11/2023 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Správního ujednání k provádění Smlouvy o sociálním zabezpečení mezi Českou republikou a Mongolskem

11
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 24. ledna 2023 bylo v Ulánbátaru podepsáno Správní ujednání k provádění Smlouvy o sociálním zabezpečení mezi Českou republikou a Mongolskem1).

Správní ujednání vstoupilo v platnost na základě svého článku 15 dne 1. března 2023.
České znění Správního ujednání a anglické znění, jež je pro jeho výklad rozhodné, se vyhlašují současně.


SPRÁVNÍ UJEDNÁNÍ
K PROVÁDĚNÍ SMLOUVY
O SOCIÁLNÍM ZABEZPEČENÍ
MEZI
ČESKOU REPUBLIKOU A MONGOLSKEM
Podle článku 16 Smlouvy o sociálním zabezpečení mezi Českou republikou a Mongolskem, podepsané v Praze dne 20. května 2019, dále jen „Smlouva“, přijaly příslušné úřady obou smluvních států ve vzájemné shodě následující ustanovení:
ČÁST I
VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1 - Definice
Termíny použité v tomto správním ujednání mají význam, který jim stanoví článek 1 Smlouvy.
Článek 2 – Instituce
Za provádění Smlouvy jsou zodpovědné následující instituce:
I. V Mongolsku:
Všeobecný úřad pro sociální pojištění (Нийгмийн даатгалын ерөнхий газар) a jeho regionální pracoviště
II. V České republice:
a) Česká správa sociálního zabezpečení a její regionální pracoviště,
a
b) orgány sociálního zabezpečení ozbrojených složek.
Článek 3 – Styčná místa
1. Podle článku 16 odstavce 2 Smlouvy se styčnými místy určují:
a) Za Mongolsko: Všeobecný úřad pro sociální pojištění;
b) Za Českou republiku: Česká správa sociálního zabezpečení.
2. Při provádění Smlouvy si určená styčná místa vzájemně pomáhají a mohou spolu komunikovat přímo, stejně jako s institucemi a s osobami uvedenými v článku 3 Smlouvy nebo jejich zástupci.
3. Styčná místa se vzájemně dohodnou na formulářích a na detailních postupech nezbytných pro provádění Smlouvy a Správního ujednání. Instituce nebo styčná místa mohou odmítnout přijetí žádosti o dávku nebo jakoukoli jinou žádost nebo doklad, nebudou-li předloženy v dohodnuté formě.
ČÁST II
USTANOVENÍ O POJIŠTĚNÍ
Článek 4 – Potvrzení o příslušnosti k právním předpisům
1. Instituce smluvního státu, jehož právní předpisy jsou v případech uvedených v článcích 8 až 10 Smlouvy příslušné, vystaví na žádost zaměstnance a zaměstnavatele nebo osoby samostatně výdělečně činné potvrzení o příslušnosti k právním předpisům dosvědčující, že dotyčná osoba nadále podléhá právním předpisům tohoto smluvního státu.
2. Instituce vystavující potvrzení o příslušnosti k právním předpisům zašle jeho kopii instituci druhého smluvního státu.
3. Potvrzení o příslušnosti k právním předpisům si dotyčná osoba při pobytu na území druhého smluvního státu uschová a v případě potřeby jej předloží příslušnému orgánu tohoto smluvního státu.
4. Pro dohodu o výjimkách podle článku 11 Smlouvy,
a) Pověřenými institucemi jsou:
i. V Mongolsku: Všeobecný úřad pro sociální pojištění;
ii. V České republice: Česká správa sociálního zabezpečení.
b) Zaměstnanec a jeho zaměstnavatel předkládají společnou písemnou žádost o výjimku pověřené instituci smluvního státu, jehož právní předpisy se mají podle žádosti aplikovat. Osoby samostatně výdělečně činné předkládají žádost obdobně. Žádost o výjimku z příslušnosti k právním předpisům smluvního státu osob uvedených v článku 8 Smlouvy by měla být předložena před koncem probíhající doby vyslání.
c) Dohoda o výjimce bude doložena potvrzením vystaveným a zpracovaným podle předchozích odstavců tohoto článku.
ČÁST III
USTANOVENÍ O DŮCHODOVÝCH DÁVKÁCH
Článek 5 – Sčítání dob pojištění
Instituce smluvních států si pro účely sčítání dob pojištění potvrdí na dohodnutém formuláři doby pojištění získané podle jejich právních předpisů.
Článek 6 – Otázky týkající se Mongolska
Doby získané v České republice do 31. 12. 1995 a hodnocené podle právních předpisů Mongolska ve smyslu článku 27 odstavec 2 Smlouvy se považují za získané podle právních předpisů Mongolska.
Článek 7 – Žádost o dávky
1. Žádost o dávky poskytované podle Smlouvy se přednostně podává u instituce smluvního státu bydliště.
2. Instituce, u níž byla podána žádost o dávku, zašle tuto žádost bez prodlení přímo, nebo prostřednictvím styčných míst, instituci druhého smluvního státu spolu s formulářem potvrzujícím doby pojištění, pokud takové byly získány, a veškeré další dokumenty potřebné pro posouzení nároku na dávky.
