561/1948 Ú. l. I
Výnos ministerstva zdravotnictví, jímž se vydávají směrnice pro činnost proti tuberkulosních poraden.

561.
VÝNOS
ministerstva zdravotnictví
ze dne 17. března 1948,
jímž se vydávají směrnice pro činnost proti tuberkulosních poraden.

§ 1.
Protituberkulosní poradny jsou instituce preventivní (ochranné) péče o zdraví osob tuberkulosou ohrožených nebo chorých. Zřizují je okresní národní výbory v rámci Ústavů národního zdraví, zřízených podle § 3, odst. 2 zákona ze dne 19. března 1947, č. 49 Sb. Jejich vnitřní uspořádání, obvod působnosti a jejich sídlo určují prováděcí předpisy, vydané na podkladě tohoto zákona.
§ 2.
Protituberkulosní poradny jsou přístupny všemu obyvatelstvu bez ohledu na národnost, náboženství a majetkové poměry. Péče poradnou udílená se poskytuje bezplatně. Lékařům a ostatním zaměstnancům poradny se přísně zakazuje požadovati nebo přijímati za výkony služební od návštěvníků poradny jakoukoliv věcnou nebo peněžitou úplatu nebo odměnu.
§ 3.
Účelem protituberkulosní poradny jest:
1. pátrati a zjišťovati mezi obyvatelstvem svého obvodu případy tuberkulosního onemocnění, pátrati po prameni infekce, po závadách zdravotních a sociálních, jež vznik choroby způsobují nebo průběh zhoršují a pečovati o jejich odstranění,
2. snažiti se vhodným způsobem o zlepšení zdravotního stavu onemocnělé osoby,
3. chrániti okolí nemocného (rodinu, spolubydlící, sousedy, spolupracovníky) před přenesením nákazy a činiti veškerá nutná opatření, aby osoby infekcí ohrožené byly podporovány ve své odolnosti vůči tuberkulose,
4. prováděti sociálně zdravotní a demologický výzkum obyvatelstva, jeho podmínek pracovních, bytových, sociálních a životních vůbec, upozorňovati příslušné úřady, korporace a jednotlivce na zjištěné závady a pracovati k jejich odstranění,
5. soustavně poučovati nemocné i zdravé obyvatelstvo o hygienicky správném způsobu života, o příčinách, jež vznik a nepříznivý průběh nemoci zaviňují, jakož i o prostředcích, jimiž je možno se chrániti před nemocí.
§ 4.
Své poslání protituberkulosní poradna plní tím, že
1. ve stanovených ordinačních hodinách vyšetřuje osoby, jež poradnu buď samy vyhledaly, nebo byly k vyšetření doporučeny úřady, nositeli sociálního pojištění, ošetřujícím lékařem a sociálně zdravotními korporacemi a institucemi, nebo které poradna sama k vyšetření pozvala.
Diagnostická činnost poradny nesmí se omeziti pouze na stanovení diagnosy klinické. Důležitou pro činnost poradny jest diagnosa epidemiologická a sociálně zdravotní, jež pevně stanoví
a) pramen nákazy a stupeň nakažlivosti,
b) podmínky, které na rozvoj choroby působí (jiné choroby, zaměstnání, bytové závady, sociální příčiny a pod.).
Na základě této diagnosy hledá poradna způsob a prostředky, jimiž lze zjištěné závady v daném případě odstraniti.
2. Bdí nad hygienickým způsobem života onemocnělé osoby, doporučuje ji příslušné léčebné péči, zprostředkuje, její léčení ústavní a ve snaze po zlepšení sociálních poměrů zprostředkuje v naléhavých případech i podporu finanční (na výživu, náklady isolace, opatření lůžek, plivátek) a to vždy na podkladě zdravotního nálezu. Za tím účelem spolupracuje se státní akcí „Pomoc tuberkulosním“, nositeli sociálního pojištění (hospodářská výpomoc ÚSP), Českou sociální pomocí, Masarykovou ligou proti tuberkulose, Československým Červeným křížem, Charitou a jinými úřady a korporacemi které provádějí podpůrnou péči. Rovněž zprostředkuje poradna u příslušných činitelů desinfekci a vybílení místností při úmrtí nebo po přemístění nemocného.
Vlastní léčebnou péči poradna neprovádí.
3. Současně s onemocnělým jedincem přebírá do své péče všechny členy jeho rodiny a spolubydlící, stanoví jejich diagnosu klinickou, epidemiologickou a sociálně zdravotní, provádí nad nimi trvalý ochranný dohled, poučuje je o prostředcích, jimiž se mohou před nákazou chrániti, snaží se zabrániti přenesení nákazy buď úplnou nebo částečnou isolací zdroje nákazy nebo zvýšením odolnosti ohrožených jedinců (léčbou preventivní a sanační, umístěním v ozdravovnách a v prázdninových osadách, změnou povolání a pod.).
