1178/1948 Ú. l. I
Rozhodnutí presidenta republiky o amnestii v oboru občanského trestního soudnictví

1178.
Rozhodnutí presidenta republiky
ze dne 19. června 1948.
Užívaje práva daného mi ústavou, udílím v oboru občanského trestního soudnictví tuto
amnestii:

Čl. I.
(1) Promíjím tresty na penězích (hlavní i vedlejší) a náhradní tresty na svobodě, které byly nebo budou občanskými trestními soudy pravomocně uloženy za činy spáchané přede dnem tohoto rozhodnutí.
(2) Promíjím z dočasných trestů na svobodě, které byly nebo budou občanskými trestními soudy pravomocně uloženy za činy spáchané přede dnem tohoto rozhodnutí, část rovnající se jednomu roku; není-li uložen trest delší jednoho roku, promíjím jej celý.
(3) Byli-li trest uvedený v předchozích odstavcích uložen podmíněně, promíjím jej s účinky § 1, odst. 2 zákona o podmíněném odsouzení (zákon č. 562/1919 Sb.).
(4) Ustanovení předchozích odstavců se užije i tehdy, je-li zde více trestů uložených téže osobě, dosud nevykonaných. Dodatkový trest, uložený podle § 265 trestního řádu č. 119/1873 ř. z., pokládá se spolu s trestem, k němuž je v poměru trestu dodatkového za jeden trest. Totéž platí o trestech uložených rozsudky sloužícími za podklad vyměření úhrnného trestu podle § 517 trestního řádu zák. cl. XXXIII/1896.
Čl. II.
Nařizuji, aby trestní řízení pro činy, které se stíhají před občanskými trestními soudy veřejnou žalobou a byly spáchány přede dnem tohoto rozhodnutí, nebylo zaváděno, a bylo-li zavedeno, aby bylo zastaveno, stanoví-li zákon na čin, o nějž jde, jako hlavní trest trest peněžitý nebo trest na svobodě nepřevyšující jeden rok.
Čl. III.
(1) Ustanovení čl. I. a II. nelze užíti:
a) na zločiny podle zákona na ochranu republiky (zákon č. 50/1923 Sb.),
b) na činy trestné podle retribučního dekretu a nařízení o lidovém soudnictví (dekret č. 16/1945 Sb., nařízení Slovenské národní rady č. 33/1945 Sb. n. SNR),
c) na činy trestné podle zákona o stíhání černého obchodu a podobných pletich (zákon č. 15/1947 Sb.) a trestné činy spáchané v souvislosti s nimi.
(2) Pro posouzení, jde-li o zločin ve smyslu odstavce 1. písm. a), rozhoduje označení trestného činu v zákoně.
(3) Byl-li trest uložen pro některý čin (některé činy) uvedený v odstavci 1 a pro jiný s ním se sbíhající trestný čin, lze trest snížiti jen o část převyšující nejnižší hranici zákonné trestní sazby na čin (nejtěžší čin) uvedený v odstavci 1, nejvýše však o jeden rok.
Čl. IV.
(1) Podá-li osoba, která byla přede dnem tohoto rozhodnutí pravomocně odsouzena pro čin trestný podle zákona na ochranu republiky nebo proti které bylo přede dnem tohoto rozhodnutí u občanského soudu trestního nebo úřadu veřejné žaloby zahájeno trestní řízení pro takový trestný čin a není účastna dobrodiní amnestie podle čl. I. a II., žádost za prominutí nebo zmírnění trestu nebo za zastavení trestního řízení, nesmí býti žádost soudem nebo úřadem veřejné žaloby zamítnuta, nýbrž musí být s urychlením předložena se spisy ministerstvu spravedlnosti. Shledá-li ministr spravedlnosti, že jde o čin spáchaný z nerozvážnosti nebo z nezralosti nebo že vinník jednal pod nátlakem nebo na ponuknutí jiných anebo jeví-li se z jiných důvodů trest neúměrný vině pachatelově, předloží mi žádost se svým návrhem k rozhodnutí.
(2) Podá-li osoba, která byla přede dnem tohoto rozhodnutí odsouzena pro čin trestný podle retribučního dekretu nebo podle nařízení o lidovém soudnictví, žádost za prominutí nebo zmírnění trestu milostí, užije se ustanovení odstavce 1 obdobně.
Čl. V.
Ustanovení čl. I., II. a IV. se užije i na osoby, které uprchly z území republiky, jestliže se na území republiky vrátily nebo se do tří měsíců ode dne tohoto rozhodnutí vrátí.
Čl. VI.
Ustanovení tohoto rozhodnutí se nevztahují na osoby německé národnosti.

Dr. čepička v. r.
Gottwald v. r.