13/1959 Sb.
Vyhláška o úplném znění zákona č. 11/1955 Sb., o vodním hospodářství

13.
Vyhláška
ministra energetiky a vodního hospodářství
ze dne 14. března 1959
o úplném znění zákona č. 11/1955 Sb., o vodním hospodářství
Podle čl. III zákona č. 12/1959 Sb. vyhlašuji v příloze úplné znění zákona č. 11/1955 Sb., o vodním hospodářství, jak vyplývá z pozdějších předpisů.

Pospíšil v. r.


Příloha vyhlášky č. 13/1959 Sb.
Zákon
ze dne 23. března 1955 č. 11 Sb.,
o vodním hospodářství, ve znění vyplývajícím z pozdějších předpisů
Národní shromáždění Republiky československé usneslo se na tomto zákoně:
§ 1
Úvodní ustanovení
Veškeré povrchové a podzemní vody slouží k zabezpečení hospodářských a jiných společenských potřeb.
Část prvá
Hospodaření s vodami a plánování
§ 2
Hospodaření s vodami
S povrchovými a podzemními vodami je třeba plánovitě hospodařit technicky i ekonomicky nejvhodnějšími prostředky a způsoby tak, aby byla udržena rovnováha mezi kapacitou vodních zdrojů a potřebou vody a aby byl zachován vyhovující stupeň čistoty vody.
§ 3
Plánování
Státní vodohospodářský plán schválený vládou je směrným plánem pro veškerá vodohospodářská opatření všech odvětví národního hospodářství, jakož i pro základní vodohospodářská opatření při územním plánování; je jedním ze základních podkladů pro vypracování výhledových plánů všech hospodářských odvětví, pokud mají požadavky na vodní zdroje, nebo pokud jinak ovlivňují hospodaření s vodami.
§ 4
Distribuce vody
(1) Distribuce vody se provádí podle plánu, jehož návrh sestavuje ministerstvo energetiky a vodního hospodářství ve spolupráci se zúčastněnými ústředními úřady a orgány; schvaluje jej vláda jako součást státního plánu rozvoje národního hospodářství.
(2) Vyžaduje-li to plnění státního plánu rozvoje národního hospodářství, nebo je-li nedostatek vody, může vodohospodářský orgán po provedeném řízení na dobu nezbytné potřeby omezit nebo i zastavit zvláštní užívání vody.
Část druhá
Užívání vod, koryt toků, pobřežních pozemků, vypouštění odpadních vod a ochrana proti vodám
§ 5
Zásada hospodárnosti při užívání vod
(1) Vod se smí užívat jen takovým způsobem, takovou měrou a pro takové účely, aby tím nebylo ohroženo jejich nejúčelnější a nejhospodárnější využití z hlediska péče o zdraví lidu, potřeb zemědělské výroby a ostatních odvětví národního hospodářství.
(2) Při stanovení a změnách výrobních postupů je nutné učinit opatření, aby voda byla využita co nejhospodárněji, zejména jejím opětovaným používáním, aby voda byla řádně vyčištěna a aby byly využity hodnotné látky obsažené v odpadních vodách.
(3) Při projektování, výstavbě a provozu nových čisticích zařízení odpadních vod je nutné zajistit i hospodárné využití hodnotných látek obsažených v těchto vodách.
§ 6
Obecné užívání vod a jednoduchá zařízení
(1) Obyčejným způsobem, k němuž není třeba zvláštního zařízení, jako ke koupání, praní, mytí, napájení a plavení zvířat, k vodním a ledním sportům může užívat každý povrchových vod bez povolení nebo souhlasu vodohospodářského orgánu. Povolení nebo souhlasu vodohospodářského orgánu není třeba ani ke zřizování jednoduchých zařízení na jednotlivých nemovitostech k zachycení vody a k ochraně jednotlivých nemovitostí proti škodlivým účinkům vod. Obecným užíváním vod a jednoduchými zařízeními k zachycení vod a k ochraně nemovitostí nesmějí se poškozovat břehy, vodohospodářská zařízení, zařízení pro chov ryb, měnit odtokové poměry, zhoršovat jakost vody, ani poškozovat obecné zájmy a práva jiných.
(2) V případě obecného nebezpečí může vodohospodářský orgán upravit nebo i zakázat obecné užívání povrchových vod a provádění jednoduchých zařízení; v ostatních případech může tak učinit jen v součinnosti s dotčenými orgány.
§ 7
Užívání vod k plavbě a její provoz
(1) Plavba lodí (převoz), vorů a plavení dříví v nesvázaném stavu musí být provozována takovým způsobem, aby nedocházelo k ohrožování nebo poškozování koryt toků, břehových úprav, vodohospodářských děl, zařízení a jejich provozu nebo ke škodám při provádění vodohospodářských staveb.
(2) Při provozování plavby se nesmějí do vody vypouštět látky, které by mohly nepříznivě změnit jakost vody. O zneškodňování vypouštěných látek, zejména olejů a popela, jakož i o vypouštění odpadních vod z objektů sloužících k plavebním účelům platí přiměřeně ustanovení § 9.
