26/2021 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Protokolu č. 15, kterým se mění Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod, otevřeného k podpisu ve Štrasburku dne 24. června 2013 

26
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 24. června 2013 byl ve Štrasburku otevřen k podpisu Protokol č. 15, kterým se mění Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod1). Jménem České republiky byl Protokol podepsán ve Štrasburku dne 5. listopadu 2013.
S Protokolem vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky jej ratifikoval. Ratifikační listina České republiky byla uložena u generálního tajemníka Rady Evropy, depozitáře Protokolu, dne 18. března 2015.

Protokol vstupuje v platnost na základě svého článku 7 dne 1. srpna 2021 a tímto dnem vstupuje v platnost i pro Českou republiku.
Anglické znění Protokolu a jeho překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
RADA EVROPY
Řada smluv Rady Evropy – č. 213
Protokol č. 15,
kterým se mění Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod
Preambule
Členské státy Rady Evropy a další Vysoké smluvní strany Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsané v Římě dne 4. listopadu 1950 (dále jen „Úmluva“), které podepsaly tento Protokol,
berouce na vědomí Prohlášení přijaté na Konferenci na vysoké úrovni o budoucnosti Evropského soudu pro lidská práva konané v Brightonu ve dnech 19. a 20. dubna 2012 a Prohlášení přijatá na konferencích konaných ve dnech 18. a 19. února 2010 v Interlakenu a 26. a 27. dubna 2011 v Izmiru;
berouce na vědomí stanovisko č. 283 (2013) přijaté Parlamentním shromážděním Rady Evropy dne 26. dubna 2013;
majíce na zřeteli potřebu zajistit, aby Evropský soud pro lidská práva (dále jen „Soud“) mohl nadále zastávat svoji prvořadou úlohu při ochraně lidských práv v Evropě,
dohodly se na následujícím:
Článek 1
Na konci preambule Úmluvy se doplňuje nový odstavec, který zní:

„potvrzujíce, že v souladu se zásadou subsidiarity mají Vysoké smluvní strany primární odpovědnost za zajištění práv a svobod zakotvených v této Úmluvě a jejích protokolech a že při tom požívají prostoru pro uvážení pod dohledem Evropského soudu pro lidská práva zřízeného touto Úmluvou,“.
Článek 2
1. Do článku 21 Úmluvy se doplňuje nový odstavec 2, který zní:

„Kandidáti musejí být mladší 65 let v den, do kterého si Parlamentní shromáždění vyžádalo seznam tří kandidátů podle článku 22“
2. V článku 21 Úmluvy se dosavadní odstavce 2 a 3 označují jako odstavce 3 a 4.
3. V článku 23 Úmluvy se odstavec 2 zrušuje. Dosavadní odstavce 3 a 4 se označují jako odstavce 2 a 3.
Článek 3
V článku 30 Úmluvy se slova „, pokud proti tomu ani jedna strana případu nic nenamítá“ zrušují.
Článek 4
V článku 35 odst. 1 Úmluvy se slova „ve lhůtě šesti měsíců“ nahrazují slovy „ve lhůtě čtyř měsíců“.
Článek 5
V článku 35 odst. 3 písm. b) Úmluvy se slova „, přičemž z tohoto důvodu nemůže být odmítnut žádný případ, který nebyl řádně posouzen vnitrostátním soudem“ zrušují.
Závěrečná a přechodná ustanovení
Článek 6
1. Tento Protokol je otevřen k podpisu Vysokým smluvním stranám Úmluvy, jež mohou vyjádřit svůj souhlas být jím vázány:
a) podpisem bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení; nebo
b) podpisem s výhradou ratifikace, přijetí nebo schválení, po kterém následuje ratifikace, přijetí nebo schválení.
2. Ratifikační listiny nebo listiny o přijetí nebo schválení budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropy.
Článek 7
Tento Protokol vstoupí v platnost prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tříměsíčního období ode dne, kdy všechny Vysoké smluvní strany Úmluvy vyjádřily svůj souhlas s tím, že budou Protokolem vázány v souladu s ustanovením článku 6.
Článek 8
1. Změny provedené článkem 2 tohoto Protokolu se použijí pouze na kandidáty uvedené na seznamech předložených Parlamentnímu shromáždění Vysokými smluvními stranami podle článku 22 Úmluvy po vstupu tohoto Protokolu v platnost.
2. Změna provedená článkem 3 tohoto Protokolu se nepoužije na projednávané případy, v nichž jedna ze stran vznesla před vstupem tohoto Protokolu v platnost námitku vůči návrhu senátu Soudu na vzdání se pravomoci ve prospěch Velkého senátu.
3. Článek 4 tohoto Protokolu vstoupí v platnost po uplynutí období šesti měsíců ode dne vstupu v platnost tohoto Protokolu. Článek 4 se nepoužije na stížnosti, ohledně nichž bylo přijato konečné rozhodnutí ve smyslu článku 35 odst. 1 Úmluvy přede dnem vstupu článku 4 tohoto Protokolu v platnost.
4. Všechna ostatní ustanovení tohoto Protokolu se v souladu s ustanovením článku 7 použijí ode dne vstupu tohoto Protokolu v platnost.
Článek 9
Generální tajemník Rady Evropy oznámí členským státům Rady Evropy a dalším Vysokým smluvním stranám Úmluvy:
a) každý podpis;
b) uložení každé ratifikační listiny nebo listiny o přijetí nebo schválení;
c) datum vstupu tohoto Protokolu v platnost v souladu s článkem 7; a
d) každý jiný úkon, oznámení nebo sdělení týkající se tohoto Protokolu.
Na důkaz toho níže podepsaní, byvše k tomu řádně zmocněni, podepsali tento Protokol.
Dáno ve Štrasburku dne 24. června 2013, v anglickém a francouzském jazyce, přičemž obě znění mají stejnou platnost, v jednom vyhotovení, které bude uloženo v archivu Rady Evropy. Jeho ověřenou kopii zašle generální tajemník Rady Evropy každému z členských států Rady Evropy a dalším Vysokým smluvním stranám Úmluvy.

1) Úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod ve znění Protokolů č. 3, č. 5 a č. 8, přijatá v Římě dne 4. listopadu 1950 byla vyhlášena pod č. 209/1992 Sb. Pod č. 209/1992 Sb. byl rovněž vyhlášen Dodatkový protokol k Úmluvě (Paříž, 20. března 1952), Protokol č. 2 k Úmluvě (Štrasburk, 6. května 1963), Protokol č. 4 k Úmluvě (Štrasburk, 16. září 1963), Protokol č. 6 k Úmluvě (Štrasburk, 28. dubna 1983) a Protokol č. 7 k Úmluvě (Štrasburk, 22. listopadu 1984). Protokol č. 11 k Úmluvě (Štrasburk, 11. května 1994) byl vyhlášen pod č. 243/1998 Sb. Protokol č. 13 k Úmluvě (Vilnius, 3. května 2002) byl vyhlášen pod č. 114/2004 Sb. m s. Protokol č. 14 k Úmluvě (Štrasburk, 13. května 2004) byl vyhlášen pod č. 48/2010 Sb. m. s.