorní, že námitky lze uplatnit nejpozději při místním šetření. Ve výjimečných případech (při stavbách dálkových vedení elektrických, plynových aj.) pozve stavební úřad účastníky řízení k místnímu šetření vyhláškou vyvěšenou u místních národních výborů, jejichž území se navržená stavba dotýká. Písemně pozve orgány státní správy, stavebníka, projektanta a organizaci, která stavbu provede.
(4) Účastníky řízení jsou vedle stavebníka též vlastníci (uživatelé) sousedních nemovitostí, popřípadě jiné osoby, jejichž práv či oprávněných zájmů by se mohla stavba dotknout.
(5) Orgány hygienické a protiepidemické služby, požární ochrany, civilní obrany, památkové péče, dopravy, spojů, vojenské správy, báňské správy, inspekce práce, popřípadě jiné dotčené orgány státní správy a orgány financujících ústavů jsou povinny na dožádání stavebního úřadu sdělit svoje vyjádření k projednávané dokumentaci stavby na podkladě odborného posouzení a ve svém vyjádření uvést, zda dokumentace splňuje jejich požadavky. Stavební úřad si takové vyjádření vyžádá, není-li již obsaženo v předložené dokumentaci.
§ 26
Otázky, které stavební úřad přezkoumává ve stavebním řízení
(1) Součástí řízení o vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby je prověření zastavovacího plánu stavby. Stavební úřad je povinen prověřit zastavovací plán stavby, je-li k tomu příslušný podle zákona o územním plánování a prováděcích předpisů k němu, jinak zajistí prověření zastavovacího plánu u příslušného orgánu dříve, než vydá rozhodnutí o přípustnosti stavby. Orgány, které rozhodují o přípustnosti stavby podle zvláštních předpisů,*) jsou povinny opatřit si vyjádření výkonného orgánu příslušného národního výboru k zastavovacímu plánu z hlediska územního plánování; jeho vyjádření je pro tyto orgány závazné.
(2) Pro zajištění komplexnosti a plynulosti výstavby stavební úřad přezkoumá, zda je zajištěno včasné vybudování technického a občanského vybavení, potřebného k užívání stavby, a to zejména
a) zda bude včas vybudováno technické zařízení potřebné pro plynulé provádění stavby (komunikace, vodovod, kanalizace, přívody elektřiny, plynu apod.);
b) zda bude nejpozději při uvádění stavby do trvalého provozu (užívání) vybudováno ostatní technické zařízení (osvětlení, komunikace apod.);
c) zda s ohledem na účel stavby budou včas vybudována alespoň nezbytná občanská zařízení (zařízení obchodní, pro dopravu, spojová zařízení apod.);
d) zda budou včas provedeny terénní a sadové úpravy.
(3) Zjistí-li stavební úřad závady, které by znemožňovaly používání stavby po jejím dokončení, zajistí jejich odstranění stanovením podmínek podle § 29. Požadavek na odstranění ostatních závad uplatní připomínkou podle § 30, popřípadě sdělí tyto závady dotčeným orgánům státní správy.
(4) Se stavebním řízením se spojují, pokud to povaha věci nevylučuje, i jiná řízení nutná k uskutečnění stavby, která provede — pokud není k tomu příslušný jiný orgán — rovněž stavební úřad (řízení podle předpisů o hořlavinách a výbušinách, řízení podle předpisů o vodním hospodářství, řízení o zboření stavby, řízení o stanovení pásem hygienické ochrany aj.).
(5) U staveb, na které se vztahují předpisy o dokumentaci staveb a u kterých je dokumentace přezkoumávána z hlediska jiných předpisů (bezpečnostních, horních, zdravotních, požárních, dopravních, technických apod.) příslušnými orgány (orgány hygienické a protiepidemické služby, státní báňské správy, požární ochrany, civilní obrany, památkové péče, dopravy, spojů aj. a orgány schvalujícími dokumentaci), stavební úřad předloženou dokumentaci z hlediska těchto předpisů nepřezkoumává. Za správnost technických výpočtů projektu odpovídá projektant.
§ 27
Zjednodušené stavební řízení
(1) Zjednodušené stavební řízení provede stavební úřad, jestliže byla v průběhu projednávání dokumentace podle předpisů o dokumentaci staveb zajištěna vyjádření orgánů hygienické a protiepidemické služby, všech dotčených orgánů státní správy, orgánů inspekce práce a jejich vzájemný soulad a zjištěno stanovisko účastníků řízení, získán jejich souhlas nebo sjednány s nimi písemné dohody. V míře, v jaké byly požadavky příslušných orgánů splněny, omezí stavební úřad projednání dokumentace s nimi ve stavebním řízení.
(2) Jestliže byl u staveb dálkových vedení získán souhlas účastníků řízení podle odstavce 1, omezí stavební úřad stavební řízení v části trasy, která neprobíhá zastavěným územím, na přezkoumání souladu dokumentace s územními plány a na přezkoumání komplexnosti a plynulosti výstavby.
§ 28
Rozhodnutí o podmínkách stavebního úřadu a o námitkách účastníků řízení
(1) U staveb, jejichž dokumentace je schvalována podle předpisů o dokumentaci staveb, rozhodne stavební úřad před vlastním rozhodnutím o přípustnosti stavby o podmínkách pro vydání tohoto rozhodnutí a o námitkách účastníků řízení. Stanovené podmínky musí vyplývat ze zjištění provedených ve stavebním řízení. Výjimečně může stavební úřad vydávat rozhodnutí o námitkách účastníků řízení postupně tak, aby stanovení podmínek a vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby nebylo zdržováno průběhem odvolacího řízení o námitkách. Proti rozhodnutí, jímž stavební úřad stanoví závazné podmínky pro vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby, je přípustné odvolání.
(2) U ostatních staveb stanoví stavební úřad podmínky pro provedení stavby a rozhodne o námitkách účastníků řízení v rozhodnutí o přípustnosti stavby.
(3) Stavební úřad se pokusí dosáhnout dohody i o námitkách účastníků řízení, které mají občanskoprávní charakter. Nedojde-li k dohodě, odkáže účastníky na soud.
§ 29
Obsah podmínek a jejich závaznost
(1) Obsahem podmínek, které jsou pro stavebníka závazné, je zejména stanovení uličních a stavebních čar, výškových bodů, výšky římsy a hřebenu, šířky chodníku, zajištění souladu architektonického řešení stavby s okolím, zejména pokud jde o hmoty, měřítka, barvy, strukturu a materiál krytin a jiné vztahy k okolí, jakož i úpravy zařízení staveniště, aby co nejméně narušovalo existující zeleň, nepřekáželo dopravě a nezabíralo plochy, kterých je třeba pro jiné účely. Je-li předložená dokumentace v rozporu s územním rozhodnutím, uloží stavební úřad v dohodě s orgánem územního plánování stavebníku upravit dokumentaci stavby. Podmínky mohou se týkat také komplexní vybavenosti stavby (§ 26 odst. 2 a 3).
(2) Při stanovení podmínek, popřípadě současně s rozhodnutím o přípustnosti stavby rozhodne stavební úřad o rozsahu pozemků, jichž smí být použito při provádění stavby a určí potřebné podmínky a výši náhrady za jejich užívání, nedojde-li o tom mezi účastníky k dohodě nebo není-li zvláštními předpisy*) stanoveno jinak.