(3) Žádost o udělení povolení nebo o souhlas k vybudování hydrotechnických částí přístavů a překladišť, jakož i staveb a zařízení sloužících plavbě lodí (převozů), vorů a plavení dříví v nesvázaném stavu, která se zřizují v tocích, v korytě, na březích nebo v zátopovém území, projedná vodohospodářský orgán před rozhodnutím s příslušnými orgány ministerstva dopravy. Povolení ministerstev národní obrany nebo vnitra se připojuje k žádosti, stanoví-li tak zvláštní předpisy.
(4) Jinak upravují užívání vod k plavbě zvláštní předpisy.
(5) Pokud jde o ochranu zájmů plavebního provozu, spolupracují vodohospodářské orgány při provádění tohoto zákona s orgány státní plavební správy.
§ 8
Zvláštní užívání vod
(1) Povolení vodohospodářského orgánu je třeba:
a) k užívání povrchových vod, k zachycování vod na jednotlivých nemovitostech a k ochraně nemovitostí proti škodlivým účinkům povrchových vod jiným způsobem, než jak je uvedeno v §§ 6 a 7, jakož i k užívání vod podzemních;
b) k vypouštění odpadních vod do povrchových nebo podzemních vod;
c) ke zřizování vodohospodářských děl a zařízení potřebných k účelům uvedeným pod písm. a) a b).
(2) Vypouštění odpadních vod povolí vodohospodářský orgán jen tehdy, bude-li vybudováno vyhovující čisticí zařízení odpadních vod, nebo bude-li jinak postaráno o jejich zneškodnění.
(3) Ustanovení odstavců 1 a 2 platí přiměřeně i při změnách těchto zařízení a opatření.
§ 9
Výroba v nových závodech nebo v nových výrobních a jiných zařízeních, při které vznikají závadné odpadní vody, jakož i provoz kanalizačních zařízení sídlišť, nesmějí být zahájeny, pokud není vybudováno a dáno do provozu vyhovující zařízení na čištění nebo zneškodnění odpadních vod. V odůvodněných výjimečných případech může vláda povolit časově omezenou výjimku z tohoto ustanovení.
§ 10
Stavby, zařízení a porosty v korytech a zátopových územích
(1) Souhlasu vodohospodářského orgánu je třeba:
a) ke stavbám a zařízením, pokud ovlivňují vodní hospodářství, povoleným podle jiných předpisů, jakož i k odvolání nebo změnám vydaných povolení;
b) ke zřizování plotů a skládek, k vysazování, pěstění, kácení nebo odstraňování stromů, keřů apod. v zátopovém území, zejména pokud mohou mít nepříznivý vliv na odtok vody, odchod ledů, nebo jakost vody, anebo mohou být příčinou tvoření výmolů a nánosů;
c) ke změnám staveb, zařízení a opatření uvedených pod písm. a) a b);
d) k těžbě materiálu v zátopovém území;
e) k zasypávání odstavených ramen, tůní a výmolů.
(2) Žádost o udělení souhlasu ke stavbám a zařízením a k jejich změnám je třeba doložit projekty těch částí staveb a zařízení, které ovlivňují vodní hospodářství.
§ 11
Užívání koryt toků a pobřežních pozemků
(1) Pozemků, po nichž odtékají vody v tocích, a pozemků v opuštěných korytech může organizace, které náleží péče o vodní tok, popřípadě organizace upravující vodní tok, užívat bez náhrady ke zřizování, k provozu a udržování vodohospodářských děl a zařízení, k provádění vodohospodářských staveb nebo k provádění vodohospodářských prací a k jiným vodohospodářským účelům. Dojde-li k pochybnostem o tom, zda jde o takové pozemky a v jakém rozsahu je jich třeba použít, rozhodne vodohospodářský orgán.
(2) Ustanovením předchozího odstavce není dotčena povinnost vyžádat si k provádění takových prací povolení podle § 8 nebo souhlas podle § 10.
(3) Organizace, které náleží péče o vodní tok, popřípadě organizace upravující vodní tok, může užívat pobřežních pozemků, pokud je to nezbytně nutné, ke zřizování, k provozu a udržování vodohospodářských děl a zařízení, k provádění vodohospodářských staveb nebo k provádění vodohospodářských prací a k jiným vodohospodářským účelům. Nedojde-li mezi vlastníkem (správcem), popřípadě uživatelem těchto pozemků, a organizací pečující o vodní tok nebo jej upravující k dohodě o použití pozemků a o náhradě, rozhodne o nich vodohospodářský orgán v součinnosti s dotčenými orgány. Při stanovení výše náhrady přihlédne vodohospodářský orgán k prospěchu, který má vlastník (správce), popřípadě uživatel, z provedené úpravy. U organizací státního socialistického sektoru platí předpisy upravující vzájemné poskytování náhrad.
(4) Vlastníci pobřežních pozemků jsou povinni po provedeném řízení trpět, aby na těchto pozemcích byly k ochraně břehů ponechány, odstraňovány nebo nově vysazovány stromy a keře bez nároku na náhradu. Vodohospodářský orgán může uložit vlastníkům pobřežních pozemků, aby na svůj náklad odstranili bez nároku na náhradu stromy a keře, vyžaduje-li to ochrana břehů a nerušený odtok velkých vod.
