222/1957 Ú. l.
Vyhláška Ústřední správy vodního hospodářství o těžbě říčního materiálu z vodních toků.

222.
VYHLÁŠKA
Ústřední správy vodního hospodářství
ze dne 25. listopadu 1957
o těžbě říčního materiálu z vodních toků.
Ústřední správa vodního hospodářství v dohodě se zúčastněnými ústředními úřady stanoví podle § 11 odst. 2 a § 38 odst. 3 zákona č. 11/1955 Sb., o vodním hospodářství, a vyhlašuje podle § 25 vládního nařízení č. 28/1954 Sb., o působnosti v oboru plánování a tvorby cen:

§ 1.
Organisace oprávněné k těžbě říčního materiálu.
(1) Těžit písek, štěrk, bahno, s výjimkou léčivého bahna, valouny a podobně (dále jen „říční materiál“) z koryt vodních toků včetně odstavených ramen (§ 13 odst. 1 a 4 vládního nařízení č. 70/1956 Sb., kterým se provádí zákon č. 11/1955 Sb., o vodním hospodářství) jsou oprávněny hospodářskovýrobní organisace Ústřední správy vodního hospodářství „Krajské správy vodních toků a meliorací“, „Labskovltavská vodohospodářská správa“, „Podunajské vodohospodářská správa“ a organisace lesnickotechnických meliorací. Tyto organisace jsou oprávněny těžit říční materiál v těch úsecích vodních toků, které mají ve své správě nebo péči.
(2) Dále jsou k těžbě říčního materiálu oprávněny organisace socialistického sektoru, které provádějí těžbu jako své výrobní úkoly, po případě i jednotná zemědělská družstva, která přijala vzorové stanovy, pokud provádějí těžbu pro sebe nebo jiná jednotná zemědělská družstva.
(3) Jiné organisace socialistického sektoru, jakož i ostatní organisace, po případě i jednotlivci, mohou těžit říční materiál jen pro vlastní potřebu.
(4) Organisace a jednotlivci uvedení v odstavcích 2 a 3 mohou těžit říční materiál jen se svolením organisací spravujícich vodní tok nebo o něj pečujících (odstavec 1).
(5) Při těžbě říčního materiálu je třeba dbát, aby nebyly ohrožovány zájmy vodního hospodářství v úsecích vodních toků, kde se provádí těžba, a v úsecích, na které by mohla mít těžba říčního materiálu vliv (§ 3).
§ 2.
Podmínky pro přípustnost těžby.
(1) Organisace, která rozhoduje o přípustností těžby říčního materiálu (§ 1 odst. 4), stanoví organisacím nebo jednotlivcům podrobné podmínky těžby říčního materiálu směřující k tomu, aby nebyly těžbou ohrožovány zájmy vodního hospodářství a jiné obecné zájmy. Tak určí zejména:
a) místo, v němž je dovoleno těžbu provádět, jakož i dobu, na kterou se těžba dovoluje;
b) způsob, kterým má být těžba prováděna, zda strojním zařízením nebo ručně;
c) hloubku a šířku (kóty území), do kterých je možno těžit říční materiál (tyto údaje mohou být blíže vymezeny podle potřeby v situačním plánu a v příčných profilech vodního toku);
d) objekty a zařízení, na které musí těžitel brát zřetel, a vyvarovat se jejich poškození;
e) povinnost těžitele postarat se o dostatečně velký prostor k ukládání vytěženého materiálu na místech, která nepoškozují zájmy vodního hospodářství a jiné obecné zájmy, jakož i o přístup k těžebnímu místu, a předložit o tom průkaz organisaci, která rozhoduje o přípustnosti těžby;
f) povinnost těžitele upravit říční koryto a břehy, pokud by je těžbou proti podmínkám těžby poškodil, a nahradit škody způsobené těžbou v korytech, na březích a v zátopových územích.
