322/1949 Ú. l. I
Vyhláška báňského hejtmanství v Brně o důlních mapách.

322.
VYHLÁŠKA
báňského hejtmanství v Brně
ze dne 31. ledna 1949
o důlních mapách.
Na základě § 185 ob. hor. zák. ve znění, upraveném zákonem ze dne 23. listopadu 1927, č. 169 Sb., podle § 2, odst. 2 a § 3 vládního nařízení ze dne 13. února 1931, č. 29 Sb., o důlních mapách a § 221, lit. c) ob. hor. zák. vydává báňské hejtmanství v Brně toto vyhlášku:

I. Vyhotovování map.
1. Důlní mapy a jejich měřítko.
§ 1.
(1) Důlní mapy sestávají zpravidla z mapy povrchové situace a z map situace důlních děl — krátce v dalším označených jako mapy situace důlní.
(2) Důlní mapy buďtež vyhotoveny v měřítku 1 : 1000. Výjimky v měřítku důlní mapy (1 : 500 nebo 1 : 2000) povoluje ze závažných důvodů ústřední báňský úřad k žádosti podnikatele hor podané prostřednictvím obvodního báňského úřadu.
(3) Závody zabývající se vyhledáváním a těžbou živic a hlubinné vrtby vůbec, kde důlní mapy tvoří výhradně mapy povrchové situace, vyhotoví důlní mapy v měřítku mapy katastrální platné pro území, v němž závod pracuje.
2. Souřadnicová soustava.
§ 2.
(1) Pravoúhlá soustava souřadnic budiž zásadně souhlasná se soustavou československé základní trigonometrické sítě.
(2) Je-li nutno provésti samostatnou podrobnou triangulaci (viz § 11), budiž základna usměrněna na základě astronomického pozorování a mapa pak vyhotovena v souřadnicové soustavě, jejímž počátkem jest jeden z koncových bodů základny.
(3) Mapy buďtež orientovány podle poledníku katastrálního (kladná větev osy X směřuje nyní k jihu).
(4) Strana čtverce pravoúhlé sítě čtvercové je na mapě 10 cm, t. j. 100, příp. 50 nebo 200 m (§ 1, odst. 2).
3. Úprava a formát mapy.
§ 3.
(1) Povrchová situace může býti vyznačena na zvláštní mapě.
(2) Na závodech, kde se dobývá zároveň v několika ložiskách, buďtež mapy, znázorňující důlní situaci, vyhotoveny pro každé ložisko zvláště. Je-li však ložisko závislé na důlních dílech v jiném ložisku nebo mimo ložisko, na př. pokud jde o větrání a pod., nutno i tato důlní díla zakresliti do mapy ložiska.
(3) Bylo-li znázornění důlní situace mohutného ložiska dobývaného v několika etážích na jediné mapě na újmu přehlednosti, budiž též pro každou etáž pořízena zvláštní mapa. Nařízení, kde nutno pro každou etáž poříditi zvláštní mapu, vydá obvodní báňský úřad, přihlížeje k místním poměrům.
(4) Je-li ložisko ukloněné pod větším úhlem než 450, jest nutno kromě půdorysu vyhotoviti též nárys na zvláštní mapě.
(5) Pokud jest možno (jsou-li na základě provedených vrteb a šachet známy vrstvy nadložní a podložní), buďtež vyhotoveny též vhodné řezy (profily), znázorňující geologický útvar a petrografické složení nadloží a podloží. Místa profilů buďtež v mapě povrchové situace vhodně označena.
§ 4.
(1) Originál důlní mapy budiž rýsován tuší (barevnými tušemi, příp. barvami dobré jakosti, které působením světla se změní, k papíru neb plátnu pevně a trvale lnou, neodprýskávají, nerozmazují se a ani se nedají smýti) na nejlepším kreslicím papíře (kladívkovém, lanovém), který byl hladce napjat na dobré lepence, podlepené plátnem nebo na hliníkových případně zinkových deskách a náležitě vyschl, takže není obava před pozdější srážkou papíru.
(2) Pro mapu povrchové situace lze použíti buď otisků (snímků) katastrálních map, které jsou vyhotoveny v měřítku 1 : 1000 nebo zvětšenin katastrálních map (viz § 8, odst. 12 a 13 vl. nař. č. 64/1930 Sb.) na měřítko 1 : 1000 a doplní se pak podle § 6, odst. 1 a 2. Rýsovati lze tuto mapu též na trvanlivém průsvitném plátně.