(5) Těžit písek, štěrk, bahno, s výjimkou léčivého bahna, valouny apod. z koryt toků, včetně odstavených ramen, a odstraňovat nánosy a ostrovy nově vzniklé v tocích je možné, jen pokud nejsou ohroženy vodohospodářské zájmy. Ministerstvo energetiky a vodního hospodářství stanoví v dohodě se zúčastněnými ústředními úřady a orgány, kdo je oprávněn k těžbě, a určuje její všeobecné podmínky; v jednotlivých případech uděluje souhlas k těžbě organizace, které náleží péče o vodní tok, která také stanoví její podrobnější podmínky. Ustanovením tohoto odstavce nejsou dotčeny zvláštní předpisy upravující vyhledávání a dobývání vyhrazených nerostů.
Část třetí
Ochrana vod
§ 12
Péče o vody a jejich ochrana proti znečišťování a změně teploty
(1) Kdo jakýmkoli způsobem nakládá s povrchovými nebo podzemními vodami, je povinen pečovat o uchování jejich přirozeného stavu. Tyto vody se nesmějí znečišťovat, ani se nesmí uměle měnit jejich teplota, aby neutrpěly jejich jakost, samočisticí schopnost a možnost použití pro účely, k nimž je jich třeba. Uživatelé vod jsou povinni plánovitě odstraňovat dosavadní znečišťování vod výstavbou potřebných čisticích zařízení, péčí o řádný provoz takových zařízení, soustavným prováděním a dodržováním opatření v technologii výroby ke snižování nečistot v odpadních vodách, vhodným rozmísťováním výrobních zařízení, jakož i dodržováním podmínek stanovených příslušným vodohospodářským orgánem k ochraně čistoty vody.
(2) K ochraně vod patří též péče o prameny, koryta toků, nádrže, jakož i o studny a jiná zařízení pro jímání podzemní vody.
(3) Dojde-li k činům porušujícím tyto povinnosti, rozhodne vodohospodářský orgán o způsobu nápravy. Vodohospodářské orgány mohou také v rozsahu a za podmínek stanovených vládou ukládat za porušení těchto povinností znečišťovatelům vod majetkové sankce.
§ 13
Ochrana proti škodlivým účinkům zvláštních druhů vod
(1) Povrchové a podzemní vody je třeba chránit proti škodlivým účinkům některých zvláštních druhů vod, zejména vod radioaktivních, vod solných, důlních a smíšených se zemními oleji, a to již opatřením v závodě, ze kterého takové vody odtékají. Totéž platí pro použité i nepoužité odpadní vody z lázeňských a zřídelních zařízení.
(2) Ministerstvo energetiky a vodního hospodářství stanoví v dohodě s ministerstvem zemědělství a lesního hospodářství a s ostatními zúčastněnými ústředními úřady všeobecné podmínky pro ochranu povrchových a podzemních vod.
§ 14
Ochrana vodních zdrojů
(1) K ochraně vydatnosti, jakosti a zdravotní nezávadnosti vodních zdrojů vodohospodářský orgán stanoví podle potřeby po provedeném řízení ochranná území.
(2) Vodohospodářský orgán také určí, jakým způsobem se tato ochrana v ochranném území provádí; přitom může po projednání s orgány, jejichž zájmy by byly dotčeny, omezit užívání nemovitostí na tomto území, popřípadě nařídit provedení potřebných úprav.
(3) Slouží-li ochranné území obecnému zájmu, hradí vodohospodářská organizace (§ 17) náklady spojené s jeho zřízením. Zřizuje-li se ochranné území výhradně nebo převážně v zájmu určité organizace, hradí náklady tato organizace.
§ 15
Opatření ke zlepšení vodohospodářských poměrů
Vlastníci a uživatelé pozemků v povodí toků jsou povinni hospodařit na nich tak, aby zároveň přispívali ke zlepšení odtokových poměrů, k udržení půdní vláhy, ke zlepšení poměrů podzemních vod a k ochraně proti erozi. Podrobnosti, zejména pokud jde o vymezení dotčených pozemků, o způsob jejich úpravy a o hospodaření na nich, upraví ministerstvo zemědělství a lesního hospodářství v dohodě s ministerstvem energetiky a vodního hospodářství nebo jiný příslušný ústřední úřad v dohodě s těmito ministerstvy podle zásad státního vodohospodářského plánu a v souladu se státním plánem rozvoje národního hospodářství v oboru zemědělské a lesní výroby.
Část čtvrtá
Organizace vodního hospodářství
§ 16
Vodohospodářské orgány
(1) Vodohospodářskými orgány podle tohoto zákona jsou:
a) ministerstvo energetiky a vodního hospodářství a Správa vodního hospodářství na Slovensku;
b) výkonné orgány národních výborů.
(2) Správa vodního hospodářství na Slovensku, v jejímž čele je předseda jmenovaný sborem pověřenců, je podřízena pověřenci zemědělství a lesního hospodářství.
§ 17
Vodohospodářské organizace
(1) Ministerstvo energetiky a vodního hospodářství zajišťuje provádění úkolů při rozvoji vodního hospodářství a při výstavbě, provozu a údržbě vodohospodářských děl a zařízení vodohospodářskými organizacemi, podřízenými buď jemu přímo nebo řízenými výkonnými orgány národních výborů.