(3) Jestliže schvalovací orgány příslušné podle předpisů o dokumentaci staveb nesouhlasí se stanovenými podmínkami, musí věc projednat se stavebním úřadem, a nedojde-li k dohodě, s orgány jemu nadřízenými, které přezkoumají jeho rozhodnutí mimo odvolací řízení podle ustanovení správního řádu. Schvaluje-li dokumentaci stavby orgán, který je stavebnímu úřadu nadřízen a nesouhlasí-li s jeho podmínkami, přezkoumá rozhodnutí stavebního úřadu stejným způsobem. Pokud nedojde ke změně podmínek touto cestou nebo cestou odvolání, jsou jimi schvalovací orgány vázány.
§ 30
Připomínky stavebního úřadu
(1) Stavební úřad může dávat orgánu příslušnému k posouzení a schválení dokumentace podle předpisů o dokumentaci staveb připomínky až do skončení schvalovacího řízení. Připomínky se mohou týkat zejména
a) použití pokrokových technických řešení;
b) využití místních zdrojů materiálů nebo výroby;
c) zabezpečení včasného vybudování technického zařízení potřebného pro plynulé provádění staveb;
d) zařízení staveniště se zřetelem k budoucí možnosti jeho stálého použití a bytů pro zaměstnance se zřetelem k možnosti jejich použití již během provádění stavby;
e) komplexní vybavenosti, pokud jde o technická zařízení, občanská vybavení a zeleň vzhledem k povaze a účelu stavby.
(2) Připomínkami stavebního úřadu nejsou schvalovací orgány vázány, jsou však povinny je projednat a výsledek projednání písemně sdělit stavebnímu úřadu.
§ 31.
Rozhodnutí o přípustnosti stavby
(1) U staveb, na něž se vztahují předpisy o dokumentaci staveb, vydá stavební úřad rozhodnutí o přípustnosti stavby, jen je-li schválenou dokumentací zabezpečeno dodržení stanovených podmínek. Není-li tomu tak, žádost o vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby zamítne. Stavební úřad může požadovat, aby mu stavebník prokázal splnění stanovených podmínek předložením příslušných částí prováděcího projektu.
(2) Při vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby opatří stavební úřad schválenou dokumentaci schvalovací doložkou a vrátí jedno vyhotovení dokumentace stavebníkovi spolu s rozhodnutím. Část druhého vyhotovení, kterou potřebuje k výkonu stavebního dohledu, si ponechá a zbytek vrátí stavebníkovi.
(3) O rozhodnutí o přípustnosti stavby a stanovených podmínkách vyrozumí stavební úřad vždy výkonný orgán místního národního výboru a zašle mu, jde-li o stavby, jejichž dokumentace se neschvaluje podle předpisů o dokumentaci staveb, jedno vyhotovení projektu k výkonu stavebního dohledu.
(4) Rozhodnutí o přípustnosti stavby pozbývá platnosti uplynutím dvou let od jeho vydání, nebylo-li v této lhůtě započato se stavebními pracemi. Platnost rozhodnutí může stavební úřad prodloužit na žádost stavebníka.
§ 32
Vytýčení stavby
(1) O rozhodnutí o přípustnosti stavby vyrozumí stavební úřad příslušný oblastní ústav geodézie a kartografie — okresní měřické středisko. Jestliže organizace provádějící stavbu, projektant stavby nebo její investor nemají orgán oprávněný k zeměměřickým pracím podle § 3 zákona č. 61/1951 Sb., jímž se zrušují oprávnění civilních techniků a inženýrské komory, nebo nemohou ze závažných důvodů provést vytyčovací práce, požádá stavební úřad příslušné okresní měřické středisko o vytýčení hlavních tras, stavebních čar a výškových úrovní na staveništi a dodá mu potřebné vytyčovací podklady. Náklady na vytýčení stavby nese stavebník.
(2) O provedeném vytýčení a stabilizaci vytýčených bodů vyhotoví orgán, který vytýčení provedl, protokol a odevzdá jej stavebnímu úřadu s příslušnými vytyčovacími náčrty a podklady.
(3) Vytýčení stavebních objektů na základě vytýčených a stabilizovaných bodů stavebních čar a výškových úrovní je povinna provést stavební organizace.
(4) V případě potřeby si stavební úřad může vyžádat od okresního měřického střediska kontrolu jakýchkoliv vytyčovacích prací na staveništi provedených.
Část VII
Státní stavební dohled, archivování dokumentace
(K §§ 13 a 14 zákona)
§ 33
Oprávnění orgánů státního stavebního dohledu
(1) Při výkonu státního stavebního dohledu je stavební úřad oprávněn zejména zjišťovat,
a) jsou-li stavby prováděny organizací oprávněnou podle § 6;
b) zda je zařízení staveniště upraveno hospodárně, není-li prováděním stavby nadměrně omezován provoz na komunikacích, není-li zbytečně ničena zeleň nebo zda nejsou zbytečně omezovány oprávněné zájmy vlastníků sousedních nemovitostí;
c) jsou-li na staveništi všechny doklady potřebné k provádění stavby a je-li řádně veden stavební deník;
d) jsou-li stavební práce prováděny odborně a hospodárně, jsou-li dodržovány hospodářské a technické normy a jiné předpisy týkající se výstavby a jsou-li prováděny předepsané zkoušky;
e) zda je stavba prováděna v souladu s územním rozhodnutím, rozhodnutím o přípustnosti stavby, schválenou dokumentací nebo jinými rozhodnutími stavebního úřadu;
f) jsou-li odpovědnými orgány prováděny předepsané dozory (technický dozor investora, autorský dozor projektanta, vnitropodnikový dozor stavební organizace, dozor orgánů inspekce práce, popřípadě odborný dozor z hlediska památkové péče). Stavební úřad nepřebírá odpovědnost za plnění povinností těchto orgánů;
g) je-li řádně a včas prováděna údržba staveb;
h) zda jsou stavby užívány jen k povoleným účelům;
i) jsou-li dodržovány předpisy o umísťování zařízení podle § 57;
j) jsou-li plněny jeho příkazy.
(2) K posílení vlastní činnosti na úseku státního stavebního dohledu organizuje stavební úřad činnost výkonných orgánů místních národních výborů ve svém obvodu působnosti a pomáhá jim při vytváření aktivů občanů pro výkon státního stavebního dohledu.
(3) Při výkonu státního stavebního dohledu spolupracují stavební úřady s jinými orgány státní správy, kterým přísluší zabezpečit správné provádění, užívání a údržbu staveb, zejména s orgány státní památkové péče a státní ochrany přírody, orgány hygienické a protiepidemické služby, orgány požární ochrany, vodohospodářskými orgány, orgány inspekce práce, orgány financujícího ústavu apod.
