102/2000 Sb.
Zákon, kterým se mění zákon č. 13/1997 Sb., o pozemních komunikacích

102
ZÁKON
ze dne 4. dubna 2000,
kterým se mění zákon č. 13/1997 Sb., o pozemních komunikacích
Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

Čl. I
Zákon č. 13/1997 Sb., o pozemních komunikacích, se mění takto:
1. V § 11 odstavec 1 zní:

„(1) Silničním pozemkem se rozumí pozemky, na nichž je umístěno těleso dálnice, silnice a místní komunikace a silniční pomocný pozemek.“.
2. V § 11 odst. 3 poslední věta zní: „V ostatních případech je průjezdní úsek dálnice nebo průjezdní úsek silnice ohraničen obdobně jako v odstavci 2.“.
3. V § 12 odst. 1 písm. d) se na začátek textu vkládají slova „svislé dopravní značky,“.
4. V § 13 písm. a) se slova „svislé dopravní značky“ nahrazují slovy „přenosné svislé dopravní značky,“.
5. Název části třetí zní:

„VÝSTAVBA DÁLNICE, SILNICE, MÍSTNÍ KOMUNIKACE A VEŘEJNĚ PŘÍSTUPNÉ ÚČELOVÉ KOMUNIKACE“.
6. V § 16 odst. 1 věta první zní: „Pro stavbu dálnice, silnice, místní komunikace a veřejně přístupné účelové komunikace je speciálním stavebním úřadem4) příslušný silniční správní úřad.“.
7. § 20 zní:

„§ 20
(1) Dálnice a rychlostní silnice, které jsou označeny dopravní značkou2) jako dálnice nebo jako silnice pro motorová vozidla a jejich úseky, stanovené prováděcím předpisem, lze užít silničním motorovým vozidlem nejméně se čtyřmi koly (dále jen „motorové vozidlo“) nebo jízdní soupravou2) po zaplacení poplatku za užívání dálnice a rychlostní silnice (dále jen „poplatek“).
(2) Poplatek lze platit na kalendářní rok, kalendářní měsíc nebo deset dnů a u motorového vozidla nebo jízdní soupravy o celkové hmotnosti nad 12 tun i na jeden den.
(3) Horní hranice výše poplatku na kalendářní rok činí pro motorové vozidlo nebo jízdní soupravu
a) do celkové hmotnosti 3,5 tuny 1 200 Kč,
b) o celkové hmotnosti nad 3,5 tuny do 12 tun 16 000 Kč,
c) o celkové hmotnosti nad 12 tun 50 000 Kč.
(4) Výši poplatků stanoví právní předpis. Výše poplatků na kalendářní měsíc, deset dnů a jeden den se stanoví přiměřeně k výši poplatku na jeden kalendářní rok příslušné pro motorové vozidlo nebo jízdní soupravu podle jejich celkové hmotnosti.“.
8. Za § 20 se vkládá nový § 20a, který zní:

„§ 20a
(1) Poplatek se platí před užitím dálnice nebo rychlostní silnice motorovým vozidlem nebo jízdní soupravou. Zaplacení poplatku se prokazuje platným dvoudílným kupónem, jehož jedna část je přilepena celou plochou v motorovém vozidle nebo v prvním vozidle jízdní soupravy na místě určeném prováděcím předpisem a který
a) odpovídá vzoru stanovenému prováděcím předpisem,
b) obsahuje údaj o státní poznávací značce, který se shoduje se státní poznávací značkou, kterou je opatřeno motorové vozidlo nebo první motorové vozidlo jízdní soupravy, kterými je dálnice nebo rychlostní silnice užita,
c) obsahuje vyznačení doby platnosti, která odpovídá době, kdy je motorovým vozidlem nebo jízdní soupravou dálnice nebo rychlostní silnice užita,
d) má hodnotu odpovídající nejméně výši poplatku příslušné podle celkové hmotnosti motorového vozidla nebo jízdní soupravy, kterými je dálnice nebo rychlostní silnice užita.
(2) Platnost kupónu prokazujícího zaplacení poplatku na kalendářní rok počíná 1. prosincem roku, který předchází kalendářnímu roku vyznačenému na kupónu, a končí 31. lednem bezprostředně následujícího kalendářního roku.
(3) Platnost kupónu prokazujícího zaplacení poplatku na kalendářní měsíc počíná posledním dnem měsíce, který předchází kalendářnímu měsíci vyznačenému na kupónu, a končí prvním dnem bezprostředně následujícího kalendářního měsíce.
(4) Platnost kupónu prokazujícího zaplacení poplatku na deset dní počíná dnem vyznačeným na kupónu a končí uplynutím deseti bezprostředně následujících kalendářních dnů.
(5) Kupón prokazující zaplacení poplatku na jeden den platí ve vyznačený den.
(6) Na kupónu prokazujícím zaplacení poplatku na kalendářní měsíc, deset dnů nebo jeden den vyznačí dobu platnosti kupónu prodejce při jeho prodeji. Údaj o státní poznávací značce vyznačí na kupónu řidič motorového vozidla nebo jízdní soupravy nejpozději před užitím dálnice nebo rychlostní silnice nebo jejich úseku podle § 20 odst. 1.“.
9. § 21 zní:

„§ 21
(1) K vydávání a prodeji kupónů je příslušné Ministerstvo financí v součinnosti s Ministerstvem dopravy a spojů. Činnostmi spojenými s vydáváním a prodejem kupónů může Ministerstvo financí pověřit fyzickou nebo právnickou osobu. Cena za zprostředkování prodeje kupónů se sjednává podle cenových předpisů.
(2) Peněžní prostředky získané z placení poplatků jsou příjmem státního rozpočtu.
(3) Policie České republiky kontroluje v rámci dohledu na bezpečnost a plynulost silničního provozu zaplacení poplatku.
(4) Řidič motorového vozidla nebo jízdní soupravy, který užívá dálnici nebo rychlostní silnici nebo jejich úsek podle § 20 odst. 1, je povinen předložit na požádání druhou část kupónu ke kontrole příslušníkovi Policie České republiky ve služebním stejnokroji.
(5) Vzory kupónů, způsob jejich vyplňování, způsob jejich evidence a u kupónů s dobou platnosti kratší než kalendářní rok způsob vyznačování doby jejich platnosti stanoví prováděcí předpis.“.
10. § 22 včetně poznámek pod čarou č. 11a) a 11b) zní:

„§ 22
(1) Placení poplatku nepodléhá užití dálnice, rychlostní silnice a jejich úseků podle § 20 odst. 1 motorovým vozidlem nebo jízdní soupravou
a) vybavenými zvláštním výstražným světlem podle zvláštního právního předpisu,10) pokud se jedná o vozidlo nebo jízdní soupravu
1. hasičských záchranných sborů a jednotek dobrovolných hasičů,
2. ozbrojených sil České republiky11a) a ozbrojených sil jiného státu; v případě kolony motorových vozidel a jízdních souprav postačí takové označení u prvního a posledního motorového vozidla v koloně,
3. Vězeňské služby České republiky,
4. zdravotnické záchranné služby a dopravy nemocných, raněných a rodiček,
b) Ministerstva vnitra používanými Policií České republiky a opatřenými nápisem „POLICIE“,
c) Ministerstva obrany používanými Vojenskou policií a opatřenými nápisem „VOJENSKÁ POLICIE“,
d) celních orgánů opatřenými nápisem „CELNÍ SPRÁVA“,
e) používanými k dopravě těžce zdravotně postižených občanů, kterým byly podle zvláštního právního předpisu11b) přiznány výhody II. stupně, s výjimkou postižených úplnou nebo praktickou hluchotou, nebo III. stupně, pokud držitelem motorového vozidla je postižená osoba sama nebo osoba jí blízká; za stejných podmínek platí osvobození i pro motorová vozidla užívaná k přepravě nezaopatřených dětí, které jsou léčeny pro onemocnění zhoubným nádorem nebo hemoblastosou, pokud rodiče nebo jim naroveň postavené osoby pobírají příspěvek na provoz motorového vozidla podle zvláštního právního předpisu,11b)
f) při odstraňování následků dopravních nehod na dálnicích a rychlostních silnicích, při odstraňování následků živelních pohrom nebo při záchraně života a zachování zdraví osob,
g) správce dálnic a silnic,
h) pokud tak stanoví mezinárodní smlouva, kterou je Česká republika vázána.
(2) Je-li nutno při uzavírce podle § 24 užít pro vedení objížďky úsek dálnice nebo rychlostní silnice, za jehož užití se platí poplatek, je možné užít tento úsek bez poplatku.
11a) Zákon č. 110/1998 Sb., o bezpečnosti České republiky.
11b) Vyhláška č. 182/1991 Sb., kterou se provádí zákon o sociálním zabezpečení a zákon o působnosti orgánů České republiky v sociálním zabezpečení, ve znění pozdějších předpisů.“.
11. § 23 včetně poznámek pod čarou č. 12), 12a) a 12b) zní:

„§ 23
(1) Pro účely organizování dopravy na území obce může obec v obecně závazné vyhlášce obce vymezit oblasti obce, ve kterých lze místní komunikace nebo jejich určené úseky užít za cenu sjednanou v souladu s cenovými předpisy12)
a) k stání silničního motorového vozidla v obci na dobu časově omezenou, nejvýše však na dobu 24 hodin,
b) k odstavení nákladního vozidla nebo jízdní soupravy v obci na dobu potřebnou k zajištění celního odbavení,
c) k stání silničního motorového vozidla provozovaného právnickou nebo fyzickou osobou za účelem podnikání podle zvláštního právního předpisu,12a) která má sídlo nebo provozovnu ve vymezené oblasti obce, nebo k stání silničního motorového vozidla fyzické osoby, která má místo trvalého pobytu ve vymezené oblasti obce,
nebude-li tímto užitím ohrožena bezpečnost a plynulost provozu na pozemních komunikacích a jiný veřejný zájem. V obecně závazné vyhlášce obce stanoví obec způsob placení sjednané ceny a způsob prokazování jejího zaplacení.
(2) Místní komunikace nebo jejich určené úseky podle odstavce 1 musí být označeny příslušnou dopravní značkou podle zvláštního právního předpisu.2)
(3) V obecně závazné vyhlášce obec může vymezit oblasti obce, ve kterých nelze místní komunikace nebo jejich určené úseky užít k účelům uvedeným v odstavci 1 písm. a) až c).
(4) Obecně závaznou vyhlášku obce podle odstavců 1 a 3 vydá obec v přenesené působnosti podle zvláštního právního předpisu.12b)
12) Zákon č. 526/1990 Sb., o cenách, ve znění pozdějších předpisů.
12a) Zákon č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů.
12b) § 24 zákona č. 367/1990 Sb., o obcích (obecní zřízení).“.
12. V § 25 odstavec 2 zní:

„(2) Silniční správní úřad vydá rozhodnutí o povolení zvláštního užívání právnické nebo fyzické osobě na základě písemné žádosti na dobu určitou a v rozhodnutí stanoví podmínky zvláštního užívání. Povolení ke zvláštnímu užívání nezbavuje uživatele povinnosti k náhradám za poškození nebo znečištění dálnice, silnice nebo místní komunikace.“.
13. V § 25 se za odstavec 2 vkládají nové odstavce 3 a 4, které znějí:

„(3) Porušuje-li právnická nebo fyzická osoba podmínky stanovené v rozhodnutí o vydání povolení, silniční správní úřad rozhodne o odnětí povolení. Právnické nebo fyzické osobě, které bylo odňato povolení ke zvláštnímu užívání, lze udělit povolení ke zvláštnímu užívání na základě znovu podané žádosti nejdříve po uplynutí tří let ode dne, kdy rozhodnutí o odnětí povolení ke zvláštnímu užívání nabylo právní moci.
(4) Silniční správní úřad může rozhodnout o změně vydaného povolení na základě odůvodněné žádosti držitele povolení ke zvláštnímu užívání.“.
Dosavadní odstavce 3 až 7 se označují jako odstavce 5 až 9.
14. V § 25 odst. 6 písm. c) uvozovací věta zní:

„užití dálnice, silnice nebo místní komunikace a silničního pomocného pozemku pro“.
15. V § 25 odst. 6 písm. c) bod 1 zní:

„1. umísťování a provozování reklamních poutačů, propagačních a jiných zařízení, světelných zdrojů, barevných ploch a jiných obdobných zařízení (dále jen „reklamní zařízení“),“.
16. V § 25 se za odstavec 6 vkládá nový odstavec 7, který zní:

„(7) Zvláštní užívání spočívající v umísťování a provozování reklamních zařízení může povolit příslušný silniční správní úřad nejdéle na dobu pěti let za podmínky, že reklamní zařízení nemohou být zaměněna s dopravními značkami nebo s dopravními zařízeními nebo nemohou oslnit uživatele dotčené pozemní komunikace nebo jinak narušit provoz na pozemních komunikacích. Pozemní komunikace v místě, kde je umístěno reklamní zařízení, musí být na náklad provozovatele reklamního zařízení vybavena svodidly nebo jinak zabezpečena proti možnému střetu vozidel s konstrukcí reklamního zařízení.“.
Dosavadní odstavce 7 až 9 se označují jako odstavce 8 až 10.
17. V § 25 odstavec 8 zní:

„(8) Věci umístěné, zřizované nebo provozované bez povolení podle odstavce 1 nebo v rozporu s ním, s výjimkou reklamních zařízení, je jejich vlastník povinen odstranit neprodleně po doručení výzvy příslušného silničního správního úřadu. Neučiní-li tak, zajistí odstranění a likvidaci věci příslušný silniční správní úřad na náklady vlastníka věci.“.
18. V § 25 se za odstavec 8 vkládá nový odstavec 9, který zní:

„(9) Nemůže-li příslušný silniční správní úřad zjistit vlastníka věci umístěné, zřizované nebo provozované bez povolení podle odstavce 1, s výjimkou reklamních zařízení, zveřejní výzvu k odstranění věci způsobem v místě obvyklým a po marném uplynutí lhůty 10 dnů ode dne zveřejnění výzvy zajistí odstranění a likvidaci věci na náklady vlastníka dotčené pozemní komunikace. Zjistí-li vlastník dálnice, silnice nebo místní komunikace vlastníka věci dodatečně, může vůči němu uplatnit nárok na náhradu nákladů vzniklých odstraněním a likvidací věci.“.
Dosavadní odstavce 9 a 10 se označují jako odstavce 10 a 11.
19. V § 25 se za odstavec 9 vkládají nové odstavce 10 a 11, které znějí:

„(10) Silniční správní úřad je povinen do sedmi dnů ode dne, kdy se dozvěděl o zřízení nebo existenci reklamního zařízení umístěného na dálnici, silnici nebo místní komunikaci nebo na silničním pomocném pozemku bez povolení ke zvláštnímu užívání vydaného příslušným silničním správním úřadem, vyzvat vlastníka reklamního zařízení k jeho odstranění. Vlastník reklamního zařízení je povinen reklamní zařízení neprodleně, nejdéle do pěti pracovních dnů po doručení výzvy příslušného silničního správního úřadu odstranit. Neučiní-li tak, je silniční správní úřad povinen reklamu do 15 pracovních dnů zakrýt a následně zajistit odstranění a likvidaci reklamního zařízení na náklady vlastníka tohoto zařízení. Odstranění reklamy a její likvidace bude provedeno bez ohledu na skutečnost, zda reklamní zařízení bylo povoleno stavebním úřadem.5)
(11) Nemůže-li silniční správní úřad zjistit vlastníka reklamního zařízení zřizovaného nebo provozovaného bez povolení ke zvláštnímu užívání, zveřejní výzvu k odstranění reklamního zařízení způsobem v místě obvyklým a po marném uplynutí lhůty 10 dnů ode dne zveřejnění výzvy je povinen reklamu do 15 pracovních dnů zakrýt a následně zajistit odstranění a likvidaci reklamního zařízení na náklady vlastníka dotčené pozemní komunikace, na které je reklamní zařízení neoprávněně umístěno. Odstranění reklamy a její likvidace bude provedeno bez ohledu na skutečnost, zda reklamní zařízení bylo povoleno stavebním úřadem.5)“.
Dosavadní odstavce 10 a 11 se označují jako odstavce 12 a 13.
20. V § 30 se doplňují odstavce 3 a 4, které znějí:

„(3) Prováděcí předpis vymezí pro účely tohoto zákona, co je souvisle zastavěným územím obce při určování silničního ochranného pásma.
(4) Hranice silničního ochranného pásma definovaná v § 30 odst. 2 písm. a) je pro případ povolování zřizování a provozování reklamních poutačů, propagačních a jiných zařízení, světelných zdrojů, barevných ploch a jiných obdobných zařízení, které by byly viditelné uživateli dotčené pozemní komunikace, posunuta ze 100 metrů na 250 metrů.“.
21. § 31 zní:

„§ 31
(1) V silničním ochranném pásmu lze povolit zřizování a provozování reklamních zařízení za podmínky, že reklamní zařízení nemohou být zaměněna s dopravními značkami nebo s dopravními zařízeními nebo nemohou oslnit uživatele dotčené pozemní komunikace nebo jinak narušit provoz na pozemních komunikacích. Povolení vydává příslušný silniční správní úřad po předchozím souhlasu
a) vlastníka dotčené nemovitosti, na které má být reklamní zařízení zřizováno a provozováno,
b) Ministerstva vnitra, jde-li o silniční ochranné pásmo dálnice a rychlostní silnice,
c) příslušného orgánu Policie České republiky, jde-li o silniční ochranné pásmo silnice s výjimkou rychlostní silnice a místní komunikace.
(2) Silniční správní úřad vydá rozhodnutí o povolení zřizovat a provozovat reklamní zařízení právnické nebo fyzické osobě na základě písemné žádosti na dobu určitou, nejdéle na dobu pěti let, a v rozhodnutí stanoví podmínky zřizování a provozování reklamního zařízení.
(3) Vlastník nemovitosti v silničním ochranném pásmu je oprávněn v obecném zájmu umístit na své nemovitosti pouze reklamní zařízení, které bylo povoleno.
(4) Porušuje-li právnická nebo fyzická osoba podmínky stanovené v rozhodnutí o vydání povolení ke zřizování a provozování reklamních zařízení, silniční správní úřad rozhodne o odnětí povolení. Právnické nebo fyzické osobě, které bylo odňato povolení, lze udělit povolení na základě znovu podané žádosti nejdříve po uplynutí tří let ode dne, kdy rozhodnutí o odnětí povolení nabylo právní moci.
(5) Silniční správní úřad může rozhodnout o změně vydaného povolení na základě odůvodněné žádosti držitele povolení.
(6) Silniční správní úřad je povinen do 7 dnů ode dne, kdy se dozvěděl o zřízení nebo existenci reklamního zařízení umístěného v silničním ochranném pásmu bez povolení vydaného příslušným silničním správním úřadem, vyzvat vlastníka reklamního zařízení k jeho odstranění. Vlastník reklamního zařízení je povinen reklamní zařízení neprodleně, nejdéle do pěti pracovních dnů po doručení výzvy příslušného silničního správního úřadu, odstranit. Neučiní-li tak, je silniční správní úřad povinen reklamu do 15 pracovních dnů zakrýt a následně zajistit odstranění a likvidaci reklamního zařízení na náklady vlastníka tohoto zařízení. Odstranění reklamy a její likvidace bude provedeno bez ohledu na skutečnost, zda reklamní zařízení bylo povoleno stavebním úřadem.5) Podmínky tohoto odstavce se nevztahují na reklamní zařízení postavená a provozovaná v rozšířené části území podle § 30 odst. 4, pokud taková zařízení byla příslušným stavebním úřadem povolena před účinností tohoto zákona.
(7) Nemůže-li příslušný silniční správní úřad zjistit vlastníka reklamního zařízení zřizovaného nebo provozovaného bez povolení podle odstavce 1, zveřejní výzvu k odstranění reklamního zařízení způsobem v místě obvyklým a po marném uplynutí lhůty deseti dnů ode dne zveřejnění výzvy je povinen reklamu do 15 pracovních dnů zakrýt a následně zajistit odstranění a likvidaci reklamního zařízení na náklady vlastníka dotčené nemovitosti, na které je reklamní zařízení umístěno. Odstranění reklamy a její likvidace bude provedeno bez ohledu na skutečnost, zda reklamní zařízení bylo povoleno stavebním úřadem.5)
(8) Vlastník nemovitosti, na které je zřízeno a provozováno reklamní zařízení bez povolení podle odstavce 1, je povinen umožnit na nezbytnou dobu a v nezbytné míře vstup na svoji nemovitost za účelem zakrytí reklamy a za účelem odstranění a likvidace tohoto reklamního zařízení. Vznikne-li tím škoda na nemovitosti, je ten, kdo škodu způsobil, povinen ji nahradit; této odpovědnosti se nemůže zprostit.“.
22. V § 35 se vkládá nový odstavec 1, který zní:

„(1) Vlastníci nemovitostí v sousedství dálnice, silnice a místní komunikace jsou povinni strpět, aby na jejich pozemcích byla provedena nezbytná opatření k zabránění sesuvů půdy, padání kamenů, lavin a stromů nebo jejich částí, vznikne-li toto nebezpečí výstavbou nebo provozem dálnice, silnice a místní komunikace nebo přírodními vlivy; vznikne-li toto nebezpečí z jednání těchto vlastníků, jsou povinni učinit nezbytná opatření na svůj náklad. O rozsahu a způsobu provedení nezbytných opatření a o tom, kdo je provede, rozhodne silniční správní úřad.“.
Dosavadní odstavce 1 a 2 se označují jako odstavce 2 a 3.
23. V § 35 odst. 2 věta druhá zní: „Zjistí-li zdroj ohrožení jiný, než je uveden v odstavci 1, nařídí silniční správní úřad jeho provozovateli nebo vlastníku odstranění zdroje tohoto ohrožení.“.
24. Za § 38 se vkládají nové § 38a až 38c, které včetně nadpisu a poznámky pod čarou č. 16a) znějí:

„Vážení vozidel
§ 38a
(1) Na dálnicích, silnicích a místních komunikacích, s výjimkou hraničních přechodů, se provádí kontrolní vážení a měření (dále jen „kontrolní vážení“) silničních motorových vozidel kategorií N310) a jejich jízdních souprav s přípojnými vozidly kategorií O3 a O410) (dále jen „vozidlo“).
(2) Kontrolní vážení zajišťuje správce pozemní komunikace v součinnosti s Policií České republiky.
(3) Kontrolní vážení zahrnuje vážení celkové hmotnosti vozidla, měření nápravových tlaků a měření rozměrů vozidla.10)
§ 38b
(1) Řidič vozidla je povinen na výzvu příslušníka Policie České republiky ve služebním stejnokroji podrobit vozidlo kontrolnímu vážení. Zajížďka k zařízení na kontrolní vážení, včetně cesty zpět na pozemní komunikaci, nesmí být delší než 8 kilometrů.
(2) Při kontrolním vážení je řidič vozidla povinen řídit se pokyny osoby obsluhující zařízení na kontrolní vážení.
(3) O výsledku kontrolního vážení vydá osoba obsluhující zařízení na kontrolní vážení vozidel řidiči doklad.
(4) Zjistí-li se při kontrolním vážení dodržení hodnot vozidla stanovených zvláštním právním předpisem,10) může řidič vozidla pokračovat v další jízdě. V tomto případě není možné účtovat řidiči žádné náklady vážení.
(5) Zjistí-li se při kontrolním vážení překročení hodnot stanovených zvláštním právním předpisem,10) je toto porušení projednáno na základě zvláštního zákona2) jako přestupek17) a řidič vozidla je povinen uhradit náklady vážení.
(6) Způsob provádění kontrolního vážení, způsob stanovení nákladů spojených s kontrolním vážením, náležitosti dokladu o výsledku kontrolního vážení a vzor dokladu stanoví prováděcí předpis.
§ 38c