(2) Ministr energetiky a vodního hospodářství, jakož i krajské národní výbory mohou po vyjádření ministra financí zřizovat k provádění úkolů při rozvoji vodního hospodářství a při výstavbě, provozu a údržbě vodohospodářských děl a zařízení vodohospodářské organizace jako samostatné právnické osoby. Zřizuje-li vodohospodářskou organizaci krajský národní výbor, je povinen vyžádat si před jejím zřízením též vyjádření ministra energetiky a vodního hospodářství.
(3) Právní poměry, organizaci a činnost vodohospodářských organizací podrobněji upraví statuty, které vydá ministr energetiky a vodního hospodářství, a jde-li o vodohospodářské organizace zřizované krajskými národními výbory, rady těchto národních výborů v dohodě s ministrem energetiky a vodního hospodářství.
§ 18
Působnost a úkoly vodohospodářských orgánů
(1) Vodohospodářským orgánům přísluší v oboru jejich působnosti zejména:
1. vykonávat státní správu podle tohoto zákona na úseku vodního hospodářství, a to i pokud jde o vodní toky, vodohospodářské meliorace, jakož i jiná vodohospodářská díla a zařízení v oboru působnosti jiných ústředních úřadů a orgánů;
2. pečovat o udržování rovnováhy mezi kapacitou vodních zdrojů a spotřebou vody, provádět distribuci vody pro všechny hospodářské a jiné společenské potřeby a pečovat o soustavné a účelné hospodaření s vodou;
3. pečovat o nejhospodárnější a nejúčelnější využití všech vodních zdrojů z hlediska potřeb národního hospodářství a zajišťovat jejich soustavnou evidenci;
4. posuzovat investiční záměry a projektovou a rozpočtovou dokumentaci investic kteréhokoli odvětví národního hospodářství, pokud se dotýkají užívání vody, vypouštění odpadních vod nebo ochrany proti vodě, z hlediska širších vodohospodářských zájmů;
5. pečovat o čistotu povrchových a podzemních vod z hlediska vodohospodářského a rozhodovat o nutných nebo účelných opatřeních k zamezení nebo omezení znečišťování vod;
6. zajišťovat péči o všechny vodní toky, včetně toků neupravených, a vykonávat nad nimi vodohospodářský dohled;
7. pečovat o splavnost vodních toků a budování vodních cest;
8. zabezpečovat provádění technických a organizačních opatření pro neškodný odtok velkých vod a odchod ledů;
9. zabezpečovat plánování, plánovací a projektovou přípravu, výstavbu, provoz a údržbu vlastních vodohospodářských děl a zařízení, včetně veřejných studní;
10. vykonávat znaleckou, posudkovou a vodoprávně technickou činnost v oboru vodního hospodářství;
11. zabezpečovat hydrologickou službu a hydrologický průzkum;
12. řídit výzkum a technický rozvoj na úseku vodního hospodářství, pokud toto řízení nepřísluší podle § 19 odst. 1 písm. b) ministerstvu zemědělství a lesního hospodářství; pečovat o výchovu a školení vodohospodářských kádrů a spolupracovat s příslušnými plánovacími orgány při doplňování a rozmísťování těchto kádrů;
13. metodicky řídit vodohospodářské organizace (§ 17), podřízené radám národních výborů, ve všech otázkách vodohospodářských a usměrňovat tyto organizace na úseku uplatňování technického rozvoje a zavádění nové technologie, jakož i v otázkách mzdové politiky a otázkách cenových.
(2) Podrobné vymezení působnosti vodohospodářských orgánů jednotlivých stupňů provede vláda.
(3) Ústřední úřady a jejich orgány jsou povinny napomáhat vodohospodářským orgánům při plnění jejich úkolů.
§ 19
Úkoly ministerstva zemědělství a lesního hospodářství na úseku vodního hospodářství
(1) Do oboru působnosti ministerstva zemědělství a lesního hospodářství přísluší:
a) plánování, plánovací a projektová příprava, výstavba, provoz a údržba těchto vodohospodářských děl a zařízení:
1. vodohospodářských meliorací zemědělských pozemků, s výjimkou vodohospodářských děl a zařízení, která neslouží výhradně nebo převážně zemědělské a lesní výrobě;
2. úprav vodních toků, s výjimkou hraničních toků, pokud těchto úprav je třeba k provedení vodohospodářských meliorací a k přímému zvýšení výnosnosti zemědělských pozemků;
3. lesnickotechnických meliorací a hrazení bystřin;
4. rybníků, pokud slouží nebo jsou určeny převážně k zemědělským účelům;
5. vodovodů a kanalizací prováděných v souvislosti s výstavbou společných objektů zemědělské výroby;
b) řízení výzkumu a technického rozvoje, pokud se týkají činností uvedených pod písm. a).
(2) Ministerstvo zemědělství a lesního hospodářství provádí úkoly uvedené v odstavci 1 přímo, popřípadě orgány nebo organizacemi k tomu určenými.
(3) Ministerstva zemědělství a lesního hospodářství a energetiky a vodního hospodářství mohou ve vzájemné dohodě podrobněji vymezit působnost uvedenou v odstavci 1.
§ 20
Zemědělské vodohospodářské organizace
(1) Ministr zemědělství a lesního hospodářství může v dohodě s radami krajských národních výborů a po vyjádření ministra financí zřizovat zemědělské vodohospodářské organizace jako samostatné právnické osoby.