(3) Pokud neurčí obvodní báňský úřad jinak, buďtež kopie (snímky) důlních map pro obvodní báňský úřad rýsovány tuší. V případě, že jest mapa povrchové situace na zvláštní mapě, budiž vyhotovena na kreslicím papíře, upraveném způsobem označeným v odstavci 1 nebo lze též užíti otisku, snímku, neb zvětšeniny mapy katastrální v měřítku 1 : 1000 patřičně doplněného (viz odstavec 2 tohoto paragrafu), mapa důlní situace pak na trvanlivém průsvitném plátně nebo jiné průsvitné hmotě stejné jakosti.
§ 5.
(1) Mapy buďtež vyhotoveny na listech velikosti důlní sekce katastrální aneb jejím násobku neb zlomku. Důlní sekce katastrální jest čtvrtinou normální sekce katastrální a sice tak, že vždy jeden ze čtyř rohů důlní sekce katastrální kryje se s jedním rohem sekce katastrální.
(2) Obvodní báňský úřad určí rozměry kopií (snímků) a okrajové sekční čáry (v případě, že připustí vyhotovení na listě v rozsahu násobku důlní sekce katastrální) tak, aby bylo možno skládati i mapy různých podniků (závodů) k sobě.
(3) Je-li důlní mapa složena z několika listů, nutno listy očíslovati a na obalu takovéto mapy vyznačiti listoklad v měřítku 1 : 50.000.
4. Obsah map, způsob vynášení a značky.
§ 6.
(1) Na mapě povrchové i důlní situace buďtež zejména znázorněny katastrální sekční čáry, hranice katastrálních území, body na povrchu, sloužící k připojení polohopisného i výškového měření, body označující rohy propůjčených dolových měr a přebytků a jejich hraničních čar, hlavní body demarkačních čar ohraničujících důlní pole sousedních podniků a příp. i závodů, ústí hlavních jam a štol, hranice úředně stanovených ochranných pilířů a ploch. Dále objekty a údaje, jichž zakreslení nařídí obvodní báňský úřad neb příp. ústřední báňský úřad.
(2) Na mapě povrchové situace kromě objektů vyjmenovaných v odstavci 1 buďtež vyznačeny:
hlavní situace na povrchu, půdorysy budov, tratě železných drah s vyznačením hektometrů, visuté i pozemní lanové dráhy, veřejné silnice, důležitější veřejné cesty, elektrické vedení vysokého napětí, významnější vodní toky a rybníky, vodovodní a jiná důležitá potrubí, vodojemy, odvaly, propadliny způsobené dolováním, závodem rekultivované plochy a poloha trvale a spolehlivě stabilisovaných výškových bodů.
(3) Na mapách důlní situace (půdorysu) buďtež kromě objektů obsažených v odstavci 1 znázorněny:
všechny trvale stabilisované body důlního měření, u důležitých bodů buďtež udány i výškové koty; důlní díla, zejména štoly, šachty, překopy, hlavní svážné, úpadní, těžné sledné a jiné třídy, porubiště s udáním výškových kot, roku vyrubání, mocnosti vyrubaného ložiska, označením zda bylo rubáno bez základky či se základkou (případně budiž označen též druh základky: sypaná, plavená, foukaná a pod.), pilíře zanechané ve stařinách, ochranné pilíře, záchranné stanice a skladiště třaskavin pod zemí, stálá stanoviště strojů, stálá zařízení sloužící k větrání a odvodňování dolů; mocnost, směr a úklon dobývaného ložiska, jeho poruchy (dislokace, vymýtiny, stlaky atd.); v originálech dolové mapy buďtež tužkou zakresleny též porubné třídy a stanoviště strojů, které aspoň 3 měsíce zůstanou v téže poloze (tyto posléze jmenované objekty, jež mají býti zakresleny tužkou, lze zakresliti také pouze do mapy provozní, pokud na závodě existuje).
(4) Není-li povrchová situace na zvláštní mapě, buďtež objekty vyjmenované v předchozích odstavcích zakresleny na mapě jediné.
