92/2009 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o přístupu České republiky k Úmluvě o založení Evropské kosmické agentury

92
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 30. května 1975 byla v Paříži přijata Úmluva o založení Evropské kosmické agentury.
S Úmluvou vyslovil souhlas Parlament České republiky.
Listina o přístupu České republiky k Úmluvě, podepsaná prezidentem republiky dne 24. října 2008, byla uložena u vlády Francouzské republiky, depozitáře Úmluvy, dne 12. listopadu 2008.
Úmluva vstoupila v platnost na základě svého článku XXI odst. 1 dne 30. října 1980 a pro Českou republiku vstoupila v platnost podle téhož ustanovení dne 12. listopadu 2008.
Anglické znění a český překlad Úmluvy se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
ÚMLUVA
o založení Evropské kosmické agentury
Evropská kosmická agentura
Agence spatiale européenne
Evropská kosmická agentura
Agence spatiale européenne
Kontakt: ESA Publications Division
c/o ESTEC, PO Box 299, 2200 AG Noordwijk, The Netherlands
Tel: (31) 71 565 3400 – fax: (31) 71 565 5433
ESA SP-1271(E)
březen 2003
ÚMLUVA
o založení
Evropské kosmické agentury
a
JEDNACÍ ŘÁD
Rady ESA
Evropská kosmická agentura
Agence spatiale européenne
Publikace: Úmluva ESA, kapesní vydání
(anglická verze), 5. vydání, březen 2003
Vydalo: Oddělení publikací ESA, ESTEC
Postbus 299
2200 AG Noordwijk
Nizozemsko
Tel: + 31 71 565 3400
Fax: + 31 71 565 5433
ISBN: 92-9092-965-0
Autorské právo: ©2003 Evropská kosmická agentura

Úmluva o založení
Evropské kosmické agentury
ÚVODNÍ POZNÁMKA
Text ÚmluvyÚmluvy ESA (č. jednací: CSE/CS(73)19, rev. 7) byl schválen Konferencí zmocněných zástupců, která se konala v Paříži dne 30. května 1975. Úmluva byla podepsána po této konferenci všemi členskými státy Evropské organizace pro kosmický výzkum (European Space Research Organisation, ESRO) a Evropské organizace pro vývoj a stavbu kosmických nosných raket (European Organisation for the Development and Construction of Space Vehicle Launchers, ELDO) a otevřena k podpisu členskými státy Evropské kosmické konference.
V souladu s rezolucí č. 1 Konference zmocněných zástupců působila Evropská kosmická agentura (ESA) de facto od 31. května 1975. Úmluva ESA byla podepsána Irskem dne 31. prosince 1975.
Úmluva ESA vstoupila v platnost dne 30. října 1980.
Datum uložení ratifikačních listin:
Rakousko: 30. prosinec 1986
Belgie: 3. říjen 1978
Dánsko: 15. září 1977
Finsko: 1. leden 1995
Francie: 30. říjen 1980
Německo: 26. červenec 1977
Řecko: 9. březen 2005
Irsko: 10. prosinec 1980
Itálie: 20. únor 1978
Lucembursko: 30. červen 2005
Nizozemsko: 6. únor 1979
Norsko: 30. prosinec 1986
Portugalsko: 14. listopad 2000
Španělsko: 7. únor 1979
Švédsko: 6. duben 1976
Švýcarsko: 19. listopad 1976
Spojené království: 28. březen 1978
Rada doplnila v souladu s čl. XVI odst. 3 do příloh úmluvyúmluvy určitá ustanovení, kterými se přijímají následující usnesení:
● ESA/C-M/CXXII/Res. 1 (v konečném znění), kapitola IV, přijato dne 20. října 1995;
● ESA/C-M/CLIV/Res. 2 (v konečném znění), kapitola III, přijato dne 15. listopadu 2001;
● ESA/C/CLXXIX/Res. 6 (v konečném znění), přijato dne 22. června 2005.