(2) Právní poměry, organizaci a činnost zemědělských vodohospodářských organizací upraví statut, který vydá ministr zemědělství a lesního hospodářství.
§ 21
Závodní, podnikoví, sektoroví a resortní vodohospodáři
(1) Provozovatel je povinen ustanovit závodního vodohospodáře pro každý podnik, závod, provozovnu, ústav, který má zařízení k jímání, k odběru nebo pro dodávku pitné, užitkové nebo provozní vody, anebo k vypouštění odpadní vody, jestliže množství vody přesahuje míru, kterou určí ministerstvo energetiky a vodního hospodářství v dohodě se zúčastněnými ústředními úřady; provozovatel ustanoví závodního vodohospodáře z osob, které mají potřebné znalosti a provozní zkušenosti pro tuto funkci. Podle naléhavosti potřeby na vyzvání vodohospodářských orgánů nebo orgánů hygienické a protiepidemické služby je provozovatel povinen ustanovit osoby odpovědné za hospodaření s vodou i v závodech, které odebírají nebo vypouštějí vodu v menším množství.
(2) Podnik, který má několik závodů hospodařících s vodou, je povinen ustanovit podnikového vodohospodáře.
(3) Pro plnění úkolů výrobních odvětví v jednotlivých resortech se ustanovují sektoroví a resortní vodohospodáři.
(4) Úkoly a činnost vodohospodářů stanoví ministerstva energetiky a vodního hospodářství a zdravotnictví v dohodě se zúčastněnými ústředními úřady.
§ 22
Dozor
(1) Ministerstvo energetiky a vodního hospodářství vykonává buď přímo nebo prostřednictvím vodohospodářských orgánů nižších stupňů vrchní dozor nad hospodařením s vodou, nad užíváním vody a její ochranou proti znečišťování; tyto orgány také dozírají u všech vodohospodářských děl a zařízení, zda jsou dodržována ustanovení tohoto zákona a rozhodnutí vodohospodářských orgánů podle něho vydaná.
(2) Tímto ustanovením nejsou dotčeny předpisy o provádění dozoru nad lesnickotechnickými melioracemi, předpisy o požární ochraně týkající se též ochrany proti živelním pohromám, zejména povodním, předpisy o dozoru nad provozem a udržováním vodních elektráren, předpisy o dozoru nad plavbou, provozem a používáním veřejných přístavů a překladišť a jiné předpisy o dozoru nad vodohospodářskými díly.
Část pátá
Příslušnost a řízení
§ 23
(1) Působnost výkonných orgánů národních výborů ve věcech vodního hospodářství vykonávají výkonné orgány těch národních výborů, v jejichž obvodech se zřizuje vodohospodářské nebo jiné dílo, k němuž se dává povolení nebo souhlas, nebo v jejichž obvodu se provádí opatření.
(2) Povolení podle § 8 udělují výkonné orgány národních výborů na podkladě úvodního projektu, který jim předloží žadatel před jeho schválením; povolení udělí po provedeném řízení, a to rozhodnutím, ve kterém se uvedou zejména účel, místo, způsob, rozsah (míra) a podmínky užívání vody, vypouštění odpadních vod nebo ochrany proti vodě.
(3) Rozhodnutí výkonného orgánu národního výboru, kterým se povoluje zřízení vodohospodářského díla nebo zařízení, je zároveň rozhodnutím o přípustnosti stavby podle zákona o stavebním řádu.
(4) Vyžaduje-li provedení stavby, popřípadě jejich částí, mimo povolení podle § 8 ještě povolení podle zvláštních předpisů (např. železničních, telekomunikačních apod.), vykoná se řízení o vodohospodářském povolení stavby, pokud to povaha věci nevylučuje, současně s řízením o povolení stavby podle zvláštních předpisů.
(5) Výkonný orgán národního výboru může udělené povolení změnit nebo zrušit v novém řízení, vyžaduje-li to jiný důležitější obecný zájem; došlo-li ke změně nebo zrušení povolení ve prospěch jiného žadatele, stanoví výkonný orgán národního výboru zároveň povinnost k náhradě majetkové újmy, která vznikla dosud oprávněnému změnou nebo zrušením povolení, a výši této náhrady.
(6) V řízení o udělení, změně nebo zrušení povolení jsou účastníci povinni přednést všechny připomínky a námitky ve lhůtě stanovené výkonným orgánem národního výboru nejpozději při konečném jednání.
(7) Nerozhodne-li vodohospodářský orgán jinak, je oprávnění spojeno se závodem, jemuž vodohospodářské dílo nebo zařízení slouží.