(5) Na každé důlní mapě případně dílčím listu mapy budiž na zadní straně poznamenáno, do kterého dne jest situace doplněna.
§ 7.
(1) Zobrazování na mapách děje se zpravidla na základě pravoúhlých souřadnic, určených výpočtem. Kompasové pořady (tahy) na mapách situace důlní lze mapovati též graficky a při nanášení budiž použito téhož přístroje a dějž se zpravidla v tutéž dobu denní, kdy bylo měřeno.
(2) Mají-li se zanésti staré stavby neb díla podle map starých, dlužno přezkoušeti spolehlivost starých map tím, že se některé staré stavby (díla) připojí na nové měření. Hodnoty, pro které není spolehlivých dokladů písemných, nesmí se nanášeti na mapy.
(3) Důlní díla, zejména porubiště, která nelze již spolehlivě zaměřiti a pro něž není tudíž písemných dokladů (zápisů o měření a výpočtů), buďtež do map důlní situace zakreslena čárkovaně. Tato výjimka platí pro důlní díla a porubiště, provedená do 1. května 1945.
(4) Při zobrazení předmětů na povrchu budiž dbáno zásad platných pro vyhotovení katastrálních map a používáno značek a zkratek platných pro tyto mapy.
(5) K zobrazení podzemní (důlní) situace budiž užíváno jednotných značek schválených ústředním báňským úřadem. Soupis značek s jejich vysvětlením vydá ústřední báňský úřad zvláštním opatřením.
5. Období, v nichž jest mapy doplňovati.
§ 8.
(1) Mapu povrchové situace jest doplňovati nejméně každého druhého roku (případně podle katastrálních map).
(2) Originál důlní mapy (důlní situace) budiž doplňování aspoň každého čtvrt roku. Před zastavením provozu dolu nebo jeho části jest nutno důlní mapu přesně doplniti.
(3) Kopie (snímky) důlní mapy pro obvodní báňský úřad nutno doplňovati každého roku a to zpravidla v měsíci březnu do 15 dnů po doručení snímku obvodního báňského úřadu závodu.
(4) Výjimky ohledně dodržování lhůt v případech zvláštního zřetele hodných povoluje k žádosti podnikatele hor obvodní báňský úřad.
II. Měření.
1. Provádění měření.
§ 9.
(1) Za správnost a přesnost důlních map zodpovídá kromě podnikatele hor také závodní, ustanovený podle zákona ze dne 31. prosince 1893, č. 12 ř. z. z roku 1894.
(2) Vyměřováním lze pověřiti též profesora a vědecké síly ústavu pro důlní měřičství a geodesii na tuzemské vysoké škole báňské.
2. Měřické přístroje.
§ 10.
(1) K měření délek při polygonálním a trigonometrickém měření budiž užito měřických latí (měří-li se po napjaté šňůře), nebo ocelového pásma; tkaná pásma neb měřické řetězce jsou nepřípustné.
Na každém závodě budiž 1 lat, jejíž délka byla ověřena buď československým ústředním inspektorátem pro službu cejchovní v Praze, anebo vědeckými ústavy, k tomu účelu vybavenými, vysokými školami tuzemskými (vysoké školy báňské, případně vysoké školy technické). Výjimky povoluje obvodní báňský úřad.
(2) K měření výškových rozdílů užije se nivelačního stroje neb universálního stroje vyzbrojeného potřebnou trubicovou libelou nivelační a nivelační latě s obvyklým dělením. Při poměrech nivelaci nepříznivých neb v ukloněných důlních dílech (přes 10 úklonu) lze určovati výškové rozdíly též trigonometricky. Při výškové měření v podružných důlních dílech a v porubištích lze užíti sklonoměru neb jiného zařízení pro měření výškových rozdílů.
(3) Úhlová měření buďtež prováděna zpravidla theodolitem neb universálním strojem. Podružné pořady (tahy) polygonální lze prováděti též závěsným kompasem.
3. Metody měření.
§ 11.
(1) Zaměření povrchové i důlní situace budiž zásadně připojeno na československou jednotnou síť trigonometrických bodů (§ 44 zák. č. 177/1947 Sb. a § 10, odst. 1 a 2 vl. nař. č. 64/1938 Sb.) a zaměření výškové na značky státní sítě přesné nivelace.