OBSAH
Úmluva o založení Evropské kosmické agentury
Článek IZaložení agentury7Článek IIÚčel8Článek IIIInformace a údaje8Článek IVVýměna osob9Článek VČinnosti a programy9Článek VIZařízení a služby10Článek VIIPrůmyslová politika11Článek VIIIStartovací zařízení a jiné vesmírné dopravní systémy12Článek IXVyužití zařízení, pomoc členským státům a předání výsledků programů12Článek XOrgány13Článek XIRada13Článek XIIGenerální ředitel a personál16Článek XIIIFinanční příspěvky17Článek XIVSpolupráce19Článek XVPrávní postavení, výsady a imunity19Článek XVIDodatky19Článek XVIISpory20Článek XVIIINeplnění povinností21Článek XIXKontinuita práv a povinností21Článek XXPodpis a ratifikace21Článek XXIVstup v platnost21Článek XXIIPřistoupení22Článek XXIIIOznámení22Článek XXIVOdstoupení od úmluvy22Článek XXVRozpuštění23Článek XXVIRegistrace23Příloha IVýsady a imunity24Příloha IIFinanční ustanovení32Příloha IIINepovinné programy, které se řídí článkem V, 1 b úmluvy36Příloha IVInternacionalizace vnitrostátních programů39Příloha VPrůmyslová politika40Jednací řád rady ESA45I.Složení47II.Předsednictví v Radě47III.Předsednictvo Rady48IV.Zasedání48V.Funkce předsedy a vedení zasedání50VI.Jazyky53VII.Zápis ze zasedání53VIII.Pozorovatelé54IX.Podřízené orgány54X.Závěrečná ustanovení54Příloha IRezoluce č.8: Používání jazyků55
Úmluva o založení Evropské kosmické agentury
Účastnické státy této úmluvy,
VZHLEDEM K TOMU, že rozsah lidských, technických a finančních zdrojů, které jsou potřebné pro činnosti v oblasti vesmíru, je takový, že tyto zdroje leží za hranicemi prostředků kterékoliv jednotlivé evropské země,
VZHLEDEM K TOMU, že rezoluce přijatá Evropskou kosmickou konferencí dne 20. prosince 1972 a ratifikovaná Evropskou kosmickou konferencí dne 31. července 1973, která rozhodla o vytvoření nové organizace pod názvem „Evropská kosmická agentura“ z Evropské organizace pro kosmický výzkum a Evropské organizace pro vývoj a stavbu kosmických nosných raket a o tom, že jejím cílem bude integrace evropských vnitrostátních vesmírných programů do jednoho evropského vesmírného programu v takovém rozsahu a tak rychle, jak je to rozumně možné,
PŘEJÍCE SI provádět a posilovat evropskou spolupráci v oblasti kosmického výzkumu a technologií za výlučně mírovými účely a jejich vesmírných aplikací s úmyslem jejich využití pro vědecké účely a pro funkční systémy vesmírných aplikací,
PŘEJÍCE SI za účelem dosažení těchto cílů založit jednotnou evropskou kosmickou organizaci, aby tak zvýšily účinnost veškerého evropského úsilí zaměřeného na oblast vesmíru prostřednictvím lepšího využití zdrojů, které jsou v současné době určeny pro vesmírnou oblast, a formulovat evropský vesmírný program za výlučně mírovými účely,
SE DOHODLY takto:
Článek I
ZALOŽENÍ AGENTURY
1. Zakládá se evropská organizace pod názvem „Evropská kosmická agentura“ (dále jen „agentura“).
2. Členové agentury (dále jen „členské státy“) jsou státy, které jsou stranami této úmluvy v souladu s jejími články XX a XXII.
3. Všechny členské státy se účastní povinných aktivit, na které odkazuje článek V, 1 a, a přispívají k běžným fixním nákladům agentury, na které odkazuje Příloha II.
4. Ústředí agentury je umístěno na území Paříže.