§ 34
Opatření při výkonu státního stavebního dohledu
(1) Zjistí-li stavební úřad při výkonu státního stavebního dohledu závadu, vyzve podle povahy věci vlastníka nebo uživatele stavby, stavebníka, projektovou nebo stavební organizaci nebo odpovědný orgán, aby zjednali nápravu. Tato výzva může být provedena zápisem do stavebního deníku, písemným oznámením nebo protokolárně. Je-li výjimečně provedena ústně, poznamenává se ve spisech stavebního úřadu. Výzva musí vždy obsahovat stručné důvody a lhůtu, do které má být náprava zjednána.
(2) Jestliže osoby nebo organizace uvedené v odstavci 1 nedbají výzvy stavebního úřadu nebo nelze-li očekávat, že bude výzvy uposlechnuto, vydá stavební úřad rozhodnutí, ve kterém nařídí zjednání nápravy.
(3) Jde-li o závady formálního rázu (např. na stavbě chybí některé podklady) nebo o menší závady, u nichž je jisto, že budou odpovědným orgánem odstraněny, upozorní stavební úřad na ně odpovědného pracovníka a věc poznamená ve stavebním deníku a ve svých spisech.
§ 35
Zajištění podmínek pro řádný výkon státního stavebního dohledu
(1) Aby byly zajištěny podmínky pro řádný výkon státního stavebního dohledu,
a) je stavebník povinen ohlásit stavebnímu úřadu zahájení stavby a stavebních prací nejpozději 15 dní před jejich započetím;
b) organizace, která provádí stavbu nebo stavební práce, je povinna mít na stavbě k dispozici dokumentaci týkající se prováděné stavby. Tato organizace zajistí, aby ke zdůraznění odpovědnosti byla na všech stavbách, a to v době přípravy i během provádění stavby, umístěna tabule s označením projektové organizace a odpovědného projektanta, jakož i stavební organizace a odpovědného vedoucího stavby; toto ustanovení neplatí pro stavby, pro něž je přenesena pravomoc stavebního úřadu podle ustanovení § 24 zákona na jiné orgány;
c) na stavbě musí být k dispozici stavební deník.
(2) Podrobnosti o obsahu stavebního deníku a o jeho vedení na stavbách prováděných dodavatelským způsobem upravují zvláštní předpisy*). U drobných soukromých staveb prováděných svépomocí vede stavební deník stavebník a záznamy v něm spolupodepisuje osoba odpovědná za odborné vedení stavby; v deníku se zaznamenávají rozhodnutí o přípustnosti stavby, nařízení a připomínky orgánů státního stavebního dohledu, odchylky od schválené dokumentace, způsob nabytí stavebního materiálu a jeho spotřeba.
§ 36
Archivování dokumentace
(1) Dokumentace, kterou si stavební úřad ponechá podle ustanovení § 31 odst. 2, se přehledně archivuje nejméně ještě dva roky po odstranění stavby nebo její ucelené části. Stavební úřad je oprávněn vyžádat si k archivním účelům i potřebné výkresy z prováděcího projektu upravené podle skutečného provedení stavby nebo její části z důvodů uměleckých nebo historických nebo výkresy těch částí stavby, které jsou nesnadno přístupné nebo dodatečně těžko zjistitelné.
(2) O vyřazení dokumentace rozhodne stavební úřad v dohodě s příslušným státním archívem, a pokud jde o stavební památky, také po projednání s odborem školství a kultury rady krajského národního výboru. Trvale musí být uchovávány zastavovací plány se zakreslením skutečného stavu technického vybavení (inženýrských sítí) a takové části dokumentace, které mohou sloužit kulturně historickým studiím.
§ 37
Povinnost vlastníka stavby uchovávat a doplňovat dokumentaci stavby
(1) Vlastník stavby je povinen uchovávat po celou dobu užívání stavby úplnou dokumentaci stavby se všemi rozhodnutími, která se stavby týkají.
(2) Vlastník stavby je povinen dokumentaci stavby doplňovat, aby odpovídala skutečnému stavu stavby. Je povinen ji uchovávat na bezpečném místě a při zcizení stavby ji odevzdat novému vlastníku. Při likvidaci stavby je povinen odevzdat celou dokumentaci stavebnímu úřadu, který rozhodne, jak s ní má být naloženo.
Část VIII
Asanace
(K §§ 15 a 16 zákona)
§ 38
Účel asanace krajiny a obcí
(1) Účelem asanace krajiny je odstranění závad na pozemcích a zlepšení stavu krajiny v celku i jednotlivostech tak, aby byl dobrý stav krajiny nejen udržován, ale postupně stále zlepšován. Asanační území krajiny zahrnuje plochy mimo zastavěnou část obce, na nichž vznikly závady nebo porušení dobrého vzhledu krajiny nebo jejího kulturního charakteru anebo její způsobilosti pro další hospodářské využití působením přírodních a jiných vlivů (sesouváním, zbahněním půdy, poddolováním, těžbou, špatným vodním, zemědělským nebo lesním hospodářstvím aj.).
(2) Účelem asanace obcí je odstranění nebo úprava staveb anebo úprava pozemků, jejichž současný stav nevyhovuje požadavkům výstavby obce. Asanační území obce zahrnuje plochy zastavěné části obce nebo plochy určené k jejímu rozšíření, na kterých se vyskytují závady zastavění (např. neúměrná hustota zastavění), závady dopravní, zdravotní či stavební, spočívající ve zchátralosti stavby, podmáčení a vlhkosti stavby, v nedostatku světla a vzduchu ve stavbách, v nadměrném, lidskému zdraví škodlivém zamořování ovzduší, v přímém ohrožování vodních zdrojů, v nedostatečném vybavení budov nebo ve vzhledu budov, jejich částí nebo jejich příslušenství nebo v narušení jejich historického rázu.
(3) Asanace se také provádí na území památkově významném tvořícím svým uspořádáním charakteristické kulturní celky a prostory, jejichž zachování vyžaduje vhodnou úpravu nebo odstranění rušivých staveb nebo jejich částí.
§ 39
Provádění asanace
(1) Asanace se provádí vždy na podkladě územního plánu rajónu nebo sídliště, který vymezí též asanační území a obsahuje návrh postupu asanace. Ve zprávě k územnímu plánu musí být také uveden odhad nákladů na asanaci na základě provedených průzkumů, který obsahuje náklady na opatření nemovitostí, na odstranění staveb nebo jejich částí, na zabezpečení a úpravu staveb v památkově chráněných obvodech a na výstavbu náhradních obytných a jiných staveb nebo veřejných zařízení. Při odhadu nákladů je třeba přihlédnout i k hodnotě věcí získaných při provádění asanace, pokud se dají upotřebit (např. stavební materiál ze zbořených staveb).
(2) Součástí podrobného územního plánu, kterým se řeší asanace v památkově chráněných obvodech, jsou též návrhy na celkové řešení prostorů se zakreslením dosavadního zastavění a se stavebními architektonickými úpravami staveb, doložené potřebnými půdorysy, řezy, perspektivními výkresy, popřípadě fotografiemi a modely.
(3) Před schválením územního plánu, kterým se řeší též asanace území, posoudí stavební úřad návrh na postup asanace a její rozvržení do etap, náklad realizace těchto etap, popřípadě přechodné úpravy území, a navrhne schvalovacímu orgánu další podmínky pro asanaci.