(2) Tam, kde není bodů sítě zmíněné v odstavci 1 a ústřední úřad, do jehož působnosti patří veřejné vyměřování a mapování, nemůže po předcházejícím oznámení (§ 5, odst. 1 zeměměřického zákona č. 82/1948 Sb.) včas odstraniti tento nedostatek, budiž provedená samostatná podrobná triangulace se stabilisovanou základnou a jakmile bude možno, budiž tato základna připojena na československou jednotnou síť trigonometrických bodů.
(3) V případě odstavce 2 určí obvodní báňský úřad podle místních poměrů, pro které závody jest provésti samostatnou podrobnou triangulaci společně.
§ 12.
(1) Pro mapu povrchové situace budiž použito zpravidla otisků (snímků) neb zvětšenin map katastrálních. Pro tato povrchová měření budiž použito metod stanovených v návodech pro vykonávání katastrálních měřických prací vydaných podle § 10 zák. č. 177/1927 Sb. (katastrální zákon). Zjištěné nesrovnalosti hlásí podnikatel hor ve smyslu §§ 38, 39 a 44 katastrálního zákona obvodnímu báňskému úřadu.
(2) Pro měření povrchové situace platí nejvyšší přípustné odchylky stanovené v návodech pro vykonávání katastrálních měřických prací zmíněných v odstavci 1.
§ 13.
(1) Usměrňování polygonální sítě důlní v povrchové soustavě souřadnicové provede se u štol a jam úklonných přímým, u jam svislých vsunutým polygonálním pořadem (tahem) theodolitovým. Připojovací měření jednou svislou jamou je přípustné pouze jako provisorní a povoluje je výjimečně obvodní báňský úřad. V dolech, jejichž horniny nejsou magnetické a v nichž není opodstatněna domněnka, že by se tvořily bloudivé proudy elektrické, lze s povolením obvodního báňského úřadu usměrňovati sítě důlní přesným měřením magnetickým (za použití přenosného deklinatoria). Při výjimečných usměrňovačích měřeních jest vždy nutno kontrolovati připojovací měření ihned, jakmile se docílí druhého spoje s povrchem.
(2) Podrobná triangulační síť budiž založena tak, aby usměrňovací polygonální pořad (tah) bylo možno připojiti buď přímo, anebo aspoň pomocí krátkých polygonových pořadů (tahů) na body této sítě. Za účelem navázání pozdějších měření na tuto pomocnou síť buďtež nejméně 3 její body trvale a spolehlivě stabilisovány v území, jež nebude pravděpodobně dolováním dotčeno. Má-li dojít k porušení polohy některého hodu zmíněné sítě v důsledku postupu dolování, budiž včas zvolen a zaměřen bod náhradní a budiž o tom podána zpráva obvodnímu báňskému úřadu. Byla-li v některém území již provedena podrobná (místní) triangulace podle § 10, odst. 3 vl. nař. č. 64/1930 Sb., budiž pokud možno použito v prvé řadě bodů této podrobné triangulace.
(3) Každá příležitost ke kontrole provedených měření musí býti využita, zejména budiž kontrolováno usměrňovací měření důlní, jakmile se naskytne nová možnost připojení na body povrchové.
(4) Usměrňovací polygonový pořad (tah), budiž proveden nejméně dvěma na sobě nezávislými samostatnými měřeními. Při tom musí býti polygonové úhly a strany měřeny alespoň dvakráte.
§ 14.
(1) Přesné polygonové pořady (tahy) theodolitové, připojené nejméně na dva body hlavního usměrňovacího polygonového pořadu (tahu) musí býti provedeny též při zaměření:
a) hlavních překopů (šachetních);
b) hlavních směrných a těžných tříd;
c) důležitých spojovacích prorážek (pomocných překopů, tříd atd., za účelem kontroly měřeni).
(2) Při navázání na body hlavního usměrňovacího polygonového pořadu (tahu) nutno přezkoušeti, zda jejich poloha zůstala nezměněna.
(3) Vrcholové body přesných theodolitových polygonálních pořadů (tahů) musejí býti trvale stabilizovány a v mapě vyznačeny.