Článek II
ÚČEL
Účelem agentury je zajišťovat a podporovat spolupráci mezi členskými státy v oblasti kosmického výzkumu a technologií za výlučně mírovými účely a jejich vesmírných aplikací s úmyslem jejich využití pro vědecké účely a pro funkční systémy vesmírných aplikací:
a. prostřednictvím přípravy a implementace dlouhodobé evropské vesmírné politiky, doporučení vesmírných cílů členským státům a uvedení politik členských států týkajících se ostatních vnitrostátních nebo mezinárodních organizací nebo institucí ve vzájemný soulad;
b. prostřednictvím přípravy a implementace činností a programů v oblasti vesmíru;
c. prostřednictvím koordinování evropského vesmírného programu s vnitrostátními programy a prostřednictvím jejich postupné a co nejúplnější integrace do evropského vesmírného programu, zejména pokud se týká vývoje aplikačních družic;
d. prostřednictvím přípravy a implementace průmyslové politiky vhodné pro tento program a prostřednictvím doporučení koherentní průmyslové politiky členským státům.
Článek III
INFORMACE A ÚDAJE
1. Členské státy a agentura napomáhají výměně vědeckých a technických informací, které náleží do oblastí kosmického výzkumu a technologií a jejich vesmírných aplikací, za předpokladu že se od členského státu nesmí požadovat, aby sdělil jakékoliv informace, které získal mimo agenturu, pokud má za to, že by takové sdělení bylo neslučitelné se zájmy jeho vlastní bezpečnosti nebo jeho smluv s třetími stranami či podmínkami, na základě kterých byly takové informace získány.
2. Agentura při provádění svých činností podle článku V zajistí, aby jakékoliv výsledky vědeckého výzkumu byly zveřejněny nebo jinak široce zpřístupněny po jejich předchozím využití vědci odpovědnými za dotčené experimenty. Zredukované výsledky výzkumu jsou majetkem agentury.
3. Pokud se týká vynálezů a technických údajů vyplývajících z výzkumu, agentura při zadávání zakázek a uzavírání smluv zajistí taková práva, která mohou být případně přiměřená ochraně jejích zájmů, zájmů členských států účastnících se příslušného programu a zájmů fyzických a právnických osob, které spadají do jejich jurisdikce. Tato práva zahrnují zejména práva dosažitelnosti, sdělení a využití. Takové vynálezy a technické údaje se sdělí zúčastněným státům.
4. Takové vynálezy a technické údaje, které jsou majetkem agentury, se sdělují členským státům a mohou být těmito státy a fyzickými a právnickými osobami spadajícími do jejich jurisdikce zdarma využity pro jejich vlastní účely.
5. Rada přijme dvoutřetinovou většinou všech členských států podrobná pravidla pro použití výše uvedených ustanovení.
Článek IV
VÝMĚNA OSOB
Členské státy usnadní výměnu osob, které se zabývají prací v rámci působnosti agentury, v souladu se svými zákony a nařízeními o vstupu, pobytu a opuštění jejich území, které se budou na kteroukoliv takovou osobu vztahovat.
Článek V
ČINNOSTI A PROGRAMY
1. Činnosti agentury zahrnují povinné činnosti, kterých se účastní všechny členské státy, a nepovinné činnosti, kterých se účastní všechny členské státy kromě těch, které oficiálně prohlásí, že se o účast v takových programech nezajímají.
a. Pokud se týká povinných činností, agentura:
i. zajišťuje provádění základních aktivit, jako jsou vzdělávání, dokumentace, studie budoucích projektů a technologické výzkumné práce;
ii. zajišťuje přípravu a provádění vědeckého programu, včetně družic a jiných vesmírných systémů;
iii. shromažďuje příslušné informace a rozesílá je členským státům, upozorňuje na chybějící nebo zdvojená data a poskytuje poradenství a podporu při harmonizaci mezinárodních a vnitrostátních programů;
iv. udržuje pravidelný kontakt s uživateli vesmírných technologií a trvale si zajišťuje informace o jejich požadavcích.
b. Pokud se týká nepovinných činností, agentura zajišťuje v souladu s ustanoveními Přílohy III provádění programů, které mohou zahrnovat zejména:
i. návrh projektu, vývoj, konstrukci, spuštění, uvedení na oběžnou dráhu a kontrolu družic a jiných vesmírných systémů;
ii. návrh projektu, vývoj, konstrukci a provozování startovacích zařízení a vesmírných dopravních systémů.