(4) Po rozhodnutí krajského národního výboru o uskutečnění asanace jejím zařazením do plánu hospodářského rozvoje kraje rozhodne stavební úřad o provedení postupných a soustavných úprav území, určí rozsah a způsob provedení úprav a jejich časové pořadí a způsob přechodné úpravy pozemků. Rozhodnutí doručí vlastníkům nemovitostí dotčených těmito úpravami. Současně předběžně stanoví výšku příspěvku osob neb organizací, kterým z úpravy vzejde užitek, nebo podíly na nákladech úprav osobám nebo organizacím, jejichž činností nebo zanedbáním povinností vznikly závady, které je nutno asanací odstranit. Stavební úřad zajistí dokumentaci potřebnou pro účely asanace prostřednictvím investorského útvaru příslušného národního výboru.
(5) Podle postupu uskutečňování asanace rozhoduje stavební úřad o přípustnosti staveb, popřípadě vydává povolení nebo nařízení ke zboření staveb.
(6) Při asanaci krajiny na uzavřeném území vyhrazeném pro ozbrojené síly se postupuje obdobně s přihlédnutím ke zvláštním podmínkám tohoto území.
§ 40
Úhrada nákladů asanace
(1) Úhradu nákladů na provedení asanace zajistí výkonný orgán krajského národního výboru v plánu hospodářského rozvoje kraje.
(2) Po zjištění přesných nákladů asanačních prací stanoví stavební úřad částky, kterými mají přispět povinné osoby nebo organizace na úhradu nákladů asanačních prací, a vydá rozhodnutí, jímž jim uloží jejich zaplacení. Zároveň stanoví po dohodě s finančním odborem rady svého národního výboru podmínky placení.
§ 41
Drobná asanace
(1) Drobnou asanací se rozumí provedení úprav nebo zřízení věcných břemen u jednotlivých staveb nebo pozemků, jimiž se odstraňují závady stavební, zdravotní, komunikační nebo hospodářské. K provedení drobné asanace není nutno opatřit předem územní plán. Oprávněnost asanačního zásahu z hlediska širších vztahů je nutno podle potřeby prokázat v zastavovacím plánu nebo v situačním plánu stavby. Jako drobnou asanaci nelze provést zboření stavby; lze však nařídit přemístění ohradních zdí, plotů, žump, rigolů a podobných drobných zařízení. Národní majetek smí být zatížen věcným břemenem jen v případech a za podmínek stanovených předpisy o správě národního majetku.
(2) Při provádění drobné asanace jde zejména o
a) zamezení vnikání zemní vlhkosti do stavby a odstranění jeho následků,
b) úpravy k zamezení unikání nebo prosakování splašků do okolí,
c) opatření k odstranění požárních závad,
d) zřizování potřebných průchodů a podloubí a úpravy nároží za účelem zlepšení veřejné komunikace.
(3) Menší změny hranic zastavěného pozemku vůči nezastavěné částí sousedního pozemku nebo zřízení věcných břemen, kterých je třeba k odstranění nebo alespoň zmírnění stavebních, zdravotních nebo hospodářských závad, smějí být provedeny, jen nevzniknou-li v užívání sousedního pozemku stejně závažné nebo větší nedostatky, než které se mají odstranit.
(4) O nutnosti drobné asanace rozhodne stavební úřad buď k žádosti účastníků nebo z vlastního podnětu. Může přitom stanovit podmínky pro provedení drobné asanace. Drobná asanace musí být v souladu se schválenými územními plány, pokud existují.
(5) Dohodnou-li se sousedé na úpravě hranic pozemků, z nichž alespoň jeden je zastavěný, je k uskutečnění takové úpravy třeba povolení stavebního úřadu.
(6) Náklady spojené s drobnou asanací nese ten, jehož činností nebo zanedbáním povinností nutnost úprav vznikla anebo v jehož zájmu se asanace provádí. Případné podíly na nákladech asanace, pokud se o nich účastníci nedohodnou, stanoví stavební úřad v rozhodnutí o drobné asanaci.
Část IX
Přikázání pozemků do dočasného užívání
(K § 17 zákona)
§ 42
(1) Stavební úřad přikazuje organizacím socialistického sektoru na jejich žádost, je-li to nutné z hospodářských nebo jiných obecných zájmů, k dočasnému užívání nezastavěné pozemky v zastavěné části obce; přitom přihlíží k tomu, jakým způsobem byl pozemek dosud užíván. Tímto opatřením stavebního úřadu má být umožněno především národním výborům pečovat o vhodné využití dosud nevyužitých nebo neplně využitých pozemků.
(2) Přikázání pozemků do dočasného užívání může být zpravidla provedeno, jde-li o zřízení přechodných parkovišť a komunikací nebo dětských hříšť a o lepší úpravu obce zřízením trávníků nebo jiné zeleně.
(3) V žádosti je třeba uvést účel, ke kterému má být pozemku použito, a zdůvodnění, že takové použití je nutné z hospodářských nebo jiných obecných zájmů a není v rozporu s územním plánem, pokud tento plán existuje. Dále je nutno uvést popis úprav, které zamýšlí žadatel na pozemku provést, potřebný náklad na ně, jakož i odůvodnění, že náklady na úpravy vynaložené jsou vzhledem k očekávané době používání pozemku přiměřené.
(4) Stavební úřad si vyžádá stanovisko dotčených orgánů státní správy a projedná žádost o dočasné využití pozemku s jeho vlastníkem; uzná-li žádost za odůvodněnou, vyzve žadatele i vlastníka pozemku, aby se ve lhůtě, kterou stanoví, dohodli o podmínkách užívání pozemku. Nedojde-li k takové dohodě, určí podmínky užívání v rozhodnutí o přikázání pozemku do dočasného užívání, při čemž může k dosažení sledovaného účelu omezit nebo zrušit nájemní nebo užívací práva třetích osob.
(5) Mají-li se přikázat do dočasného užívání pozemky, které jsou ve vlastnictví nebo správě organizace socialistického sektoru, učiní stavební úřad tato opatření jen tehdy a v takovém rozsahu, aby jím nebylo narušeno plnění plánovanych úkolů této organizace. Předpisy o správě národního majetku zůstávají nedotčeny.
(6) Způsob nového užívání pozemku a jeho trvání určí stavební úřad vždy tak, aby nebyly narušeny zájmy a cíle územního plánu; způsob dočasného užívání však nemusí odpovídat budoucímu určení pozemku. Stavební úřad uvede proto ve svém rozhodnutí dobu, na kterou je pozemek k dočasnému užívání přikázán a při určování podmínek, popřípadě úprav, které mohou být novým uživatelem na pozemku provedeny, přihlédne k tomu, aby tyto úpravy byly úměrné stanovené době užívání a aby neznemožnily nebo neúměrně neztížily konečné využití pozemku v souladu s územním plánem a nezhoršily dosavadní vzhled a hygienické, dopravní, popřípadě jiné podmínky okolí.
(7) Nový uživatel poskytne původnímu uživateli náhradu majetkové újmy, která vznikla při úpravě pozemku (např. za odstranění oplocení, za vykácení stromů). Nedojde-li mezi nimi k dohodě, určí na žádost původního uživatele výši a způsob náhrady majetkové újmy stavební úřad. Nový uživatel může původnímu uživateli nabídnout k užívání náhradní pozemek.