Obdobně postupuje protituberkulosní poradna při ochraně širšího okolí tuberkulosní osoby (sousedů, spolupracovníků a pod.) s tou výhradou, že nesmí být přitom porušeno povinné lékařské tajemství a nemocný nesmí býti ve svém sociálním a společenském postavení poškozen.
4. Provádí depistáž také soustavnými lékařskými prohlídkami školní mládeže, zaměstnanectva továren a dělnictva průmyslu domáckého, vůbec všech vrstev obyvatelstva, jejichž povolání je uvádí ve stálý styk s větším počtem osob jiných, pokud o podobné prohlídky není jinak postaráno.
Sestavuje katastry osob chorých tuberkulosou a tuberkulosou ohrožených a postupnou kontrolou bytů sestavuje katastry bytů hygienických a nehygienických.
Výzkumem pracovních podmínek určitých vrstev obyvatelstva zjišťuje závady, jež jeho zdraví ohrožují. Své poznatky v tom směru učiněné sděluje s příslušnými činiteli (úřady, korporacemi, jednotlivci) a činí návrhy na zlepšení zjištěných nedostatků. Sleduje statistiku úmrtnosti na tuberkulosu v jednotlivých obcích svého obvodu a snaží se informací v úřadech i u lékařů učiniti si co nejpřesnější obraz o rozšíření tuberkulosy ve svém pracovním obvodu.
5. Poučuje osoby, jež vede v evidenci, podrobně a stále o hygienických pravidlech, jež v zájmu svém a svého okolí mají dodržovati (individuální výchova). Pro širší vrstvy obyvatelstva ve spolupráci s Masarykovou ligou proti tuberkulose a státní péčí osvětovou pořádá přednášky a vydává a rozdává letáky, brožury, plakáty, obstarává články v novinách, pořádá výstavy, filmová a loutková představení se zřetelem k tuberkulose.
§ 5.
Tyto úkoly provádí lékař a sociálně zdravotní pracovnice s ostatními pomocnými zaměstnanci.
Lékařem poradny má býti zpravidla odborný lékař chorob plicních, nebo alespoň lékař, který ovládá roentgenovou diagnostiku tuberkulosy a sociálně zdravotní péči o tuberkulosní.
Sociálně zdravotní pracovnicí může býti ustanovena pouze síla odborně vyškolená.
§ 6.
Zaměstnanci řádně vedené protituberkulosní poradny musí si býti vědomi toho, že hlavním účelem poradny jest zabraňovati vzniku nových onemocnění tuberkulosou obzvláště u dětí a mladistvých. Jest proto ochrana okolí nemocného před přenesením nákazy nejdůležitější složkou činnosti poradny.
1. Ježto základní činností poradny jest pátrati po zdroji infekce a omeziti jeho nakažlivost pro okolí, musí býti osoby převzaté do evidence poradny účelně tříděny podle infekciosity svého onemocnění a se zřetelem na osoby, které svou chorobou ohrožují.
Stanoví tudíž protituberkulosní poradna svou epidemiologickou diagnosu podle klinického nálezu tak, že rozdělí osoby, jež má v evidenci, celkem do 10 hlavních skupin:
Skupina I.
Otevřená tuberkulosa plic, pokročilá, s tak rozsáhlými změnami na plicích, že nelze očekávati léčením zastavení choroby.
Skupina II.
Otevřená tuberkulosa plic, u které lze od léčení očekávati zlepšení choroby.
Skupina III.
Aktivní zavřená tuberkulosa plicní, kde BK nebyly prokázány.
Skupina IV.
Inaktivní zhojená tuberkulosa dospělých bez známek aktivity.
Skupina V.
Aktivní tuberkulosa žlaz hilových a aktivní primární komplex u dětí do 14 let. Tentýž nález v pozdějším věku označuje se jako Vp.
Skupina VI.
Zhojená dětská tuberkulosa žlaz hilových a zhojený primární komplex.
Skupina VIIa.
Aktivní mimoplicní tuberkulosa se zřejmými (prokazatelnými) známkami aktivity.
Skupina VIIi.
Zhojená mimoplicní tuberkulosa bez jakýchkoliv známek aktivity.
Skupina VIII1.
Styk s nakažlivou tuberkulosou dosud trvající: t. j. osoby bez prokazatelného roentgenologického nálezu žijící ve styku s nakažlivým nemocným.
Skupina VIII2.
Styk s nakažlivou tuberkulosou. který již netrvá. neboť zdroj infekce zanikl úmrtím, přestěhováním nebo vyhojením nebo pod., vyřazení z evidence je možné u dospělých po době 2 let, u dětí a mladistvých po době 5 let po zániku zdroje infekce.