(4) Není-li možno polygonové pořady (tahy) provésti uzavřené, je nutno provésti nové kontrolní orientační měření, jakmile délka polygonového pořadu (tahu) je větší než 1000 m, aneb má-li polygonový pořad (tah) více než 40 vrcholů. Totéž platí i pro měření výškových rozdílů.
(5) Podružná důlní díla (porubné třídy a pod.) lze zaměřiti též kompasovými pořady (tahy), navázanými na theodolitové pořady (tahy).
§ 15.
(1) Jakmile čelba v chodbě těžního patra jest od šachty (podzemního náraziště) vzdálena 200 m, nutno polohu pracovního díla určiti zaměřením přesného polygonového pořadu (tabu) theodolitového; tento přesný polygonový pořad (tah) jest doplňovati vždy při dalším postupu o 200 m a též v případě, kdy čelba podle přibližného předběžného měření přiblíží se na 40 m ke hranicím dolového pole, ke stařinám, nebo ke hranicím úředně stanovených ochranných pilířů.
(2) Každá příležitost ke kontrole provedených měřeni musí býti využita, zejména jest provésti kontrolní měření tehdy, je-li možno původní otevřený polygonový pořad provésti později (v důsledku nových důlních děl) jako uzavřený. U všech prorážek v dole, jež se předem propočítávají, budiž v zápisnících vždy poznamenáno, s jakým skutečným výsledkem byla prorážka dokončena.
§ 16.
(1) Pro každý důlní závod budiž trvale stabilisováno několik výškových bodů, připojených na značky státní sítě přesné nivelace.
(2) Poloha těchto bodů (výška i situace) budiž stanovena vždy před započetím porubu a oznámena obvodnímu báňskému úřadu s předložením příslušné mapy. Obvodní báňský úřad nařídí, uzná-li to na základě předložené mapy za účelné, stanoveni většího počtu výškových bodů a nařídí též období (nejméně jednou v roce) kontrolních nivelačních měření.
(3) Odchylná ustanovení o intervalech, ve kterých je nutno nivelaci prováděti, obsažená v pravoplatných výnosech týkajících se zvláštních případů, jako při rubáních zvláštních pilířů a pod. zůstávají nedotčena.
§ 17.
(1) Při každém měření nutno udati datum, místo a účel měření, jméno pozorovatele, přístroj, kterým bylo měřeno, metodu měřeni a při měření kompasem také odečtení na orientační přímce a denní dobu, kdy byl odečten směr orientační přímky a kdy bylo provedeno měření (podle hodin od 1 do 24).
(2) Veškeré údaje, získané při měření (úhly, délky atd.) zapisují se do svázaných zápisníků normalisovaného formátu A5 (t. j. 210×148 mm). Staré tiskopisy je možno používati do vyčerpání zásoby.
(3) Měřené hodnoty, poznámky, náčrty a výpočty se přenesou do hlavní knihy (vzorec jest přiložen) s poukazem na příslušný zápisník (svazek a strana). Hlavní kniha i zápisníky jsou integrující součástí důlní mapy a musejí býti uschovány. Na požádání obvodního báňského úřadu musejí býti kdykoliv předloženy k nahlédnutí, rovněž úředníku, vykonávajícímu inspekci (prohlídku dolu).
(4) Zápisníky i hlavní kniha musejí býti stránkovány a dlužno je vésti čistě, zřetelně a přehledně tak, aby každý jiný měřič mohl podle nich pracovati. Opravy v zápisnících a v hlavni knize lze prováděti pouze tak, že chybný zápis se jednoduše červeně přeškrtne a nad něj se zapíše správný údaj, při tom je nutno poznamenati, kdo a kdy opravu provedl, z jakého důvodu a zda oprava byla ve všech mapách a kopiích vyznačena. Původní zápis musí býti i po opravě čitelný.
(5) Zápisníky i hlavní knihu je povinen podnikatel hor spolu s originály důlních map podle § 4 vládního nař. ze dne 13. února 1931, č. 29 Sb., odevzdati při zastavení provozu následkem zrušení dolu obvodnímu báňskému úřadu.
§ 18.
(1) Pro připojovací měření na povrchu platí nejvyšší přípustné odchylky pro podrobnou triangulaci, stanovené v návodech pro vykonávání katastrálních měřických prací zmíněných již také výše v § 12. Připojovací triangulační síť musí býti vyrovnána podle metody nejmenších čtverců.