3. Před odesláním dokumentů uvedených v odstavci 2 tohoto článku instituce vyznačí datum podání žádosti a potvrdí správnost osobních identifikačních údajů žadatele. Toto ověření nahradí zasílání originálních dokumentů prokazujících takové údaje. Tyto dokumenty budou určeny v příslušných formulářích. V případě pochybností je možné tyto dokumenty vyžádat.
4. Instituce se vzájemně informují o všech skutečnostech podstatných pro posouzení nároku na dávky.
Článek 8 – Oznamování rozhodnutí
Každá instituce posoudí nárok žadatele podle ustanovení Smlouvy, oznámí mu rozhodnutí s uvedením způsobů a lhůt pro odvolání a kopii rozhodnutí zároveň zašle instituci druhého smluvního státu.
ČÁST IV
RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 9 – Výměna informací
1. Instituce obou smluvních států si vzájemně pomáhají a informují se přímo, nebo prostřednictvím styčných míst o všech jim známých skutečnostech, které mohou ovlivnit nárok na dávky. Těmito skutečnostmi jsou zejména:
- úmrtí osoby,
- uzavření nového sňatku vdovou (vdovcem),
- změna adresy bydliště,
- přesun bydliště na území druhého smluvního státu nebo do třetího státu,
- zánik nároku na důchod,
- změna počtu nezaopatřených osob,
- změna úrovně pracovní schopnosti,
jakož i veškeré další údaje nezbytné pro provádění Smlouvy.
2. Styčná místa se vzájemně informují o změnách v právních předpisech obou smluvních států, které mohou mít vliv na posuzování nároků na dávky podle Smlouvy.
3. Styčná místa se mohou dohodnout na používání elektronické výměny údajů mezi institucemi. V takovém případě budou údaje a dokumenty vyměňované elektronicky pro oba smluvní státy právně platné.
Článek 10 – Výměna lékařských informací
1. Pokud žádost o dávku nebo výplata dávky vyžaduje lékařské vyšetření, instituce smluvního státu, na jehož území žadatel nebo příjemce dávky žije, provede toto vyšetření v souladu s právní úpravou tohoto smluvního státu a zašle veškeré lékařské informace na dohodnutém formuláři a dostupnou dokumentaci týkající se zdravotní neschopnosti dotčené osoby instituci druhého smluvního státu.
2. Pokud to instituce považuje za nezbytné, může si vyžádat další vyšetření.
3. Instituce mají však právo provést lékařské vyšetření dotčené osoby lékařem, kterého si zvolí.
Článek 11 – Výplata dávek
1. Instituce vyplácejí dávky příjemci s bydlištěm na území druhého smluvního státu nebo třetího státu ve lhůtách a způsobem stanoveným platnými právními předpisy.
2. Příjemci jsou povinni předložit buď přímo, nebo prostřednictvím styčných míst instituci smluvního státu, která vyplácí dávku, potvrzení o žití vydané v souladu s právními předpisy tohoto smluvního státu.
Článek 12 – Zúčtování přeplatků
1. Instituce obou smluvních států si ve vzájemné dohodě provedou zúčtování případných přeplatků vzniklých při provádění Smlouvy.
2. Jestliže instituce jednoho smluvního státu vyplatila příjemci dávky v nesprávné výši, může tato instituce za podmínek a v rozsahu právních předpisů, které provádí, požádat instituci druhého smluvního státu příslušné k výplatě dávek dotčené osobě, aby přeplatek odečetla z průběžných plateb náležejících tomuto příjemci. Instituce druhého smluvního státu provede příslušnou srážku za podmínek a v rozsahu, jež pro podobné zápočty stanoví právní předpisy, které provádí, jako by se jednalo o její vlastní přeplatek, a získanou částku zašle instituci prvního smluvního státu, které přeplatek vznikl.
Článek 13 – Vymáhání přeplatků
Přeplatky, které nelze získat zpět podle článku 12 tohoto správního ujednání, mohou být vymáhány v druhém smluvním státě podle postupů a se zárukami a výsadami platnými pro vymáhání přeplatků příslušnou institucí druhého smluvního státu.
Článek 14 – Výměna statistických informací
Instituce si ve formě, která bude stanovena mezi styčnými místy, vyměňují roční statistické údaje o vystavených potvrzeních o příslušnosti k právním předpisům a o platbách příjemcům provedených podle Smlouvy.
Článek 15 – Vstup v platnost, doba platnosti a změny
Toto správní ujednání vstoupí v platnost ve stejný den jako Smlouva a bude platit po stejnou dobu. Může být změněno na základě vzájemné dohody příslušných úřadů.
Dáno v Ulánbátaru dne 24. 01. 2023 ve dvou původních vyhotoveních, každé v jazyce českém, mongolském a anglickém, přičemž všechna znění jsou stejně autentická. V případě rozdílností ve výkladu je rozhodující znění v jazyce anglickém.
Za příslušný úřad
České republiky
Jan Vytopil v. r.
mimořádný a zplnomocněný velvyslanec
České republiky v Mongolsku
Za příslušný úřad
Mongolska
Tumurbaatar Ayursaikhan v. r.
ministr práce a sociální ochrany


1) Smlouva o sociálním zabezpečení mezi Českou republikou a Mongolskem, podepsaná v Praze dne 20. května 2019, byla vyhlášena pod č. 10/2023 Sb. m. s.