Skupina VIII3.
Děti s positivní tuberkulinovou reakcí, u nichž roentgenologicky nelze dosud zjistiti žádný prokazatelný nález a které nelze zařaditi do skupiny VIII1 nebo VIII2.
Skupina IX1.
Exudativní pleuritida, u níž tuberkulosní původ je prokázán nebo pravděpodobný.
Skupina IX2.
Pozorování, u nichž nelze diagnosu tuberkulosy s určitostí bez dalšího pozorování stanoviti.
Skupina X.
Netuberkulosní: všechny osoby, u nichž nejde o tuberkulosu.
U diagnostických skupin I, II, III připojuje se další pomocná značka A, žije-li nemocný ve společné domácnosti s dětmi nebo mladistvými (do 18 let).
U všech diagnostických skupin, kromě skupiny V, VI, VIII3 a IX2 připojuje se pomocná značka D, jde-li o dítě. U kombinací diagnosy I, II, III s diagnosou VII nebo IX rozhoduje vždy diagnosa plicní, u ostatních kombinací diagnosa závažnější. Méně důležitou diagnosu připojujeme na místo druhé.
Pro označení jednotlivých skupin diagnostických používá se zvláštních jezdců a to tak, že pro každou skupinu je jezdec odlišný.
Označení nálezu diagnostickou skupinou musí provésti výhradně jen lékař poradny.
2. Vyšetřování sput musí prováděti protituberkulosní poradny soustavně a opětovným vyšetřováním, zejména u diagnostických skupin II a III se musí přesvědčovati, jsou-li tuberkulosní bacily ve sputu přítomny či nikoliv.
3. Zvýšenou pozornost věnuje protituberkulosní poradna diagnostickým skupinám I, II, III a VIII a kontrolu jejich provádí jednak vyšetřováním při ordinacích, jednak bytovými revisemi sociálně zdravotní pracovnice. U diagnos V a IX, je důležitá častá kontrola roentgenová v poradně, u diagnosy IV občasná.
Termín pro opětovné revise v ordinaci určuje lékař individuálně podle objektivního nálezu.
Pro stanovení termínu a počtu kontrolních revisí bytových musí býti vzaty v úvahu veškeré zdravotní a bytové poměry rodiny, dále výsledky, jichž předchozími zákroky sociálně zdravotní pracovnice bylo dosaženo. Přitom je nutno, aby první návštěva byla vykonána nejpozději do měsíce po zjištění nálezu v poradně. Kontrola této návštěvy (první kontrolní návštěva) se provede nejpozději během příštího měsíce. Pro další návštěvy platí tyto směrnice:
U skupiny I A a II A návštěvy bytové jsou nutné co nejčastěji, průměrně jedenkrát za 2 měsíce.
U skupiny III A návštěvy bytové velmi časté, průměrně jedenkrát za 3 měsíce.
U skupiny I a II průměrně jedenkrát za 3—4 měsíce.
U skupiny III návštěvy bytové příležitostně, nejméně dvakrát za rok.
Minimum návštěv na 1 pracovnici je 40 efektivních návštěv za měsíc.
Pro Prahu a Brno se zvyšuje tento počet na 80 efektivních návštěv na 1 pracovnici měsíčně, pro ostatní města nad 100.000 obyvatel na 60 efektivních návštěv na 1 pracovnici měsíčně.
§ 7.
Podkladem administrativního vedení protituberkulosních poraden jest systém kartotékových záznamů.
Povinné tiskopisy jsou:
1. lístek přijímacího protokolu,
2. lékařský záznam (v zemi Moravskoslezské označený jako „Chorobopis“),
3. rodinný záznam (v zemi Moravskoslezské a v Praze označený jako „Bytový záznam“),
4. lístek návštěvní (v zemi Moravskoslezské označený jako „Pracovní deník),
5. denní záznam o činnosti poradny (v zemi Moravskoslezské označený jako „Výkaz o činnosti“),
6. zpráva o činnosti (v zemi Moravskoslezské označený jako „Výkaz o činnosti“),
7. úřední formulář pro povinné hlášení chorob infekčních
a) růžový: pro hlášení přenosné nemoci (onemocnění, podezření, úmrtí),
b) modrý: pro hlášení o propuštění z nemocnice.
Hlavní zásady administrativního vedení poradny jsou:
1. lístek přijímacího protokolu vyplňuje se u každé vyšetřené osoby. V kartotékové skříni ukládají se tyto lístky v abecedním pořadí. Přijímací lístky s diagnosou X jsou ukládány odděleně.