(8) Nedojde-li mezi vlastníkem pozemku a novým uživatelem k dohodě o podmínkách užívání pozemku ve lhůtě určené stavebním úřadem, rozhodne na žádost vlastníka nebo nového uživatele stavební úřad. Náhradu za dočasné užívání pozemku určí stavební úřad ve výši, jaká se poskytuje za předběžné užívání nemovitostí při jejich vyvlastnění.
Část X
Vyvlastnění a předběžné užívání nemovitostí
(K §§ 18 až 22 zákona)
§ 43
Podmínky vyvlastnění
(1) Vyvlastňovací řízení zahajuje stavební úřad na žádost vyvlastnitele.
(2) Má-li být provedeno vyvlastnění nemovitosti nebo práv k nim k uskutečnění stavby, je stavebník povinen požádat o vyvlastnění dříve, než předloží žádost o vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby. Před skončením vyvlastňovacího řízení není přípustné zahajovat stavební práce.
(3) Má-li být provedeno vyvlastnění nemovitostí nebo práv k nim pro účely užívání stavby, je nutno posoudit věc z hlediska obecného zájmu tak, aby nedocházelo k zbytečnému vyvlastnění nemovitostí přechodem vlastnického práva tam, kde lze účelu vyvlastnění dosáhnout jinak (např. zřízením věcného břemene). Vyvlastnění lze zpravidla připustit v případech, kdy půjde o zajištění přístupu ke stavbě, o užívání převážné části stavby socialistickou organizací nebo kdy takové užívání stavby je vázáno na nákladné investice.
(4) K vyvlastnění za účelem asanace je možno přikročit, jakmile je schválen územní plán, který řeší asanaci krajiny nebo obce. Řízení o drobné asanaci může být spojeno s vyvlastňovacím řízením. V takovém řízení stavební úřad nařídí po stanovení podmínek drobné asanace místní šetření, vyzve zájemce o drobnou asanaci k uzavření dohody o postoupení pozemků a stanoví jim lhůtu, ve které má být podána zpráva o docílené dohodě. Dojde-li k dohodě, vydá jen rozhodnutí o drobné asanaci, nedojde-li k dohodě, doplní toto rozhodnutí výrokem o vyvlastnění.
(5) Nejde-li o vyvlastnění pro účely uskutečnění úkolů stanovených státním plánem rozvoje národního hospodářství, musí stavební úřad při rozhodování o vyvlastnění zejména ve prospěch soukromých stavebníků posoudit, zda převažuje zájem na uskutečnění nebo užívání stavby anebo na provedení asanace nad jiným oprávněným zájmem dosavadního vlastníka nebo jiného oprávněného a to tak, aby nebyla zbytečně omezována nabytá práva jednotlivců. Stavební úřad zejména zkoumá, zda zájem stavebníka je v souladu s obecným zájmem.
(6) Žadatel o vyvlastnění musí věrohodně prokázat, že se pokusil o dohodu s vlastníkem, ale že pokus nevedl k cíli. Dokladem o tom je výzva k uzavření dohody, která musí obsahovat požadavek žadatele, přesný návrh náhrady, kterou dosavadnímu vlastníku nabízí, jakož i upozornění, že neodpoví-li vlastník do 15 dnů na takový doporučeně zaslaný návrh, má se za to, že dohodu odmítá.
(7) Možnost dosažení účelu vyvlastnění jiným způsobem než vyvlastněním zjišťuje stavební úřad podle návrhu a připomínek účastníků řízení, popřípadě i na základě vlastní znalosti věci.
(8) Národní majetek nemůže být předmětem vyvlastnění.
§ 44
Náhrada za vyvlastnění
(1) Náhrada za vyvlastnění nemovitostí nebo práv se poskytuje zpravidla v penězích. Stavební úřad určí výši náhrady současně s rozhodnutím o vyvlastnění. Není-li možno zjistit přesný rozsah vyvlastnění v době rozhodování o vyvlastnění, určí stavební úřad předběžně rozsah vyvlastnění podle předložené dokumentace. Podle takto určeného rozsahu vyvlastnění stanoví stavební úřad výši náhrady za plošnou nebo objemovou jednotku i celkovou náhradu. V rozhodnutí zároveň stanoví, že vyvlastnitel vyplatí z takto určené celkové náhrady vyvlastněnému nejvýše 90 % a že konečná výše náhrady bude určena, jakmile budou získány potřebné podklady zpřesňující rozsah vyvlastnění, nejpozději však do 1 roku po dokončení stavby.
(2) Požádá-li vyvlastněný nebo navrhne-li to vyvlastnitel, může stavební úřad přiznat se souhlasem obou účastníků náhradu v jiném nemovitém majetku nebo ve stavebních prostředcích, není-li to v rozporu s obecným zájmem. Takovou náhradu lze přiznat, jen je-li předmětem vyvlastnění osobní majetek nebo zemědělský pozemek. Nemovitý majetek jako náhrada je tehdy vhodný, jestliže odpovídá alespoň přibližně druhu a velikosti majetku, který je předmětem vyvlastnění. Případné rozdíly v hodnotě obou objektů se vyrovnají v penězích; oba objekty je třeba odhadnout podle stejných zásad. Je-li objekt, který má být přiznán náhradou, ve státním vlastnictví, použije se pro ocenění obou objektů zásad platných pro zcizování národního majetku, jestliže je cena objektu ve státním vlastnictví vyšší než cena vyvlastňovaného objektu; v opačném případě použije se zásad platných při nabývání majetku do státního vlastnictví.
(3) Nemá-li vyvlastnitel náhradní nemovitost, může v důvodněných případech poskytnout náhradní nemovitost podle stejných zásad národní výbor. V takovém případě musí mu vyvlastnitel, není-li jím organizace státního socialistického sektoru, uhradit obecnou cenu nemovitosti; organizace státního socialistického sektoru náhradu národním výborům neposkytují.
§ 45
Žádost o vyvlastnění
Žádost o vyvlastnění se podává u výkonného orgánu místního národního výboru příslušného podle místa vyvlastnění. Žádost obsahuje:
a) jména a adresy osob, proti nimž směřuje žádost o vyvlastnění, a osob nebo organizací, v jejichž prospěch se vyvlastňuje; pokud není jejich pobyt znám, je nutno o tom připojit příslušný doklad;
b) výpis z pozemkové knihy s uvedením majetkové podstaty a závazků váznoucích na nemovitosti;
c) geometrický (polohopisný) plán ve trojím vyhotovení vyjadřující přesný rozsah navrženého vyvlastnění, nejde-li o vyvlastnění celé pozemkové parcely; není-li možno stanovit rozsah vyvlastnění přesně, nahradí tento plán odborně zhotovený výkres, vyjadřující rozsah nemovitostí podle zpracované dokumentace;
d) doklad o tom, že nedošlo k dohodě o dobrovolném výkupu nemovitostí;
e) vyvlastňovací návrh, jeho odůvodnění s údajem o rozsahu vyvlastnění a návrh náhrady.
§ 46
Řízení o vyvlastnění
(1) Výkonný orgán místního národního výboru předloží žádost o vyvlastnění se svým vyjádřením do 7 dnů příslušnému stavebnímu úřadu. Stavební úřad může si podle okolností vyžádat doplnění žádosti.