(2) Pro hlavní usměrňovači polygonový pořad (tah) theodolitový (viz § 13) platí tyto nejvyšší přípustné odchylky:
a) pokud se týče určení směrníku stran polygonového pořadu (tahu)
M´=0.5n+k (v minutách šedesátinného dělení);
[n] = upravený součet měřených polygonových úhlů, při čemž jako 1 počítá se úhel s cílovým zaměřením až do úklonu 200 při záměrné polygonové straně delší 10 m, je-li záměrná strana kratší 10 m, počítá se n = 1.5; při sklonu záměrném od 200 do 500 jest n = 2 a při sklonu přes 500 jest n = 3; k = konstanta, která při přímém polygonovém tahu jest k = 0. při vsunutém neb magneticky usměrněném polygonovém tahu jest k = 10; pro připojovací měření jednou jamou jest do hloubky 400 m k = 50 : s2, do hloubky 600 m k = 60 : s2, do hloubky 800 m k = 80 : s2 a při hloubce přes 800 m k = 130 : s2; s = vzdálenost olovnic udaná v metrech.
Při určení směrníků strany na základě dvou, na sobě nezávislých měření, smí odchylka obnášeti:
M=±MI2+MII2=±nI+nII+kI+kII
b) pokud se týče určení polohy bodu:
Mcm=±200+3s100+4l1002+np1002+kx1002
[s] = součet délek polygonových stran, udaných v metrech:
l = přímá vzdálenost bodů, na něž se usměrňovači zaměření připojuje, udaná v metrech;
[n] upravený součet měřených úhlů stanovený jako sub a);
p = přímá vzdálenost konečného bodu od nejvzdálenějšího vrcholu polygonového tahu, udaná v metrech;
k = konstanta, která pro přímé tahy polygonové jest k = 0, pro vsunuté neb magneticky usměrněné tahy polygonové jest k = 50; pro připojovací měření jednou jamou až do hloubky 400 m je k =200 : s2, do hloubky 600 m je k = 290 : s2, do hloubky 800 m je k = 380 : s2 a přes 800 m je k = 600 : s2; s = vzdálenost olovnic v metrech;
x = přímá vzdálenost počátečního bodu od bodu určovaného, udaná v metrech.
Při určení polohy vrcholu polygonového pořadu (tahu) na základě dvou na sobě nezávislých měření smí odchylka obnášeti:
Mcm=±MI2+MII2
(3) Při ostatních přesných polygonových pořadech (tazích) teodolitových (§ 14, odst. 1), platí nejvyšší přípustné odchylky stanovené v odst. 1 a 2 zvýšené o 50%.
(4) Nejvyšší přípustné odchylky při měřeních výškových rozdílů:
a) při nivelaci na povrchu
Mmm=±25+200s
s = horizontální délka nivelačního tahu v km;
b) při hloubkovém měření jámy
Mmm=±420+215h
h = hloubka jámy v metrech;
c) při měření výškových rozdílů v dolu:
aa) při úklonu do 50
Mmm±210+S4+S1002
S = horizontální délka nivelačního tahu v metrech;
bb) při úklonu od 50 do 200
Mmm=±210+23l+l502
l = plochá délka nivelačního tahu v metrech;
cc) při větším úklonu zvyšuje se odchylka stanovená sub bb) při každých dalších 100 úklonů o 10%;
d) při důležitých měřeních budiž provedeno vždy ještě nejméně jedno měření kontrolní.
§ 19.
(1) Není-li zmíněných podkladů pro přezkoušení správnosti dosavadních map, lze jich používati nadále pouze se svolením ústředního báňského úřadu.
(2) Obvodní báňský úřad k žádosti podnikatele hor rozhodne, zda možno ponechati upravenou kopii důlní mapy, jež byla uložena dosud u obvodního báňského úřadu, či je-li nutno vyhotoviti kopii novou.
§ 21.
Nařízení báňského hejtmanství pro zemi Moravskoslezskou v Brně ze dne 15. června 1932, č. j. 1745 s přílohou se zrušuje.

Báňský hejtman:
Ing. Kania v. r.


PŘÍLOHA: (Vzor hlavní knihy k § 17 odst. 3 — formát listů = normalisovaný formát A3, t. j. 297 mm X 420 mm.)