2. Lékařské záznamy (chorobopisy) se vyplňují povinně pouze u diagnos I, II, III, V a VIIa. U jiných diagnostických skupin pouze tehdy, nařídí-li tak výslovně lékař poradny. Čísla lékařských záznamů jsou vždy shodná s číslem přijímacího protokolu. Číslují se vždy znovu začátkem každého kalendářního roku, čísla se lomí rokem.
U osob, převzatých do evidence, u nichž nebyl vyplněn lékařský záznam (chorobopis), učiní se pouze krátký záznam na lístku přijímacího protokolu.
3. Rodinné (bytové) záznamy se vztahují vždy na celou rodinu a spolubydlící, jsou číslovány zvláštními pořadovými čistý a příslušné číslo rodinného záznamu je vždy uvedeno na lékařském záznamu každého jednotlivého člena rodiny (bytu) a jeho lístku přijímacího protokolu. Zakládají se pouze u diagnos I, II, III, výjimečně a podle rozhodnutí lékaře poradny též u diagnos V, VIIa a IX1.
4. Veškeré lékařské záznamy jednotlivých členů určité rodiny včetně se spolubydlícími vkládají se do společného rodinného (bytového) záznamu a s ním se ukládají buď podle abecedy nebo podle čísel do kartotéky.
5. Poněvadž o každé osobě, podléhající hlášení podle vládního nařízení ze dne 17. dubna 1941, č. 254 Sb., musí býti vyplněn úřední formulář pro povinné hlášení chorob infekčních (7a — růžový) učiní tak poradna i u těch nemocných, o nichž jí hlášení nedošlo. Po úředním přešetření hlášeného onemocnění zasílá pak protituberkulosní poradna oba druhy došlých formulářů (7a, 7b) příslušnému zdravotnímu oddělení okresního národního výboru (v Praze Ústřednímu zdravotnímu úřadu) současně se zprávou o výsledku šetření.
K usnadnění evidence hlášených nemocných může poradna zavést pomocnou kartotéku hlášení, z které kromě jiného musí být zřejmo, kdy byl případ hlášen poradně a kdy byla vyřízena a odeslána zpráva okresnímu národnímu výboru.
6. K usnadnění evidence tuberkulosních osob a k usnadnění práce sociálně zdravotní pracovnice slouží návštěvní kartotéka, seřazená podle bydliště. Kartotékové lístky se v ní zařazují podle ulic (ve větších městech), nebo podle čtvrtí (v menších městech), nebo podle obcí. Lístek návštěvní kartotéky má na horním okraji s levé strany zakresleny měsíce a jezdci se označí termín návštěvy v rodině. Měsíce jsou vždy v rubrikách po dvou a jezdec je vždy společný pro oba měsíce.
7. K záznamu o práci v poradně vykonané během určitého dne slouží denní záznam o činnosti. Z denních záznamů se vypracuje čtvrtletní a roční zpráva o činnosti.
8. Čtvrtletní a roční zprávy o činnosti je poradna povinna vypracovat minimálně ve čtyřech exemplářích. Jeden z nich zůstane v archivu poradny, druhý se zašle okresnímu národnímu, výboru, třetí zemskému národnímu výboru, čtvrtý ministerstvu zdravotnictví, nejpozději do 15 dnů od uplynutí příslušného kalendářního období. ZNV sestaví ze zpráv jednotlivých poraden celkovou zprávu a zašle ji ministerstvu zdravotnictví nejpozději do 6 týdnů od skončení období.
9. V poradnách jsou mimo to používány tyto další pomocné formuláře a knihy:
kniha návštěv v rodinách,
pracovní deník,
kniha přídělů,
kartotéka podporovaných,
laboratorní kniha,
zvláštní výkazy pro hromadné prohlídky,
lístky pro měření teplot a pod.
10. Do vydání nových jednotných formulářů jest možno používat formulářů dosavadních.
§ 8.
Odstěhuje-li se pacient trvale z obvodu poradny, postoupí ihned protituberkulosní poradna veškeré spisy, týkající se pacienta, příslušné budoucí poradně pacienta (ústavu národního zdraví). V průvodním přípise je třeba dosavadní šetření sociálně zdravotní pracovnice shrnouti ve stručnou charakteristiku pacienta a jeho rodiny, neboť rodinný záznam (bytový záznam) musí zůstati v poradně dosavadní.
Zemře-li pacient, vyřadí se jeho lístek přijímacího protokolu i lékařský záznam a označí se na něm datum a příčina jeho úmrtí. Je-li příčina smrti jiná než tuberkulosa, uvede se pacient ve čtvrtletní zprávě pouze jako vyřazený, neuvádí se však mezi úmrtí na tuberkulosu.
Vyřazení všech zemřelých osob, vedených v evidenci poradny, se provádí obdobně.