2. V oblasti vesmírných aplikací může agentura, pokud nastane taková situace, provádět provozní činnosti za podmínek, které budou určeny Radou na základě souhlasu většiny všech členských států. Agentura při takové činnosti:
a. dá dotčeným provozním agenturám k dispozici ta ze svých vlastních zařízení, která pro ně mohou být užitečná;
b. podle potřeby zajistí jménem dotčených provozních agentur vypuštění, uvedení na oběžnou dráhu a kontrolu provozních aplikačních družic;
c. provede jakékoliv jiné činnosti, které požadují uživatelé a které jsou schváleny Radou.
Náklady na takové provozní činnosti nesou dotčení uživatelé.
3. Pokud se týká koordinování a integrace programů, na které odkazuje čl. II písm. c), agentura včas obdrží od členských států informace o projektech vztahujících se k novým vesmírným programům, napomáhá konzultacím mezi členskými státy, provádí veškerá nezbytná hodnocení a formuluje příslušná pravidla, která mají být přijata Radou na základě jednomyslného hlasování všech členských států. Cíle a postupy internacionalizace programů jsou stanoveny v Příloze IV.
Článek VI
ZAŘÍZENÍ A SLUŽBY
1. K provádění programů, které jí byly svěřeny, agentura:
a. udržuje vnitřní způsobilost potřebnou k přípravě a supervizi svých úkolů, a za tímto účelem zakládá a provozuje organizace a zařízení potřebná pro její činnosti;
b. může uzavírat zvláštní dohody o provádění určitých částí svých programů prostřednictvím vnitrostátních institucí členských států nebo ve spolupráci s nimi nebo o řízení určitých vnitrostátních zařízení agenturou samotnou.
2. Členské státy a agentura při implementaci svých programů usilují v první řadě o co nejlepší využití svých stávajících zařízení a dostupných služeb a o jejich racionalizaci; proto nezakládají nová zařízení ani služby, aniž by nejprve neprověřily možnost využít stávající prostředky.
Článek VII
PRŮMYSLOVÁ POLITIKA
1. Průmyslová politika, kterou má agentura vypracovat a uvést do praxe ve smyslu článku II d, bude navržena tak, aby zejména:
a. splňovala požadavky evropského vesmírného programu a koordinovala vnitrostátní vesmírné programy způsobem, který je efektivní vzhledem k vynaloženým nákladům;
b. zlepšila celosvětovou konkurenceschopnost evropského průmyslu prostřednictvím udržování a vývoje vesmírných technologií a podpory racionalizace a vývoje průmyslové struktury odpovídající požadavkům trhu, přičemž v první řadě využije stávající průmyslový potenciál všech členských států;
c. zajistila rovnocennou účast všech členských států, s ohledem na jejich finanční podíl, kterým do agentury přispívají, na implementaci evropského vesmírného programu a na vývoji vesmírných technologií s ním spojených; za účelem provádění svých programů agentura zejména upřednostní v největší možné míře průmysl ve všech členských státech, kterému se dá maximální příležitost účastnit se na práci technologického zájmu prováděné pro agenturu;
d. zužitkovala výhody volné veřejné soutěže ve všech případech, s výjimkou případů, kdy by to bylo neslučitelné s jinými určenými cíli průmyslové politiky.
Jiné cíle mohou být určeny Radou na základě jednomyslného rozhodnutí všech členských států.
Podrobná opatření k dosažení těchto cílů budou opatření stanovená v příloze V a v pravidlech, která budou přijata Radou na základě rozhodnutí dvoutřetinové většiny všech členských států a pravidelně přezkoumávána.
2. Agentura k provádění svých programů využije v maximální míře externí dodavatele a zároveň přitom zachová vnitřní způsobilost, na kterou odkazuje čl. VI odst. 1.