§ 24
(1) Při investiční činnosti kteréhokoli odvětví národního hospodářství, pokud se týká užívání vody, vypouštění odpadních vod nebo ochrany proti vodě, je investor povinen si vyžádat již v přípravě investičního úkolu od vodohospodářského orgánu vyjádření, zda plánovaná investice je možná z hlediska vodohospodářského, popřípadě za jakých podmínek. V žádosti uvede investor potřebné množství vody, množství odpadní vody a stupeň jejího znečištění. Vodohospodářský orgán prověří investici zejména z hlediska jejího umístění, využití plánovaného vodohospodářského díla nebo zařízení z hledisek širších vodohospodářských zájmů, zajištění potřebného množství vody, nutnosti čištění odpadní vody, ochrany proti vodě, dosavadního užívání vody jinými spotřebiteli a je-li v souladu se státním vodohospodářským plánem. Vodohospodářský orgán může uložit investoru splnění určitých podmínek, zejména pokud jde o způsob a rozsah výstavby vodohospodářského díla nebo zařízení, jeho účelné a hospodárné využití pro širší vodohospodářské zájmy a podobně. Investor je povinen připojit k žádosti o schválení investičního úkolu vyjádření, popřípadě podmínky vodohospodářského orgánu.
(2) Vyjádření vodohospodářského orgánu je třeba též k plánované změně ve výrobním procesu závodu nebo změně rozsahu jeho výroby a ke změně a úpravě vodohospodářských děl a zařízení, i když se tyto změny a úpravy neprojeví investičně, avšak ovlivňují vodní hospodářství.
(3) Vyjádření vodohospodářského orgánu, popřípadě podmínky jím stanovené, nenahrazují povolení nebo souhlas podle tohoto zákona, kterého je třeba k provedení vodohospodářského díla nebo zařízení.
Část šestá
Společná ustanovení
§ 25
Správa vodohospodářských děl a zařízení
(1) Komu přísluší vodní oprávnění, je povinen starat se o to, aby vodohospodářské dílo a zařízení bylo řádně spravováno, udržováno a provozováno podle podmínek oprávnění, popřípadě podle schválených manipulačních řádů, nejsou-li jeho správa, provoz a udržování zajištěny jinak.
(2) Vodohospodářský orgán může převzít na dobu nezbytné potřeby správu, provoz nebo údržbu vodohospodářských děl a zařízení, vyžadují-li to zájmy vodního hospodářství nebo jiné obecné zájmy a jestliže ten, kdo je k tomu povinen, tento úkol řádně neplní a nezjednal-li nápravu ve stanovené lhůtě. Tuto správu, provoz a údržbu obstarává vodohospodářský orgán na náklad povinného.
(3) Jsou-li vodohospodářská díla a zařízení ve správě rozpočtových nebo hospodářských organizací, platí o převodu a správě vodohospodářských děl a zařízení předpisy o správě národního majetku.
§ 26
Vstup na cizí nemovitosti
K provádění průzkumu a prací sloužících účelům vodního hospodářství a k výkonu dozoru na vody, vodohospodářská díla a zařízení mohou osoby, které se vykáží potvrzením příslušného orgánu, vstupovat na cizí pozemky a do objektů a provádět v nich potřebné práce, průzkum nebo dozor, pokud není k tomu třeba povolení podle zvláštních předpisů. Takové osoby jsou povinny dbát toho, aby škoda, pokud se jí při těchto pracech nelze vystříhat, byla co nejmenší; způsobenou škodu nahradí orgán, který pověřené osoby vyslal. Nedojde-li k dohodě o výši náhrady škody, rozhodne o ní výkonný orgán okresního národního výboru. Pověřené osoby jsou povinny zachovávat tajemství o skutečnostech, o kterých se dověděly při své činnosti.
§ 27
Náhrady za zvláštní užívání vody a za užívání vodohospodářských děl a zařízení
(1) Odběratelé a jiní uživatelé vody jsou povinni platit vodohospodářským organizacím (§ 17) podle zásad schválených vládou přiměřené náhrady za zvláštní užívání vody, které je umožněno nebo zlepšeno vodohospodářskými díly nebo zařízeními, spravovanými těmito organizacemi, jakož i za užívání těchto děl a zařízení. Vláda může stanovit výjimky z této povinnosti.
(2) Vláda může též stanovit, že znečišťovatelé vodních toků jsou povinni platit náhrady za vypouštění odpadních vod podle množství vypouštěných znečišťujících látek a podle míry jejich závadnosti.
§ 28
Ochrana rybářství
(1) Při projektování, výstavbě, provozu a údržbě vodohospodářských děl a zařízení, jakož i při jiném užívání vod, je nutné přihlížet k potřebám rybářství; zejména je nutné chránit vody proti znečišťování, umělému oteplování, vypouštění závadných odpadních vod, vypouštět vody z koryt způsobem co možná neškodným pro ryby, jakož i zřizovat a udržovat rybí přechody, česlice apod.
(2) Náklady na zařízení a opatření na ochranu rybářství hradí u nově budovaných vodohospodářských děl a zařízení zpravidla investor těchto děl. Náklady na odstranění zařízení škodlivých rybářství u vybudovaných vodohospodářských děl hradí ten, kdo žádá o jejich odstranění. Se zřetelem na zvláštní okolnosti může výkonný orgán národního výboru stanovit jinou uhrazovací povinnost.
(3) Podrobnosti týkající se výstavby zařízení a jiných opatření na ochranu rybářství a úhrady nákladů stanoví ministerstvo energetiky a vodního hospodářství v dohodě se zúčastněnými ústředními úřady.