§ 9.
Rozsah práce poradny závisí na rozloze a lidnatosti obvodu její působnosti.
Počet ordinací do týdne se řídí celkovou a místní potřebou poradny. Ordinační hodiny buďtež stanoveny tak, aby všem vrstvám obyvatelstva se přístup do poradny co nejvíce usnadnil. Sociálně zdravotní pracovnice musí míti práci upravenu tak, aby byla co nejvíce uvolněna pro bytové návštěvy, ale aby mohla býti přítomna i roentgenovým prohlídkám osob ze svého pracovního obvodu.
Hromadné prohlídky dětí provádějí se mimo pravidelné ordinační hodiny, aby byl zamezen styk zdravých dětí s nemocnými.
§ 10.
Umístění poradny ve vlastních místnostech vhodně uspořádaných a zdravotně vyhovujících je nutné. Poradna s menším obvodem působnosti (soudní okres) musí míti nejméně 4—5 místností s vlastním příslušenstvím. Pro větší města a velký obvod působnosti (správní okres) 4—8 místností.
Přístup do poradny musí být zařízen tak, aby nemocní nepřišli do styku s jinými osobami do budovy přicházejícími (zvláštní vchod).
§ 11.
Úzká spolupráce poradny s jinými sociálně zdravotními institucemi a korporacemi je velmi nutná. Úzce spolupracuje protituberkulosní poradna zejména s ostatními složkami Ústavu národního zdraví a dále se všemi úředními a jinými činiteli, kteří výkonem svého úřadu nebo povolání mohou míti vliv na odstranění nebo zmenšení zjištěných zdravotních a sociálních závad (místní národní výbory, Okresní péče o mládež, nemocenské pojišťovny, nemocnice a dobrovolné korporace podle § 4, odst. 2 těchto směrnic).
§ 12.
Doplňkem těchto směrnic je vzor domácího řádu a nástin pracovních povinností lékaře, sociálně zdravotní pracovnice, administrativní síly a síly laboratorní.
A. Domácí řád poradny.
1. Protituberkulosní poradna v . . . . . . . . .
jako součást Ústavu národního zdraví v . . . . . . . . . . . . byla zřízena za tím účelem, aby soustavně pracovala proti šíření se tuberkulosy mezi obyvatelstvem okresu . . . . . . . . . . . . . . .
2. Svůj úkol plní protituberkulosní poradna tím, že do své péče přijímá všechny osoby tuberkulosou ohrožené nebo stižené, bdí nad hygienickým způsobem jejich života, poučuje je o příčinách vzniku a rozvoje choroby, o prostředcích, jimiž lze vznik choroby předejíti a provádí taková opatření, jež mohou přenesení infekce a vzniku choroby zabrániti.
3. Protituberkulosní poradna je přístupna všem osobám bez rozdílu věku, pohlaví, národnosti a majetkových poměrů. Veškerá péče, kterou poradna provádí, je bezplatná. Není však námitek proti tomu, aby návštěvníci poradny odevzdali svůj dar do pokladničky Masarykovy ligy proti tuberkulose pro potřebné nemocné. Zaměstnancům poradny je přísně zakázáno vyžadovati nebo přijímati jakékoliv věcné nebo peněžité odměny za služební výkony.
4. Osoby přijaté do evidence jsou povinny podrobiti se pokynům, které jim udělí lékař nebo sociálně zdravotní pracovnice. Jsou povinny též pravdivě a přesně zodpověděti otázky, jež jim budou kladeny o jejich majetkových a bytových poměrech, neboť přesné vyšetření těchto poměrů umožňuje poradně hledati cesty, jimiž by zdravotní stav choré osoby a příslušníků její rodiny mohl býti zlepšen.
Důvěra k lékaři a zdravotní pracovnici jest jednou z hlavních podmínek úspěšné činnosti poradny.
5. Sociálně zdravotní pracovnice sleduje návštěvami v rodinách pouze zdravotní prospěch nemocného a jeho rodiny a je proto v jejich zájmu, aby jí práci všemožně usnadňovali.
6. Lékař a sociálně zdravotní pracovnice i ostatní zaměstnanci poradny jsou povinni zachovávati přísnou mlčenlivost o zdravotních, hmotných a jiných poměrech, o nichž se při výkonu služby dověděli.
7. Lékařské porady se udílejí pouze ve stanovených ordinačních hodinách, podle možnosti zvlášť pro děti a pro dospělé. Rovněž pro vyřizování úředních záležitostí jsou určeny zvláštní hodiny.
8. Prováděti léčení jest poradně zákonem čís. 49/47 zakázáno.
9. Návštěvníci poradny jsou povinni v místnostech poradny zachovávati úplný klid a přísnou čistotu. Zvláště je přísně zakázáno plivati na zem, odhazovati odpadky, kouřiti a poškozovati nábytek a jiná zařízení poradny.