Článek VIII
STARTOVACÍ ZAŘÍZENÍ A JINÉ VESMÍRNÉ DOPRAVNÍ SYSTÉMY
1. Agentura bere při vymezování svých misí v úvahu startovací zařízení nebo jiné vesmírné dopravní systémy, které jsou vyvíjeny v rámci jejích programů nebo některým z členských států nebo s významným přispěním agentury, a upřednostní jejich využití pro příslušná užitečná zatížení, pokud to v porovnání s jinými startovacími zařízeními nebo vesmírnými dopravními prostředky, které jsou dostupné v předpokládaném čase, nepředstavuje nepřiměřenou nevýhodu, pokud jde o náklady, spolehlivost a vhodnost pro danou misi.
2. Pokud činnosti nebo programy na základě článku V zahrnují využití startovacích zařízení nebo jiných kosmických dopravních systémů, státy, které se jich účastní, při předložení dotčeného programu ke schválení nebo přijetí informují Radu o zamýšleném startovacím zařízení nebo vesmírném dopravním systému. Pokud si stát, který se účastní určitého programu, přeje při jeho provádění použít jiné startovací zařízení nebo vesmírný dopravní systém, než je ten, který byl původně přijat, Rada učiní rozhodnutí o takové změně v souladu se stejnými pravidly, jako byla pravidla použitá při prvním schválení nebo přijetí programu.
Článek IX
VYUŽITÍ ZAŘÍZENÍ, POMOC ČLENSKÝM STÁTŮM A PŘEDÁNÍ VÝSLEDKŮ PROGRAMŮ
1. Agentura zpřístupní svá zařízení kterémukoliv členskému státu, který požádá o jejich využití pro své vlastní programy na své vlastní náklady, a to za předpokladu, že tím nebude nepříznivě ovlivněno jejich využití pro činnosti a programy agentury. Rada stanoví na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států praktické podmínky, za nichž budou dotčená zařízení zpřístupněna.
2. Pokud se chce jeden nebo více členských států zapojit do určitého projektu mimo činnosti a programy, na které odkazuje článek V, avšak v rámci účelu agentury, Rada může rozhodnout na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států o poskytnutí pomoci ze strany agentury. Náklady, které z toho agentuře vyplynou, pokryje dotčený členský stát nebo dotčené členské státy.
3. a. Výsledky práce prováděné v rámci programu agentury se předají kterémukoliv členskému státu, který se podílel na financování dotčeného programu a požádá o to, aby mu byly tyto výsledky předány pro jeho vlastní účely.
Rada určuje na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států praktické podmínky, za nichž budou takové výsledky předány, a zejména opatření, která mají být agenturou přijata, pokud se týká jejích dodavatelů, aby tak umožnila žádajícímu členskému státu získat tyto výsledky.
b. Tento členský stát může požádat agenturu o vyjádření, zda považuje ceny navržené dodavateli za přijatelné a rozumné a zda by je za podobných podmínek považovala za přijatelné pro účely svých vlastních požadavků.
c. Splnění požadavků, na které odkazuje tento odstavec, nezavazuje agenturu k žádným dodatečným nákladům a veškeré náklady vyplývající z takových požadavků nese žádající členský stát.
Článek X
ORGÁNY
Orgány agentury jsou Rada a generální ředitel, kterým je k dispozici personál.
Článek XI
RADA
1. Rada se skládá ze zástupců členských států.
2. Rada zasedá dle potřeby na úrovni delegátů, nebo na úrovni ministrů. Zasedání se koná v ústředí agentury, pokud se Rada nerozhodne jinak.
3. a. Rada volí na dobu dvou let svého předsedu a místopředsedy, kteří mohou být jednou opakovaně zvoleni na dobu jednoho roku. Předseda řídí jednání Rady a zajišťuje přípravu jejích rozhodnutí; informuje členské státy o návrzích na provedení nepovinného programu; napomáhá při koordinování činností orgánů agentury. Udržuje spolupráci s členskými státy prostřednictvím jejich delegátů v Radě v záležitostech obecné politiky, které mají vliv na agenturu, a usiluje o harmonizaci jejich názorů na tyto záležitosti. V době mezi jednotlivými zasedáními je k dispozici jako poradce generálnímu řediteli, který mu poskytuje veškeré nezbytné informace.
b. Předsedovi je nápomocno předsednictvo, o jehož složení rozhoduje Rada a které svolává předseda. Předsednictvo radí předsedovi při přípravě zasedání Rady.
