220/1954 Ú. l.
Vyhláška ministerstva chemického průmyslu o mzdových podmínkách dělníků zaměstnaných v podnicích v oboru působnosti ministerstva chemického průmyslu.

220.
VYHLÁŠKA
ministerstva chemického průmyslu
ze dne 5. října 1954
o mzdových podmínkách dělníků zaměstnaných v podnicích v oboru působnosti ministerstva chemického průmyslu.
Ministerstvo chemického průmyslu stanoví v dohodě s jednotnou odborovou organisací podle § 1 zákona č. 244/1948 Sb., o státní mzdové politice, a podle § 2 vládního nařízení č. 27/1951 Sb., o řízení státní mzdové politiky a zřízení státní mzdové komise:

§ 1.
Rozsah platnosti.
(1) Tato vyhláška upravuje mzdové podmínky dělníků zaměstnaných v národních podnicích a v odbytových základnách v oboru působnosti ministerstva chemického průmyslu (dále jen „podnik”).
(2) Vyhláška se nevztahuje na
a) členy závodních stráží,
b) členy požárních sborů z povolání,
c) dělníky státních výzkumných ústavů,
d) zaměstnance, pro které platí vyhláška č. 377/1951 Ú. l. I, o úpravě mzdových (platových) poměrů provozních zaměstnanců v zařízeních ubytovacích, stravovacích, v pohostinství, v lázeňských, léčebných a ošetřovacích ústavech a zařízeních a zařízeních pro zpracování zřídelních produktů.
§ 2.
Pracovní třídy.
(1) Práce se zařazují podle kvalifikace a obtížnosti do 8 pracovních tříd. Pro zařazování prací je závazný schválený katalog prací.
(2) Ve sporných případech rozhoduje o zařazení do pracovních tříd ministerstvo chemického průmyslu.
(3) Vyskytne-li se v podniku práce, pro kterou není v katalogu příklad, předloží podnik ministerstvu chemického průmyslu ke schválení návrh na zařazení této práce.
(4) Změní-li se pracovní postup nebo pracovní podmínky, které mají vliv na stanovení pracovní třídy, správa podniku ihned přezkouší a provede nové zařazení práce podle ustanovení předchozích odstavců.
§ 3.
Zařazování do tříd.
(1) Podnik je povinen přidělit každému dělníkovi v rámci provozních možností práci odpovídající jeho kvalifikaci, dělník je však povinen v případě nutnosti konat práci nižší pracovní třídy.
(2) Vykonává-li dělník trvale práce zařazené do různých pracovních tříd, zařadí se podle práce, ve které je těžiště jeho činnosti.
§ 4.
Tarifní skupiny.
Podle důležitosti a obtížnosti provozu, po případě podle jednotlivých pracovišť se zavádí čtyři tarifní skupiny (Ia, Ib, IIa, IIb). Ministerstvo chemického průmyslu stanoví pro každý podnik, do kterých tarifních skupin se zařazují jednotlivé provozy a pracoviště.
§ 5.
Práce v časové mzdě.
Při práci v časové mzdě platí pro jednotlivé třídy tyto časové tarify:
Pracovní třídatarifní skupinaIaIbIIaIIbKčs z a hodinu11,982,082,302,4022,182,282,542,6432,402,502,822,9242,642,743,103,2052,923,023,443,5463,243,343,823,9273,583,684,224,3283,984,084,704,80.
§ 6.
Práce v úkolové mzdě.
(1) Při práci v úkolové mzdě platí pro jednotlivé pracovní třídy tyto úkolové tarify:
Pracovní třídatarifní skupinaIaIbIIaIIbnormy stanoveny odhademtechnicky zdůvodněné normynormy stanoveny odhademtechnicky zdůvodněné normytechnicky zdůvodněné normytechnicky zdůvodněné normyKčs za hodinu12,162,342,242,402,622,7022,382,572,462,642,892,9832,622,832,702,923,213,3042,883,122,983,203,523,6253,183,453,283,543,904,—63,533,823,643,924,344,4473,904,224,—4,324,804,9084,344,704,444,805,345,46.
(2) Podrobnější směrnice o používání úkolových tarifů vydá ministerstvo chemického průmyslu.
(3) O doplatcích v případech, kdy dělníku pracujícímu v úkolové mzdě je přidělena práce zařazená do nižší pracovní třídy nebo práce v časové mzdě, a o placení časových ztrát a zmetků, platí zvláštní předpisy.
§ 7.
Prémie.
Prémie je možno zavádět jen výnosem ministra chemického průmyslu podle zásad schválených státní mzdovou komisí.
§ 8.
Odměna za práci přes čas a ve dnech pracovního klidu.
(1) Prací přes čas je práce nařízená vedoucím podniku a konaná nad pracovní dobu 48 hodin týdně (po případě nad 192 hodin ve 4týdenním období v závodech, na něž se vztahuje článek I. nařízení č. 11/1919 Sb., jímž se vydávají prováděcí předpisy k zákonu o 8hodinové době pracovní). Při posuzování, zda jde o práci přes čas, se započítává do odpracovaného času i pracovní doba, po kterou zaměstnanec nemohl pracovat, za kterou mu však přísluší náhrada mzdy nebo peněžité dávky národního pojištění nemocenského.
(2) Vedoucí podniku odpovídá za to, že práce přes čas je nezbytně nutná a že je zajištěna kontrola výsledků nařízené práce i kontrola odpracované doby.
(3) Prací v noci je práce konaná v době mezi 22. a 6. hodinou.
(4) Za nařízenou práci přes čas náleží dělníku k časové mzdě (k časové mzdě s prémií) nebo k úkolovému výdělku příplatek, a to
a) ve výši 25% časového tarifu za každou celou odpracovanou hodinu přes čas,
b) ve výši 50% časového tarifu za každou celou odpracovanou hodinu přes čas v noci, pokud nejde o plánovanou práci v noci, t. j. práci, která byla dělníku ohlášena nejméně 48 hodin předem,
c) ve výši 50% časového tarifu za každou celou odpracovanou hodinu přes čas v neděli.
Vznikne-li zároveň nárok na příplatek podle ustanovení pod písm. b) a c), platí se jen jeden příplatek.
(5) Ustanovení odstavce 4 o příplatcích se nevztahuje na hlídače.
(6) O náhradě výdělku za dny pracovního klidu, jakož i o odměně za práci v těchto dnech platí ustanovení vyhlášky státní mzdové komise č. 77/1954 Ú. l.
§ 9.
Závěrečná ustanovení.
(1) Výtisk této vyhlášky musí být v závodě umístěn na vhodném a všem zaměstnancům přístupném místě.
(2) Za dodržování ustanovení této vyhlášky odpovídá vedoucí podniku, který je povinen projednat všechna opatření prováděná na základě této vyhlášky předem se zastupitelskými orgány zaměstnanců.
§ 10.
Zrušují se všechny dosavadní předpisy o mzdových podmínkách dělníků, na které se vztahuje tato vyhláška.
§ 11.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. listopadu 1954.

Ministr:
Ing Púčik v. r.