(2) Stavební úřad požádá, je-li to třeba k zajištění vyvlastňovacího řízení, příslušný soud o poznamenání zahájení vyvlastňovacího řízení v pozemkových knihách.
(3) O žádosti o vyvlastnění provede stavební úřad ústní jednání, v případě potřeby přímo na místě. Toto řízení lze spojovat s řízením o územním rozhodnutí a jinými řízeními. Účastníkům řízení se doručí pozvání k vyvlastňovacímu řízení s doložkou, že k námitkám uplatňovaným proti vyvlastnění po provedeném ústním jednání nebude přihlédnuto.
§ 47
Rozhodnutí o vyvlastnění
Rozhodnutí o vyvlastnění obsahuje
a) předmět a rozsah vyvlastnění;
b) jména osob nebo organizací, v jejichž prospěch se vyvlastňuje;
c) jméno osoby, k jejíž tíži se vyvlastňuje;
d) důvody vyvlastnění;
e) lhůtu, do které je vyvlastnitel povinen začít s užíváním vyvlastněné nemovitosti nebo práva;
f) při zřízení práva stavby nebo jiných věcných práv dobu, na kterou se právo zřizuje;
g) výši náhrady za vyvlastnění a podmínky její splatnosti.
§ 48
Zrušení rozhodnutí o vyvlastnění
(1) Žádost o zrušení rozhodnutí o vyvlastnění musí být podána nejpozději do 3 měsíců po uplynutí lhůty stanovené pro započetí s užíváním nemovitosti v rozhodnutí o vyvlastnění, popřípadě po uplynutí 2 let od vydání rozhodnutí o vyvlastnění. Stavební úřad posoudí, zda zrušení rozhodnutí o vyvlastnění je slučitelné s obecnými zájmy. Na zrušení rozhodnutí o vyvlastnění není právního nároku.
(2) Stavební úřad může zrušit rozhodnutí o vyvlastnění zcela nebo částečně, jen
a) je-li možné navrácení v předešlý stav nebo dohodne-li se vyvlastnitel s vyvlastněným na stavu, v kterém má být vyvlastněná nemovitost nebo právo vráceno;
b) nezačal-li vyvlastnitel nejpozději před skončením řízení o zrušení vyvlastnění skutečně užívat vyvlastněné nemovitosti nebo práva k účelům, pro které bylo vyvlastnění provedeno, nebo není-li jistota, že v užívání bude řádně pokračovat;
c) neprokáže-li vyvlastnitel nepochybným způsobem, že užívání bylo zdrženo z důvodů jím nezaviněných a že ve lhůtě dodatečně stanovené s užíváním započne.
§ 49
Předběžné užívání nemovitostí
(1) Stavební úřad rozhodne o tom, že na nemovitosti mohou být prováděny před skončením vyvlastňovacího řízení nezbytné přípravné práce, jen ve zcela výjimečných případech, bylo-li již vyvlastňovací řízení zahájeno, je-li z dosavadního průběhu řízení zřejmo, že k vyvlastnění nemovitostí dojde, a bylo-li by uskutečnění úkolů státního plánu rozvoje národního hospodářství odsunutím přípravných prací ohroženo nebo oddáleno.
(2) Stavební úřad zjistí při místním šetření skutečný stav nemovitostí před zahájením přípravných prací na podkladě odborně zpracovaného popisu, aby si tak získal podklady pro případné pozdější jednání o náhradě. Takový popis předloží stavebnímu úřadu vyvlastnitel. U nemovitostí menšího rozsahu může být stav nemovitostí zjištěn protokolárně při místním šetření.
(3) Za přípravné práce se pokládají:
zaměřování staveniště pro účely vlastní stavby, dovoz a ukládání stavebních hmot, zařízení a nářadí, a zřizování zařízení staveniště. Průzkumné práce (topografické, geologické, hydrologické aj.) se za přípravné práce ve smyslu tohoto paragrafu nepovažují a lze je provádět i před zahájením vyvlastňovacího řízení.
(4) Stavební úřad stanoví rozsah přípravných prací podle postupu vyvlastňovacího řízení tak, aby výsledek řízení nebyl přípravnými pracemi ovlivněn.
Část XI
Zvláštní ustanovení
(K §§ 24 až 26 zákona)
§ 50
Zvláštní ustanovení pro orgány ministerstev národní obrany a vnitra
Orgány, na které je přenesena pravomoc stavebního úřadu podle ustanovení § 24 odst. 1 zákona, rozhodnou v jednotlivých případech, zda a v jakém rozsahu mají být žádosti o vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby nebo jiné žádosti a návrhy podávány u výkonného orgánu místního národního výboru, zda je potřebí jeho vyjádření nebo jejich projednání s ním. Opatření podle ustanovení § 32 odst. 1 provádějí tyto orgány s orgánem oprávněným k zeměměřickým pracím podle § 3 zákona č. 61/1951 Sb.
§ 51
Souhlas stavebního úřadu při povolování staveb podle zvláštních předpisů
(1) Souhlas stavebního úřadu podle ustanovení § 25 odst. 1 zákona se nevyžaduje k rozhodnutím o přípustnosti stavby vydávaným na podkladě řízení podle zvláštních předpisů,*) jde-li
a) o stavbu, která je v uzavřeném provozním prostoru stavebníka, nenavazuje na veřejné zařízení, jejímž provedením se nemění vzhled okolí a nemůže dojít k obtěžování okolí výpary, odpady nebo jiným způsobem a k ohrožení zdrojů pitné vody a vodních toků;
b) o práce udržovací nebo změny podle § 3 zákona, při nichž se nemění rozsah nebo vnější vzhled stavby.
(2) U staveb telekomunikačních vedení správy spojů (venkovních i kabelových) se provádí řízení podle zákona č. 33/1922 Sb., o užití dopravních cest a nemovitostí pro telegrafy, a rozhodnutí o přípustnosti stavby se nevydává. Stavebník telekomunikačních zařízení předkládá stavebnímu úřadu k vyslovení souhlasu plán určující polohu vedení jen v případech stanovených v § 9 odst. 1 cit. zákona.
§ 52
Důlní díla, důlní stavby pod povrchem, stavby v uhelných lomech a skrývkách
(1) Působnost stavebních úřadů se nevztahuje na důlní díla, důlní stavby pod povrchem a stavby v uhelných lomech a skrývkách. Předmětem stavebního řízení podle této vyhlášky jsou však důlní stavby na povrchu hlubinných dolů.
(2) Důlními díly se rozumějí díla sloužící průzkumu, otvírce, přípravě a dobývání výhradních ložisek (jámy, štoly, komíny, náraziště, překopy, chodby apod.).
(3) Důlními stavbami pod povrchem se rozumějí důlní objekty nebo jejich provozně ucelené části sloužící důlnímu provozu (podzemní strojovny, transformovny, remízy, čerpací komory, skladiště, dílny, ošetřovny apod.).
(4) Pod stavby v uhelných lomech a skrývkách se zahrnují stavby a stavební práce uvnitř hranic vymezených čarou skutečně provedené skrývky nebo prováděné těžby, pokud není provedena rekultivace pozemků.