10. K pobytu před vyšetřením je vyhrazena čekárna, Vstup do vlastní ordinační místnosti lékařovy nebo na roentgen je dovolen jen na přímý pokyn zaměstnanců poraden.
11. Veškeré stížnosti na zaměstnance poradny musí být hlášeny přímo lékaři poradny. Případné stížnosti na lékaře poradny vyšetřuje ředitel Ústavu národního zdraví.
B. Pracovní povinnosti lékaře poradny.
1. Lékař, jemuž bylo svěřeno řízení protituberkulosní poradny, jest plně odpovědný za její odbornou činnost.
2. Jeho úkolem jest především:
a) zjišťovati a kontrolovati zdravotní stav všech osob (a jejich rodin), které byly převzaty do evidence poradny,
b) pečovati o to, aby se tuberkulosní nemocní léčili buď u lékařů, kteří k jejich léčení jsou povinni nebo u lékařů soukromých anebo v příslušných léčebných ústavech,
c) pečovati o to, aby okolí nemocného bylo chráněno před přenesením nákazy z osoby nemocné,
d) říditi veškerou činnost poradny a dozírati na správné její provádění,
e) prováděti depistáž a pátrati po osobách, jejichž onemocnění tuberkulosou nebylo dosud zjištěno, a přiváděti je do péče poradny,
f) poučovati ohrožené i nemocné o hygienicky správném způsobu života, o příčinách, jež vznik tuberkulosního onemocnění zavinují a o prostředcích, jimiž lze onemocnění předejíti. Spolupracovati při zdravotnické výchově lidu, po případě říditi veškerou činnost, kterou poradna buď sama nebo ve spojení s jinými korporacemi v tomto směru rozvíjí,
g) zjišťovati zdravotní závady, jež vedou ke vzniku v šíření tuberkulosy v obvodu poradny, sestavovati katastry osob tuberkulosních a katastry bytové, dávati podnět a spolupracovati při zřizování pomocných zařízení sociálně zdravotních.
3. Službu lékařskou obstarává lékař, jednak ve stanovených ordinačních hodinách, jednak ve zvláštních hodinách určených speciálně k řízení a kontrole práce ostatního personálu. Počet hodin pro tento účel se řídí frekvencí a rozsahem agendy v poradně.
4. Práci poradny řídí lékař především ve směru preventivním, proto jeho diagnostická činnost vede ke třídění pacientů nejen podle stupně a stavu choroby, nýbrž též podle její infekciosity vůči okolí.
5. Individuální péči o nemocné provádí lékař poradny jednak tím, že je doporučuje příslušné léčebné péči, jednak tím, že se snaží zlepšiti jejich existenční podmínky a odstraniti závady, jež na průběh jejich choroby mají nepříznivý vliv. Vlastní léčení nemocných v poradně jest zakázáno (§ 1, odst. 3 zák. č. 49/1947 Sb.).
6. Na základě referátu sociálně zdravotní pracovnice poradny o poměrech v rodině osob, vedených v evidenci poradny, stanoví lékař poradny, jaké zákroky se ve prospěch této rodiny podniknou a určí též intervaly, v nichž se mají konati revisní návštěvy. Lékař poradny je povinen přesvědčiti se občasnou revisí o tom, vyplňuje-li personál přesně administrativní záznamy, obzvláště pak, je-li evidence osob, stižených aktivní tuberkulosou, a osob jimi ohrožených úplná, dále koná-li sociálně zdravotní pracovnice revisní návštěvy v duchu Směrnic a svých pracovních povinností a řídí-li se jeho návodem.
7. Pro úspěšnou činnost poradny je třeba dokonalé spolupráce a vzájemného porozumění mezi všemi zaměstnanci poradny. Sociálně zdravotní pracovnice je oprávněna podávat iniciativní návrhy na zlepšení činnosti poradny hlavně ve svém oboru působnosti a je úkolem lékaře, aby tuto její snahu uvedl pak v soulad jak s poznatky lékařské vědy, tak se směrnicemi pro činnost protituberkulosních poraden.
8. O činnosti poradny podává lékař podrobnou zprávu, kterou sestaví za spolupráce ostatního personálu poradny koncem každého čtvrtletí a koncem roku též zprávu výroční. Lékař poradny dává řediteli Ústavu národního zdraví návrhy na rozšíření činnosti poradny, na úpravu počtu zaměstnanců v poradně a na zdokonalení jejího vybavení.