K žádosti o rozhodnutí o přípustnosti těžby podle § 1 odstavec 4 připojí žadatel podklady vyplývající z bodů c) a e).
(2) Organisace rozhodující o přípustnosti těžby je oprávněna kontrolovat dodržování podmínek těžby a množství vytěženého říčního materiálu. K umožnění této kontroly je povinen těžitel na vyzvání organisace, která rozhoduje o přípustnosti těžby, osadit jednoduchý (pomocný) vodočet navázaný na pevný bod, dále poskytnout kontrolním orgánům potřebné vybavení (loďku, měřicí zařízení a podobně) a potřebný pomocný personál. Těžitel je povinen oznámit organisaci rozhodující o přípustnosti těžby zahájení a skončení těžby.
(3) Poruší-li těžitel opětovně zájmy vodního hospodářství (§ 3) nebo stanovené podmínky pro provádění těžby [§ 2 odst. 1, písm. a), c), d)], je organisace rozhodující o přípustnosti těžby oprávněna po předchozím upozornění na následky porušení těžbu zastavit, aniž by měl těžitel proti ní nárok na náhradu škody, která mu vznikne zastavením těžby.
(4) Nedojde-li v jednotlivém případě k dohodě mezi žadatelem a organisací rozhodující o přípustnosti těžby o podrobnějších podmínkách těžby, rozhodne orgán přímo nadřízený organisaci rozhodující o přípustnosti těžby.
§ 3.
Zájmy vodního hospodářství, kterých je nutné dbát při těžbě.
(1) Těžitel musí pečovat při těžbě říčního materiálu zejména o to, aby:
a) nebyly těžbou poškozeny břehy a jejich úpravy, koryta vodních toků, objekty vybudované v korytech a na březích vodních toků, jakož i stavby vybudované k ochraně vodních toků;
b) nebyly ve vodních tocích způsobovány prohlubně přesahující stanovenou hloubku nebo nánosy sypáním vytěženého materiálu do vodních toků a aby vytěžený materiál nebyl ukládán bez výslovného svolení organisace spravující vodní tok nebo o něj pečující na březích nebo v zátopovém území;
c) nebyla poškozována plavební dráha, rušena, ztěžována nebo znemožňována plavba;
d) nebyl narušován výkon oprávnění uživatelů vody nebo jiných oprávněných;
e) nebyl ztěžován odtok velkých vod nebo odchod ledů.
(2) Podrobnosti k bodům c), d) a e) budou stanoveny v rozhodnutí o přípustnosti těžby.
§ 4.
Ochrana cizích oprávnění a těžba v hraničních tocích.
(1) Organisace rozhodující o přípustnosti těžby prošetří před vydáním rozhodnutí, zda nebudou těžbou dotčeny zájmy nebo oprávnění jiných osob, a vezme zřetel na jejich ochranu.
(2) Rozhodnutí o přípustnosti těžby říčního materiálu v hraničních tocích může být vydáno jen se souhlasem orgánů ministerstva vnitra.
§ 5.
Úplata za vymezení těžby a její kontrolu.
Na úhradu výdajů spojených s vymezením rozsahu těžby říčního materiálu a s její kontrolou je těžitel povinen zaplatit organisaci rozhodující o přípustnosti těžby za 1 m3 vytěženého materiálu 0.20 Kčs, nejméně však 10,— Kčs.
Ustanovení společná.
§ 6.
Pro těžbu říčního materiálu, který obsahuje vyhrazené nerosty v dobyvatelném množství, platí také příslušná ustanovení horního zákona a jeho prováděcích předpisů.
§ 7.
Zrušují se dosud platná ustanovení vyhlášek č. 1156/1947 Ú. l. I, o cenách písku, který si odběratelé sami kopou a o výlomném (pařezném, „pachtovném“), z pískovišť, a č. 336/1942 Ú. n., o určení břežného za říční štěrk a písek.
§ 8.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. ledna 1958.

Předseda
Ústřední správy vodního hospodářství:
Štoll v. r.