(1) Zjistí-li se při kontrolním vážení, že rozměry vozidla nebo jeho celková hmotnost přesahují hodnotu stanovenou zvláštním právním předpisem,10) může řidič pokračovat v další jízdě pouze na základě povolení ke zvláštnímu užívání (§ 25) a za podmínky, že vozidlo je technicky způsobilé k provozu na pozemních komunikacích.16a)
(2) Zjistí-li se při kontrolním vážení, že nápravový tlak překračuje míru stanovenou zvláštním právním předpisem,10) nesmí řidič pokračovat v jízdě.
16a) Zákon č. 38/1995 Sb., o technických podmínkách provozu silničních vozidel na pozemních komunikacích, ve znění zákona č. 355/1999 Sb.“.
25. V § 40 odst. 3 písm. c) se za slova „místních komunikací“ vkládají slova „a veřejně přístupných účelových komunikací“.
26. V § 40 odst. 4 písm. d) se za slova „místních komunikací“ vkládají slova „a veřejně přístupných účelových komunikací“.
27. V § 42 odst. 1 písm. g) se na konci textu doplňují tato slova: „vyjma činností vztahujících se k reklamním zařízením,“.
28. V § 42 se za odstavec 1 vkládá nový odstavec 2, který zní:

„(2) Silniční správní úřad uloží pokutu až do výše 300 000 Kč právnické nebo fyzické osobě, která
a) užila dálnici, silnici nebo místní komunikaci nebo silniční pomocný pozemek pro umístění a provozování reklamního zařízení bez povolení zvláštního užívání nebo nedodržela podmínky povolení (§ 25),
b) zřizovala a provozovala v silničním ochranném pásmu reklamní zařízení bez povolení nebo nedodržela podmínky povolení (§ 31),
c) má na své nemovitosti v silničním ochranném pásmu umístěno reklamní zařízení bez platného povolení (§ 31) a toto zařízení neodstranila ve stanovené lhůtě po obdržení výzvy silničního správního úřadu,
d) úmyslně odstraňuje nebo poškozuje zakrytí reklam.
Dosavadní odstavec 2 se označuje jako odstavec 3.
29. V § 42 odst. 3 se na konci písmene b) doplňují slova „vyjma činností vztahujících se k reklamním zařízením,“.
30. § 46 včetně nadpisu zní:

„§ 46
Zmocňovací ustanovení
(1) Vláda stanoví nařízením výši poplatku podle § 20 odst. 4.
(2) Ministerstvo dopravy a spojů vydá vyhlášku k provedení § 6 odst. 4, § 8 odst. 3, § 9 odst. 4, § 10 odst. 5, § 16 odst. 3, § 20 odst. 1, § 20a odst. 1, § 24 odst. 9, § 25 odst. 13, § 27 odst. 7, § 30 odst. 3, § 36 odst. 8, § 37 odst. 1, § 38b odst. 6 a § 41 odst. 4.
(3) Ministerstvo financí vydá vyhlášku k provedení § 21 odst. 5.“.
31. V § 47 se doplňuje bod 8, který zní:

„8. § 82 vyhlášky č. 145/1956 Ú. l., o provozu na silnicích.“.
Čl. II
Přechodná ustanovení
1. Nálepka prokazující zaplacení poplatku na rok 2000 platí do 31. ledna 2001.
2. Ustanovení § 20, 20a a 21 zákona č. 13/1997 Sb., o pozemních komunikacích, ve znění tohoto zákona, se poprvé použijí dnem 1. ledna 2001.
Čl. III
Účinnost
Tento zákon nabývá účinnosti dnem 1. července 2000.

Klaus v. r.
Havel v. r.
Zeman v. r.