9. O všech zdravotních, majetkových a jiných poměrech osob, které jsou v evidenci poradny, zachovává lékař poradny přísnou mlčenlivost. Rovněž bdí nad tím, aby povinná mlčenlivost byla přísně zachovávána i ostatním personálem poradny. Požadovati nebo přijímati jakékoliv věcné nebo peněžité odměny od návštěvníků poradny se zakazuje.
10. Lékař poradny je povinen seznámiti se s veškerými zákony a nařízeními, která upravují boj proti tuberkulose a jimi se říditi. Doporučuje se, aby doplňoval své vzdělání teoreticky i prakticky (sledování příslušné odborné literatury, při nejmenším domácí, účast na vědeckých kursech, sjezdech, přednáškách a pod.).
C. Pracovní povinnosti sociálně zdravotní pracovnice poradny.
1. Úkolem sociálně zdravotní pracovnice poradny jest zejména:
a) vyšetřovati bytové a majetkové poměry osob, které jsou v evidenci poradny, bdíti nad hygienicky správným způsobem života, poučovati je o příčinách nemoci a prostředcích, jak se lze před nemocí ubrániti, bdíti nad úpravou a čistotou bytu, radou a podle potřeby i přímou pomocí odstraňovati zjištěné závady zdravotní, chrániti před infekcí ostatní členy rodiny a bytu a přiváděti je do péče poradny,
b) pátrati po dosud nezjištěných případech tuberkulosy a přiváděti je do péče poradny,
c) vésti v evidenci tuberkulosně nemocné svého obvodu, zjišťovati sociální poměry rodiny a starati se, aby pacient a jeho rodina byli sociálně zajištěni a to jednak získáním hospodářské výpomoci od nositelů pojištění a ostatních sociálně zdravotních institucí, jednak z prostředků veřejných (Pomoc tuberkulosním),
d) pomáhati lékaři při ordinaci, kontrolovati agendu s potravinovými přídavky a prováděti pomocné výkony diagnostické, pokud není o to v poradně jinak postaráno,
e) říditi vypracování zpráv o činnosti poradny,
f) dozírati v nepřítomnosti lékaře na práci administrativní síly, laboratorní síly a ostatního personálu poradny,
g) dozírati na udržování poradny v čistotě a vésti její inventář, pokud o to není jinak postaráno.
2. Při výkonu své služby postupuje sociálně zdravotní pracovnice podle direktiv lékařem poradny daných a jest povinna podříditi se jeho pokynům. Iniciativní zákroky ve prospěch nemocných a jejich rodin provádí pracovnice v dohodě s lékařem.
3. O poměrech a všech závadách zjištěných v rodinách informuje sociálně zdravotní pracovnice podrobně lékaře poradny, stejně jako o všech případech, kdy nemocný nedodržuje pokynů poradny, a snaží se podle direktiv lékaře sjednati nápravu.
4. Návštěvy v rodinách koná sociálně zdravotní pracovnice především u diagnostické skupiny I A, II A, III A (rodiny bez dětí), u diagnostických skupin V, VII a IX1, případně IV podle potřeby a rozhodnutí lékaře.
Při stanovení revisních návštěv přihlíží sociálně zdravotní pracovnice především k bytovým poměrům a preventivním opatřením, jež byla v bytě nemocné osoby doporučena nebo zařízena.
Zvýšený dohled je především nutný tam, kde celá rodina bydlí s nakažlivým nemocným v jedné místnosti a kde není záruka, že pacient bude dodržovat nařízenou isolaci, anebo kde tuberkulosní osoba je v přímém styku s dětmi a mladistvými. Po přechodnou dobu než může být zařízena účelná isolace ve smyslu vl. nař. č. 254/1941 Sb., provádí sociálně zdravotní pracovnice u těchto a podobných případů kontrolu častějšími návštěvami.
Při svých revisních návštěvách pečuje sociálně zdravotní pracovnice především o to, aby nositel infekce nešířil nákazu na další členy rodiny. Všímá si proto hlavně: čistoty příbytku, způsobu čištění příbytku, používání bytu a bytového zařízení, způsobu života (zvláštní pokoj nebo zvláštní lůžko pro nemocného, zvláštní příbor, oddělené praní prádla, po případě použití vhodného desinfekčního prostředku, používání kapesního plivátka atd.), dodržování udělených rad (opatrnosti a používání kapesních šátků při kašli, zákazu kouření a pod.), životosprávy rodiny (alkoholismu, nepřiměřených zábav, výživy, větrání příbytku a pod.).
5. Šíření tuberkulosy na okolí pacientovo a přenášení infekce brání sociálně zdravotní pracovnice tak, že se snaží provésti isolaci nemocného podle jeho zdravotního nálezu a podle možnosti buď v bytě nebo mimo byt a to především dobrovolně.
