75/2000 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi vládou České republiky a vládou Rakouské republiky o přepravě osob v mezinárodní linkové autobusové dopravě

75
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 30. května 2000 byla v Praze podepsána Dohoda mezi vládou České republiky a vládou Rakouské republiky o přepravě osob v mezinárodní linkové autobusové dopravě.
Dohoda vstoupila v platnost na základě svého článku 11 odst. 1 dne 30. května 2000. Podle odstavce 2 téhož článku dnem, kdy se začne provádět tato dohoda, se ve vztazích mezi Českou republikou a Rakouskou republikou přestane provádět Ujednání mezi Ministerstvem dopravy Československé socialistické republiky a Spolkovým ministerstvem dopravy a energetiky Rakouské republiky o přepravě osob pravidelnou autobusovou dopravou ze dne 21. října 1964.
České znění Dohody se vyhlašuje současně.


DOHODA
mezi vládou České republiky a vládou Rakouské republiky o přepravě osob v mezinárodní linkové autobusové dopravě
Vláda České republiky a vláda Rakouské republiky (dále jen „smluvní strany“),
vedeny snahou upravit přepravu osob v mezinárodní linkové autobusové dopravě,
se dohodly takto:
Článek 1
Definice
Pro účely této Dohody znamená:
a) „linková autobusová doprava“ přepravu osob podle jízdního řádu se schválenými tarify na určených dopravních spojích autobusy, přičemž cestující mohou nastupovat a vystupovat na předem stanovených zastávkách;
b) „zvláštní forma linkové dopravy“ pravidelnou přepravu osob, která má charakter linkové dopravy podle písmene a) a při níž jsou přepravováni jen cestující určené kategorie s vyloučením ostatních. Přitom nezáleží na tom, kdo dopravu organizuje. Mezi zvláštní formy linkové dopravy patří zejména přeprava zaměstnanců mezi bydlištěm a pracovištěm a přeprava žáků mezi bydlištěm a školou;
c) „koncese (v Rakouské republice)“ a „povolení (v České republice)“ úřední oprávnění, které je vystaveno v souladu s platnými právními předpisy státu smluvní strany pro úsek trati, probíhající po výsostném území tohoto státu, a které během doby platnosti opravňuje dopravce provozovat určitou linkovou autobusovou dopravu mezi výsostnými územími států smluvních stran nebo v tranzitu výsostnými územími států smluvních stran;
d) „příslušné orgány“ v případě České republiky Ministerstvo dopravy a spojů a v případě Rakouské republiky Spolkového ministra pro dopravu, inovaci a technologii;
e) „autobusy“ motorová vozidla, která jsou evidována na výsostném území státu jedné smluvní strany a podle typu konstrukce a vybavení jsou určena k tomu, aby přepravovala více než 9 osob - včetně řidiče;
f) „tranzitní doprava“ linkovou dopravu, která začíná na výsostném území státu jedné smluvní strany, projíždí výsostným územím státu druhé smluvní strany bez poskytnutí obsluhy cestujícím a končí na výsostném území třetího státu, nebo začíná na výsostném území třetího státu, projíždí výsostnými územími států smluvních stran bez poskytnutí obsluhy cestujícím a končí na výsostném území dalšího státu;
g) „dopravce“ každou fyzickou nebo právnickou osobu nebo společnost, která má sídlo na výsostném území státu jedné smluvní strany a je oprávněna provádět přepravu osob v mezinárodní linkové autobusové dopravě. Dopravce může provozovat linkovou dopravu podle této dohody jen s vozidly evidovanými na výsostném území státu, kde je jeho sídlo.
Článek 2
Koncese (povolení)
(1) Mezinárodní linková autobusová doprava může být provozována jen na základě koncese (povolení) příslušných orgánů obou smluvních stran, a jde-li o mnohostranné linky, též dotčených třetích států.
(2) Žádosti o udělení koncesí (povolení) je třeba podat u příslušného orgánu státu smluvní strany, v němž má dopravce sídlo. Žádosti musí obsahovat tyto údaje:
- jméno a adresu dopravce,
- vedení linky,
- nákres vedení linky,
- přepravní tarify,
- návrh jízdního řádu (s uvedením všech zastávek a hraničních přechodů),
- předpokládané období provozu,
- plánovaný začátek provozu a
- údaje o počtu, druhu a stavu autobusů, které mají být nasazeny.
Příslušný orgán státu smluvní strany, v němž má dopravce sídlo, zašle jeden exemplář žádosti příslušnému orgánu druhé smluvní strany a úřadům třetích států, kterých se týká zamýšlená linková autobusová doprava. Potvrdí tím, že dopravce je ve státu, v němž má své sídlo, oprávněn k provozování mezinárodní linkové autobusové dopravy.
(3) Koncese (povolení) bude uděleno jen tehdy, pokud bude existovat shoda ve věci veřejného zájmu na zřízení autobusové linky, další dotčené státy budou souhlasit a bude přitom zachována vzájemnost. Podle toho je při udělení oprávnění jednomu dopravci jedné smluvní strany také třeba udělit oprávnění pro stejnou linku a za stejných podmínek vhodnému dopravci, kterého jmenuje příslušný orgán druhé smluvní strany. Není-li možno při udělení povolení jmenovat vhodného recipročního partnera, může příslušný orgán druhé smluvní strany povolení udělit a do budoucna si vyhradit právo jmenování recipročního partnera.
(4) Koncese (povolení) se uděluje na dobu 5 let a orgány si ji vymění ve dvojím vyhotovení. Jedno z těchto vyhotovení dostane žadatel spolu s oprávněním vydaným orgánem státu, v němž má dopravce sídlo.