§ 53
Součinnost stavebních úřadů s orgány státní památkové péče a státní ochrany přírody
(1) Zvláštní povaha stavebních památek nebo jejich prostředí a chráněných částí přírody vyžaduje součinnost stavebních úřadů s orgány státní památkové péče a státní ochrany přírody. Stavební úřad si proto vyžádá souhlas příslušného orgánu státní památkové péče a státní ochrany přírody ve všech případech, kdy jeho opatření prováděná podle zákona a této vyhlášky (povolování staveb, zboření staveb, užívání, údržba, úpravy staveb, asanace, užívání nezastavěných pozemků, umísťování informačních, reklamních a podobných zařízení) se týkají stavebních památek nebo jejich prostředí anebo chráněných částí přírody.
(2) Stavební úřad stanoví v těchto případech podmínky nutné k zabezpečení zájmů státní památkové péče a státní ochrany přírody. Takové podmínky může stanovit i dodatečně během stavby, např. při nepředvídaných nálezech kulturně cenných stavebních předmětů nebo detailů stavby. Organizace provádějící stavbu nebo stavebník jsou povinni nález ihned ohlásit stavebnímu úřadu a orgánu státní památkové péče a učinit nezbytná opatření, aby nález nebyl poškozen nebo zničen, dokud o něm stavební úřad nerozhodne.
§ 54
Součinnost stavebních úřadů a jiných orgánů příslušných k povolování staveb
(1) Stavební úřady (§ 21) a orgány povolující stavby podle zvláštních předpisů jsou povinny postupovat ve vzájemné dohodě ve všech případech, kdy se jedná o takové stavby nebo stavební práce, jejichž uskutečněním jsou dotčeny objekty, pro které je příslušný jiný orgán než ten, který stavby nebo stavební práce povoluje.
(2) Koordinaci součinnosti stavebních úřadů a orgánů povolujících stavby podle zvláštních předpisů zajišťuje zásadními pokyny Státní výbor pro výstavbu v dohodě s ústředními úřady, které jsou těmto orgánům nadřízeny.
Část XII
Informační, reklamní a podobná zařízení
(K § 27 zákona)
§ 55
Vymezení pojmu
Informačními, reklamními a podobnými zařízeními (dále jen „zařízení“) se rozumějí zejména
a) reklamy a jim podobná označení, zařízení pro vyvěšování plakátů, vývěsní štíty, portálové výkladce, stálé informační tabule, skříňky, poutače, světelná zařízení na budovách, rozhlasové zařízení apod.;
b) památkové nápisy, různé výtvarné projevy souvisící s historií místa nebo státu (pamětní desky apod.), trvalé označení jmen odpovědných projektantů na významných stavbách.
§ 56
Žádost a povolení
(1) Zařízení lze zřizovat nebo měnit jen s povolením stavebního úřadu, který může povolit zařízení na trvalo nebo jen na omezenou dobu. Žádost o povolení zařízení nebo o jeho změnu podává stavebnímu úřadu ten, v jehož zájmu má být zařízení provedeno. K žádosti musí být připojeno:
a) vyjadření vlastníka budovy nebo pozemku, na nichž má být zařízení umístěno, pokud žadatel není sám jejich vlastníkem;
b) dvojmo výkresy návrhů zařízení vypracované v přiměřeném měřítku a v barvách navrhovaného provedení s technickým popisem zařízení.
(2) Stavební úřad může uložit žadateli, aby žádost doplnil dalšími podklady, které k posouzení potřebuje.
(3) Povolení stavebního úřadu není potřebí u označení budov úřadů a veřejných orgánů, u návěstí v zájmu veřejné bezpečnosti a pořádku, u uličních, požárních, dopravních, vodovodních, kanalizačních, popisných, nivelačních a podobných značek a u poštovních schránek.
§ 57
Umístění zařízení
(1) Zařízení nesmějí rušit vzhled místa nebo krajiny, ráz budov a jejich okolí, bránit rozhledu, rušit přímo nebo nepřímo provoz na komunikacích, ohrožovat veřejnou bezpečnost a pořádek nebo jiným nepřípustným způsobem obtěžovat okolí. Plakátovat lze jen na místech k tomu vyhrazených. Zařízení viditelná z prostorů sloužících veřejné dopravě smějí být umístěna jen tak, aby nerušila dopravní zařízení.
(2) Stavební úřad může na určitém území zakázat umísťování všech nebo některých druhů zařízení, jestliže ráz místa zejména z hlediska ochrany památek a přírody nebo lázeňský, popřípadě rekreační charakter obce toho vyžaduje.
(3) Zařízení nesmí být umístěno
a) na budovách veřejných, památkových nebo jinak významných a na budovách sloužících náboženským účelům, pokud je neslučitelné s účelem a významem budovy;
b) na mostech a viaduktech, pobřežních zdech, zábradlích a jiných pevných zařízeních na vodních tocích, na sloupech s dopravními značkami a signály, na sloupech telegrafního a telefonního vedení, na telefonních budkách a na stožárech dálkového vedení;
c) na zdech, stavbách, náhrobcích a jiném zařízení hřbitovů, na krematoriích a v jejich nejbližším okolí;
d) na pomnících, památnících, pamětních deskách nebo v jejich bezprostředním okolí.
§ 58
Odstranění zařízení
Stavební úřad může nařídit odstranění zařízení, které již splnilo svůj účel nebo již nevyhovuje z hlediska obecného zájmu anebo bylo zřízeno nebo změněno bez povolení stavebního úřadu nebo v rozporu s ním. Nařídí-li stavební úřad odstranění zařízení, je povinen jeho uživatel a v pochybnosti vlastník stavby nebo pozemku odstranit zařízení ve stanovené lhůtě na svůj náklad.
Část XIII
Vstup do staveb, na staveniště a na pozemky
(K § 28 zákona)
§ 59
(1) Povolení ke vstupu do staveb, na staveniště nebo na pozemky vydávají pro své pracovníky a aktivisty stavební úřady a orgány jim nadřízené jako trvalou průkazku platnou pro obvod jejich působnosti.
(2) Pracovníci výkonných orgánů místních národních výborů vykonávají státní stavební dohled bez zvláštních průkazů.
(3) Povolení ke vstupu do staveb, na staveniště nebo na pozemky pro pracovníky jiných orgánů státní správy nebo pro pracovníky organizací socialistického sektoru za účelem přípravy stavby nebo plnění úkolů vyplývajících ze zákona a této vyhlášky vydávají místně příslušné stavební úřady nebo v naléhavých případech výkonné orgány místních národních výborů. Takové povolení nepotřebují pracovníci, kteří mají oprávnění vstupovat do staveb, na staveniště nebo na pozemky podle zvláštních předpisů.
(4) O vstupu pracovníků uvedených v předchozích odstavcích na stavbu nebo na staveniště jest třeba zpravit vedoucího stavby a provede se o něm záznam ve stavebním deníku.
Část XIV
Závěrečná ustanovení
(K §§ 30 a 32 zákona)
§ 60
Přechodné ustanovení
Povolení k uvedení stavby nebo její části do trvalého provozu (užívání) pro stavby, které byly provedeny bez živnostenskoprávního povolení před počátkem účinnosti zákona, vydávají orgány příslušné podle § 15 odst. 2 vládního nařízení č. 8/1956 Sb.