6. Sociálně zdravotní pracovnice jest povinna provésti nejméně 450 efektivních návštěv v rodinách ročně a vésti o nich záznamy. Pokud se týče Prahy a Brna, kde vzdálenosti se dají snadněji a rychleji překonat, je minimum 900 návštěv ročně. V městech nad 100.000 obyvatel je minimum 650 efektivních návštěv ročně. Menší počet návštěv lze připustiti pouze tehdy, má-li poradna v evidenci pouze malý počet nemocných a vykonává-li sociálně zdravotní pracovnice u nich návštěvy přesně ve lhůtách, směrnicemi stanovených (§ 6, odst. 3).
7. Taktním a přívětivým vystupováním jak v ordinaci, tak i při návštěvách v rodinách nechť si získá sociálně zdravotní pracovnice jejich důvěru, která jest základní podmínkou pro úspěch práce. Proto porady a poučení udílí sociálně zdravotní pracovnice ve formě přátelské rady, nikoliv ve formě rozkazu.
Poskytovati jakékoliv rady ve směru léčebném se sociálně zdravotní pracovnici zásadně zakazuje. Rovněž se zakazuje požadovati nebo přijímati od návštěvníků poradny nebo jejich rodin jakékoliv věcné nebo peněžité odměny za výkony služební. O zjištěných rodinných, majetkových, zdravotních a jiných poměrech návštěvníků poradny zachovává sociálně zdravotní pracovnice naprostou mlčenlivost.
8. Chování sociálně zdravotní pracovnice jak ve výkonu služby jak v soukromém životě musí býti takové, aby nezavdalo důvodné příčiny k výtkám a neotřáslo důvěrou a úctou obyvatelstva k personálu poradny a tím k celé práci.
Sociálně zdravotní pracovnice musí být příkladem pro všechny, jimž udílí rady a se kterými přichází v práci do styku.
9. Sociálně zdravotní pracovnice je povinna seznámiti se s veškerými zákony a nařízeními, které upravují boj proti tuberkulose a jimi se říditi. Doporučuje se, aby sledovala příslušnou literaturu, při nejmenším domácí, po př. aby se zúčastnila odborných kursů, sjezdů, přednášek a schůzí, jež mají za úkol zdokonalovati znalosti o účelném provádění boje proti tuberkulose a řešiti různé problémy týkající se této činnosti.
D. Pracovní povinnosti administrativní síly poradny.
Administrativní síla je v poradně pracovně podřízena lékaři, v jeho nepřítomnosti sociálně zdravotní pracovnici.
1. Jejím úkolem je vésti celou administrativu poradny, a to zejména
a) vyplňuje lístky přijímacího protokolu,
b) zapisuje data osobních a rodinných údajů, pacientů do lékařských záznamů,
c) vyplňuje záhlaví a data o pacientu a rodinných příslušnících do rodinných záznamů,
d) vyplňuje lístky návštěvní kartoteky, denní záznamy a sestavuje podle pokynů lékaře a sociálně zdravotní pracovnice čtvrtletní a roční zprávy.
2. Vyplňuje tiskopisy pro povinné hlášení podle pokynů lékaře.
3. Vyplňuje všechny pomocné formuláře: kartotéku (knihu) hlášených pacientů, kartotéku podporovaných a pokud o to v poradně není jinak postaráno, knihu laboratorní, knihu přídělů a pod.
4. Vede v pořádku veškeré kartotéky a knihy v poradně.
5. Vede v evidenci návštěvy tuberkulosních osob a jejich rodin v poradně a zve je podle pokynů lékaře a sociálně zdravotní pracovnice ke kontrolním prohlídkám.
6. Pomáhá lékaři při pracích souvisejících s administrací poradny, obstarává veškerou agendu došlých přípisů a stará se o jejich včasné vyřízení.
7. Pomáhá ve všech mimořádných administrativních pracích v poradně podle pokynů lékaře a sociálně zdravotní pracovnice (žádosti o podporu, statistiky, hromadné prohlídky).
E. Pracovní povinnosti laboratorní síly poradny.
Laboratorní síla podléhá pracovně lékaři poradny, v jeho nepřítomnosti sociálně zdravotní pracovnici.
Jejím úkolem je zejména:
a) pomáhati lékaři poradny při ordinaci, t. j. měřiti, vážiti pacienty, asistovati lékaři,
b) prováděti pomocné výkony diagnostické, t. j. tuberkulinové reakce, sedimentace, vyšetřování sput a obstarávati všechny laboratorní práce, které jsou v poradně nutné,
c) vésti laboratorní knihu,
d) udržovati v pořádku veškeré laboratorní zařízení,
e) vésti inventář v poradně,
f) vypomáhati při všech ostatních pracích v poradně.

Ministr:
Plojhar v. r.