§ 29
Vyvlastnění nemovitostí a práv
(1) Nemovitosti a práva, kterých je třeba pro účely stanovené tímto zákonem nebo pro přístup k vodám za účelem jejich obecného užívání, lze vyvlastnit, nedojde-li k dohodě o výkupu nebo o užívání. Vyvlastněním lze dosáhnout přechodu vlastnického práva k nemovitostem, zřízení práva stavby nebo zřízení věcných břemen na nemovitostech.
(2) Pro vyvlastňovací řízení, způsob a placení náhrady za vyvlastnění, pro vstup na vyvlastňovanou nemovitost a pro její užívání před zahájením vyvlastňovacího řízení platí obdobně ustanovení zákona o stavebním řádu a předpisů podle něho vydaných.
§ 30
Zánik zástavních a jiných věcných práv a břemen
Zástavní práva na majetku ve státním socialistickém vlastnictví, který je určen k tomu, aby se ho trvale užívalo k účelům vodního hospodářství, zanikají bez náhrady; knihovní soud je vymaže k návrhu vodohospodářských organizací, kterým je majetek svěřen do správy, s odvoláním na tento zákon. Závazky, pro které bylo zástavní právo zřízeno, zůstávají nedotčeny. O zániku jiných věcných práv (břemen) než zástavních na takovém majetku platí přiměřeně ustanovení §§ 1 až 7 vládního nařízení č. 97/1952 Sb., o zániku věcných práv na některých částech národního majetku.
§ 31
Evidence vodohospodářských povolení
(1) Místo dosavadních vodních knih se zavádí nová evidence vodohospodářských děl a zařízení a vodohospodářských povolení a souhlasů.
(2) Podrobnosti stanoví ministerstvo energetiky a vodního hospodářství vyhláškou.
Část sedmá
Ustanovení přechodná a závěrečná
§ 32
Zrušení vodních družstev
(1) Vodní družstva zřízená podle dřívějších vodních zákonů se zrušují. Majetek zrušených vodních družstev přechází na stát.
(2) Vymezení, do správy kterých orgánů nebo organizací přechází majetek zrušených vodních družstev podle odstavce 1, provedou ministerstva zemědělství a lesního hospodářství a energetiky a vodního hospodářství ve vzájemné dohodě. Tato ministerstva stanoví též v dohodě s ministerstvem financí způsob vypořádání práv a závazků zrušených vodních družstev.
§ 32a
Zřizování melioračních družstev
(1) Za účelem plánování, plánovací a projektové přípravy a provádění výstavby, provozu a údržby vodohospodářských melioračních zařízení, zakládání rybníků a úprav vodních toků podle § 19 odst. 1 mohou se jednotná zemědělská družstva sdružovat, a to i s jinými organizacemi socialistického sektoru v meliorační družstva.
(2) Meliorační družstva jsou socialistickými právnickými osobami a zapisují se do podnikového rejstříku; ustanovení zákona č. 53/1954 Sb., o lidových družstvech a družstevních organizacích, se na ně nevztahují.
(3) Ke zřízení melioračního družstva je třeba souhlasu rady okresního národního výboru; přesahuje-li působnost družstva obvod okresního národního výboru, je třeba souhlasu rady krajského národního výboru, a přesahuje-li obvod krajského národního výboru, souhlasu ministerstva zemědělství a lesního hospodářství.
§ 32b
Povinnosti vlastníků (uživatelů) meliorovaných pozemků
Vlastníci (uživatelé) meliorovaných pozemků jsou povinni podle míry prospěchu poskytovat pomoc orgánům a organizacím v oboru působnosti ministerstva zemědělství a lesního hospodářství, jakož i účastnit se provozu a udržování rozvodné závlahové sítě a odvodňovací, drenážní a drobné odpadové sítě. Podrobnosti upraví ministerstvo zemědělství a lesního hospodářství v dohodě s ministerstvem financí.
§ 33
Zrušení vodovodních svazů a vodních družstev pro zásobování obcí vodou
Dosavadní vodovodní svazy, zřízené zákonem č. 49/1931 Sb., o státním fondu pro vodohospodářské meliorace, a vodní družstva pro zásobování obcí vodou, zřízená zákonem č. 20/1941 Sl. z., o finančním zabezpečení některých vodních staveb státních a státem podporovaných, se zrušují. Jejich majetek přechází na stát; spravují jej vodohospodářské organizace (§ 17).
§ 34
Zrušení nároků na bezplatné nebo zvýhodněné dodávky vody z veřejných vodovodů
Ustanovení smluv o odběru vody mezi bývalými provozovateli veřejných vodovodů a vlastníky pozemků, na nichž se jímá voda pro veřejné vodovody, a ustanovení smluv mezi bývalými provozovateli veřejných vodovodů a odběrateli vody, týkající se bezplatných a zvýhodněných dodávek vody z veřejných vodovodů, se zrušují bez náhrady.
§ 35
Přezkoušení dosavadních vodních oprávnění
(1) Dosavadní vodní oprávnění se musí přihlásit nejdéle do jednoho roku po počátku účinnosti tohoto zákona u příslušného vodohospodářského orgánu. Včas nepřihlášená vodní oprávnění zanikají bez náhrady.
(2) Další trvání včas přihlášených vodních oprávnění se posuzuje podle ustanovení tohoto zákona. Nejsou-li u nich splněny předpoklady potřebné k jejich dalšímu trvání, nebo vyžaduje-li to obecný zájem, zruší se vodní oprávnění bez náhrady.