§ 61
Zrušovací ustanovení
(1) Zrušuje se ustanovení bodu 45 vyhlášky č. 243/1957 Ú. l., kterou se vydávají prováděcí předpisy k vládnímu nařízení o odevzdání a převzetí dokončených staveb nebo jejich částí a o povolení k jejich uvedení do trvalého provozu (užívání).
(2) Ode dne počátku účinnosti této vyhlášky nelze postupovat podle těchto prováděcích předpisů k zákonu č. 280/1949 Sb., o územním plánování a výstavbě obcí,
a) vyhlášky č. 709/1950 Ú. l. I, o podrobnějších předpisech pro pozemní stavby, vyjma část II a § 145;
b) vyhlášky č. 572/1950 Ú. l. I, o zastavovacím plánu, o povinnostech místního národního výboru při výstavbě obce, o ochranných pásmech a o vyvlastnění, částí II a IV;
c) nařízení č. 171/1950 Sb., o zboření staveb.
§ 62
Účinnost
Tato vyhláška nabývá účinnosti ode dne 1. srpna 1959.

První náměstek ministra-předsedy:
inž. arch. Voženílek v. r.


PŘEHLED OBSAHU
Část I
— Stavby, jejich projektování a provádění
(K §§ 1 až 4 zákona)
§ 1Stavby a stavební práce§ 2Stavební pozemek a staveniště§ 3Projektování staveb§ 4Stavby a stavební práce vyžadující rozhodnutí o přípustnosti stavby§ 5Stavby a stavební práce podléhající povinnosti ohlášení§ 6Provádění staveb
Část II
— Užívání a udržování stavby
(K §§ 5 a 6 zákona)
§ 7Užívání stavby§ 8Změny v užívání stavby§ 9Udržování staveb
Část III
— Nezbytné stavební úpravy
(K § 7 zákona)
§ 10Vymezení pojmu§ 11Řízení§ 12Příspěvek
Část IV
— Zboření staveb
(K § 8 zákona)
§ 13Důvody zboření staveb§ 14Společná ustanovení o zboření stavby§ 15Zboření stavby z důvodu bezpečnosti§ 16Opatření u stavby, která byla provedena v rozporu s předpisy§ 17Zboření stavby na žádost vlastníka§ 18Zboření stavby v důsledku živelných pohrom a při provedení asanace§ 19Zabezpečení sousedních staveb při bourání stavby§ 20Náklady zboření stavby
Část V
— Stavební úřady
(K § 9 zákona)
§ 21Orgány s působností stavebního úřadu§ 22Přenesení působnosti stavebního úřadu
Část VI
— Stavební řízení
(K §§ 10 až 12 zákona)
§ 23Žádost o vydání rozhodnutí o přípustnosti stavby§ 24Předepsaná dokumentace a další doklady§ 25Místní šetření§ 26Otázky, které stavební úřad přezkoumává ve stavebním řízení§ 27Zjednodušené stavební řízení§ 28Rozhodnutí o podmínkách stavebního úřadu a o námitkách účastníků řízení§ 29Obsah podmínek a jejich závaznost§ 30Připomínky stavebního úřadu§ 31Rozhodnutí o přípustnosti stavby§ 32Vytýčení stavby
Část VII
— Státní stavební dohled, archivování dokumentace
(K §§ 13 a 14 zákona)
§ 33Oprávnění orgánů státního stavebního dohledu§ 34Opatření při výkonu státního stavebního dohledu§ 35Zajištění podmínek pro řádný výkon státního stavebního dohledu§ 36Archivování dokumentace§ 37Povinnost vlastníka stavby uchovávat a doplňovat dokumentaci stavby
Část VIII
— Asanace
(K §§ 15 a 16 zákona)
§ 38Účel asanace krajiny a obcí§ 39Provádění asanace§ 40Úhrada nákladů asanace§ 41Drobná asanace
Část IX
— Přikázání pozemků do dočasného užívání
(K § 17 zákona)
§ 42
Část X
— Vyvlastnění a předběžné užívání nemovitostí
(K §§ 18 až 22 zákona)
§ 43Podmínky vyvlastnění§ 44Náhrada za vyvlastnění§ 45Žádost o vyvlastnění§ 46Řízení o vyvlastnění§ 47Rozhodnutí o vyvlastnění§ 48Zrušení rozhodnutí o vyvlastnění§ 49Předběžné užívání nemovitostí
Část XI
— Zvláštní ustanovení
(K §§ 24 až 26 zákona)
§ 50Zvláštní ustanovení pro orgány ministerstev národní obrany a vnitra§ 51Souhlas stavebního úřadu při povolování staveb podle zvláštních předpisů§ 52Důlní díla, důlní stavby pod povrchem, stavby v uhelných lomech a skrývkách§ 53Součinnost stavebních úřadů s orgány státní památkové péče a státní ochrany přírody§ 54Součinnost stavebních úřadů a jiných orgánů příslušných k povolování staveb
Část XII
— Informační, reklamní a podobná zařízení
(K § 27 zákona)
§ 55Vymezení pojmu§ 56Žádost a povolení§ 57Umístění zařízení§ 58Odstranění zařízení
Část XIII
— Vstup do staveb, na staveniště a na pozemky
(K § 28 zákona)
§ 59
Část XIV
— Závěrečná ustanovení
(K §§ 30 až 32 zákona)
§ 60Přechodné ustanovení§ 61Zrušovací ustanovení§ 62Účinnost
*) 1. o spojích: zákon č. 33/1922 Sb., vládní nařízení č. 21/1923 Sb., zákon č. 72/1959 Sb., vládní nařízení č. 73/1950 Sb., vládní nařízení č. 13/1952 Sb.; 2. o vodním hospodářství: zákon č. 11/1955 Sb. ve znění zákona č. 12/1959 Sb., vládní nařízení č. 14/1959 Sb., zákon č. 12/1959 Sb.; 3. o hrazení bystřin: zákon č. 117/1884 ř. z.; 4. o drahách: zákon č. 97/1950 Sb., vládní nařízení č. 37/1951 Sb., vládní nařízení č. 38/1954 Sb.; 5. o letectví: zákon č. 47/1956 Sb.
**) Vyhláška č. 177/1957 Ú. l., o provádění průzkumných a projektových prací pro organizace socialistického sektoru.
*) Vládní vyhláška č. 40/1959 Ú. l., o zadávání prací a služeb socialistickými organizacemi jednotlivcům.
*) § 13 zákona č. 22/1958 Sb., o kulturních památkách.
*) Viz poznámku k § 1 odst. 3.
*) Např. § 22 odst. 1 zákona č. 79/1957 Sb., o výrobě, rozvodu a spotřebě elektřiny (elektrizačního zákona).
*) „Směrnice pro vedení stavebního deníku“ (částka 154 Úředního listu z roku 1953) a „Směrnice pro vedení stavebního deníku na drobných stavbách“ (částka 25 Úředního listu z roku 1954).
*) Viz poznámku k § 1 odst. 3.