(5) Při překročení státních hranic Rakouské republiky je třeba předložit originál koncesní listiny (modrý) a při překročení státních hranic České republiky originál povolení. Na žádost vystaví orgány tolik originálů koncesních listin a povolení, kolik je jich potřeba pro splnění provozního programu linkové autobusové dopravy.
(6) Držitel koncese (povolení) je povinen provozovat linku. K plnění své přepravní povinnosti však může pověřit jiného dopravce (subprovozovatele). Ten musí mít své sídlo ve stejném státu jako držitel koncese (povolení), tam musí mít také evidována svá vozidla a musí být oprávněn k provozování mezinárodní linkové dopravy. Kromě dokladů podle odstavce 5 musí být v tomto případě ve vozidle i ověřená kopie smlouvy mezi držitelem koncese (povolení) a subprovozovatelem, která rozsah a dobu pověření obsahuje. Na požádání se tato ověřená kopie předkládá kontrolním orgánům.
Článek 3
Tranzitní doprava
(1) Tranzitní doprava přes výsostná území států smluvních stran vyžaduje také koncesi (povolení).
(2) Aby se zamezilo tomu, že by příslušné orgány třetích států předložily zúčastněným příslušným orgánům smluvních stran rozdílné žádosti z hlediska vedení linky a žadatele, budou k projednání přijímány jen takové žádosti, u nichž bude vyplývat z průvodního dopisu příslušných orgánů třetího státu, že všechny státy, po jejichž území zamýšlená doprava vede, dostaly stejně znějící žádosti.
Článek 4
Kabotáž
Koncese (povolení) pro mezinárodní linkovou autobusovou dopravu opravňují jen k mezinárodní přepravě osob. Provozování místní dopravy (kabotáž) na výsostném území státu druhé smluvní strany vyžaduje zvláštní oprávnění.
Článek 5
Dodržování vnitrostátních právních předpisů
Dopravci jsou povinni při provozování linkové autobusové dopravy dodržovat všechny příslušné vnitrostátní právní předpisy.
Článek 6
Odnětí koncese (povolení)
(1) Příslušný orgán může podle vnitrostátních právních předpisů odejmout koncesi (povolení), zvláště když dopravce nezahájí provoz v době, která mu byla stanovena, nebo když linku neprovozuje podle zákonných předpisů a podmínek koncese (povolení), i když dostal minimálně dvakrát písemné varování.
(2) O takovém opatření je bezodkladně informován příslušný orgán druhé smluvní strany. V případě odnětí oprávnění může tento orgán navrhnout jiného vhodného dopravce pro provozování autobusové linky.
Článek 7
Výklad Dohody a pořádání konferencí o linkové autobusové dopravě
(1) Příslušné orgány smluvních stran řeší všechny spory, které vzniknou při výkladu a provádění této Dohody.
(2) Zástupci příslušných orgánů se sejdou na žádost příslušného orgánu jedné ze smluvních stran, aby si vyměnili provozní statistické údaje (počty ujetých km, počty přepravených cestujících i nasazených autobusů) a zvláště aby projednali a schválili:
- zřízení nových autobusových linek,
- změnu vedení nebo koncesních podmínek stávajících autobusových linek,
- žádosti o trvalé nebo dočasné zastavení provozu autobusových linek,
- jízdní řády,
- přepravní tarify,
- přepravní podmínky.
(3) V naléhavých případech je možno učinit rozhodnutí na základě písemné nebo telefonické dohody mezi oběma příslušnými orgány.
Článek 8
Jízdní řády
(1) Jízdní řády a přepravní tarify se schvalují na dobu jednoho roku a oznamují se na náklady dopravce oficiálním zveřejněním (jízdními řády) jednotného typu. V případě recipročního provozování autobusových linek je možno dohodnout, že každý reciproční partner dočasně převezme náklady na zveřejnění celého znázornění jízdního řádu autobusové linky v jízdním řádu svého státu a část připadající na druhého recipročního partnera s ním vyúčtuje.
(2) Pro jízdy tam i zpět je možno dohodnout slevy tarifu. Prodej jízdenek smí být prováděn jen v měně státu, kde se prodej koná.
Článek 9
Poplatky
Pro předepisování a placení poplatků platí vnitrostátní právní předpisy.
Článek 10
Vystavení trvalých volných jízdenek
Pro účely provádění dozoru vystaví dopravci na základě této Dohody každému příslušnému orgánu zdarma k dispozici dvě trvalé volné jízdenky bez uvedení jména.
Článek 11
Vstup v platnost
(1) Tato Dohoda vstupuje v platnost dnem podpisu.
(2) Se vstupem této Dohody v platnost pozbývá ve vztazích mezi Českou republikou a Rakouskou republikou platnost Ujednání mezi Ministerstvem dopravy Československé socialistické republiky a Spolkovým ministerstvem dopravy a energetiky Rakouské republiky o přepravě osob pravidelnou autobusovou dopravou z 21. října 1964.
Článek 12
Platnost Dohody
Tato Dohoda platí, pokud ji jedna ze smluvních stran písemně nevypoví k 1. lednu, při dodržení šestiměsíční výpovědní lhůty.
Dáno v Praze dne 30. května 2000 ve dvou původních vyhotoveních, každé v českém a německém jazyce, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
Za vládu České republiky:
Karel Sellner v. r.
náměstek ministra dopravy a spojů
Za vládu Rakouské republiky:
Christian Weissenburger v. r.
vedoucí sekce v Ministerstvu pro vědu a dopravu