(3) O tom, kdo bude provozovat vodohospodářská díla a zařízení, u nichž vodní oprávnění zanikla, a jejichž provozu je třeba v hospodářském nebo jiném obecném zájmu, rozhodne ministerstvo energetiky a vodního hospodářství v dohodě se Státním úřadem plánovacím a s ostatními zúčastněnými ústředními úřady. O převod vlastnického práva nebo správy se postará ten, komu bude uloženo, aby vodohospodářské dílo nebo zařízení provozoval.
(4) O vodohospodářských dílech a zařízeních, kterých nelze národohospodářsky využít, provede vodohospodářský orgán řízení, podle jehož výsledku může uložit vlastníku nebo správci vodohospodářského díla nebo zařízení, aby je uvedl do neškodného stavu. Nelze-li takto zajistit uvedení do neškodného stavu, vysloví vodohospodářský orgán, že vlastnictví těchto vodohospodářských děl a zařízení přechází bez náhrady na stát; zároveň určí, které orgány nebo organizace převezmou vodohospodářské dílo nebo zařízení, popřípadě jeho jednotlivé části, do své správy a jaká opatření mají být ohledně tohoto díla nebo zařízení učiněna.
§ 36
Poměr k jiným právním předpisům
Ustanovení tohoto zákona se nevztahují na vody, které byly prohlášeny ministerstvem zdravotnictví za přírodní léčivé vody nebo za přírodní minerální vody stolní, dále na vody solné, důlní a vody smíšené se zemními oleji.
§ 37
Součinnost vodohospodářských a jiných orgánů
Při výkonu působnosti a provádění úkolů podle tohoto zákona ve věcech, které podle § 19 příslušejí do oboru působnosti ministerstva zemědělství a lesního hospodářství, postupují vodohospodářské orgány všech stupňů v úzké součinnosti s orgány, jimž přísluší péče o věci zemědělství a lesního hospodářství; přitom dbají, aby zájmy zemědělství a lesního hospodářství a širší zájmy vodohospodářské byly sladěny tak, aby bylo dosaženo co největšího společenského prospěchu. Obdobně postupují vodohospodářské orgány v součinnosti s jinými orgány státní správy, jsou-li dotčeny zájmy, které těmto orgánům přísluší chránit. Jde-li o opatření, která se dotýkají hygienické a protiepidemické péče, jsou vodohospodářské orgány povinny postupovat v souladu s opatřeními nařízenými orgány hygienické a protiepidemické služby; proto jsou povinny vyžádat si před svým rozhodnutím nebo opatřením závazný posudek těchto orgánů.
§ 38
Prováděcí předpisy
(1) Předpisy k provedení tohoto zákona vydá vláda nařízením; tímto nařízením může vláda též stanovit, která vodohospodářská díla a zařízení zřizují organizace státního socialistického sektoru, popřípadě meliorační družstva nebo jednotná zemědělská družstva.
(2) Podrobnější předpisy k provedení tohoto zákona vydá ministerstvo energetiky a vodního hospodářství v dohodě se zúčastněnými ústředními úřady.
(3) Předpisy k provedení § 32a, zejména pokud jde o vznik a předmět činnosti melioračních družstev, o jejich orgány, stanovy a schvalování stanov, vydá ministerstvo zemědělství a lesního hospodářství v dohodě se zúčastněnými ústředními úřady a orgány.
§ 39
Poměr k dřívějším předpisům
Platnosti pozbývají veškeré předpisy o věcech upravených tímto zákonem, zejména:
1. zákon č. 93/1869 ř. z., jenž se týká ustanovení o právu vodním,
2. zákon č. 71/1870 čes. z. z. o tom, kterak vody lze užívati, sváděti a jí se brániti, ve znění přílohy vládního nařízení č. 305/1942 Sb.,
3. zákon č. 65/1870 mor. z. z., o používání a provádění vod i obraně proti nim,
4. zákon č. 51/1870 slez. z. z., o používání a provádění vod i obraně proti nim, ve znění předpisů jej měnících a doplňujících,
5. zák. čl. XXIII/1885 o vodním právu, ve znění zák. čl. XVIII/1913 a ostatní předpisy jej měnící a doplňující,
6. zákon č. 66/1901 ř. z., o stavbě vodních drah a o provedení úpravy řek, ve znění předpisů jej měnících a doplňujících,
7. zákon č. 49/1931 Sb., o státním fondu pro vodohospodářské meliorace, ve znění předpisů jej měnících a doplňujících,
8. zákon č. 50/1931 Sb., o státním fondu pro splavnění řek, vybudování přístavů, výstavbu údolních přehrad a pro využitkování vodních sil, ve znění předpisů jej měnících a doplňujících,
9. zákon č. 20/1941 Sl. z., o finančním zabezpečení některých vodních staveb státních a státem podporovaných,
10. vládní nařízení č. 92/1953 Sb., kterým se zřizuje Ústřední správa vodního hospodářství.
§ 40
Účinnost
Tento zákon nabývá účinnosti dnem 1. ledna 1955;*) provedou jej všichni členové vlády.

*) Změny provedené zákonem č. 12/1959 Sb. nabývají účinnosti ode dne 14. března 1959.