4. Zasedá-li Rada na ministerské úrovni, volí si předsedu pro dotčené zasedání. Tento předseda svolává následující zasedání ministrů.
5. Kromě funkcí stanovených v jiných ustanoveních této úmluvy a v souladu s ustanoveními úmluvy Rada:
a. ohledně činností a programu, na které odkazuje čl. V odst. 1 písm. a) (i) a (ii):
i. schvaluje činnosti a program na základě souhlasu většiny všech členských států; rozhodnutí s tímto účinkem mohou být měněna pouze novými rozhodnutími přijatými dvoutřetinovou většinou všech členských států;
ii. určuje na základě jednomyslného rozhodnutí všech členských států výši zdrojů, které mají být dány k dispozici agentuře na nadcházející pětileté období;
iii. ke konci třetího roku každého pětiletého období a po přezkoumání dotčené situace určuje na základě jednomyslného rozhodnutí všech členských států výši zdrojů, které mají být dány k dispozici agentuře na nadcházející nové pětileté období, které začíná na konci tohoto třetího roku;
b. ohledně činností, na které odkazuje čl. V odst. 1 písm. a) (iii) a (iv):
i. formuluje politiku, kterou se má agentura při plnění svého účelu řídit;
ii. přijímá na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států doporučení určená členským státům;
c. ohledně nepovinných programů, na které odkazuje čl. V odst. 1 písm. b):
i. schvaluje každý program na základě souhlasu většiny všech členských států;
ii. určuje podle potřeby pořadí priority programů v průběhu jejich implementace;
d. schvaluje roční pracovní plány agentury;
e. ohledně rozpočtů, jak jsou definovány v Příloze II:
i. schvaluje roční celkový rozpočet agentury na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států;
ii. schvaluje rozpočet každého programu na základě souhlasu dvoutřetinové většiny států, které se dotčeného programu účastní;
f. schvaluje na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států finanční předpisy a všechny ostatní finanční ujednání agentury;
g. dohlíží na výdaje týkající se povinných a nepovinných činností, na které odkazuje čl. V odst. 1;
h. schvaluje a vydává auditorsky ověřené roční účetní závěrky agentury;
i. schvaluje služební řád na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států;
j. schvaluje na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států pravidla, podle kterých bude udělováno oprávnění k převedení technologií a výsledků programů, které byly vyvinuty v rámci činností agentury nebo s její pomocí, mimo území členských států, přičemž má na zřeteli mírové účely agentury;
k. rozhoduje o přijetí nových členských států v souladu s článkem XXII;
l. rozhoduje o opatřeních, která je třeba učinit v souladu s článkem XXIV pro případ, kdy členský stát vypoví tuto úmluvu nebo přestane být členem podle článku XVIII;
m. přijímá veškerá ostatní opatření potřebná k plnění účelu agentury v rámci této úmluvy.
6. a. Každý členský stát má v Radě jeden hlas. Členský stát však nemá právo hlasovat o záležitostech, které se týkají výlučně přijatého programu, jejž se neúčastní.
b. Členský stát nemá v Radě žádný hlas, pokud výše jeho nezaplacených příspěvků do agentury týkajících se všech činností a programů, na které se vztahuje článek V a kterých se účastní, přesáhne stanovenou výši jeho příspěvků za aktuální finanční rok. Pokud navíc výše nezaplacených příspěvků členského státu do kteréhokoliv z programů, na které se vztahuje čl. V odst. 1 písm. a) (ii) nebo čl. V odst. 1 písm. b) a jejž se účastní, přesáhne stanovenou výši jeho příspěvků do tohoto programu za aktuální finanční rok, pak tento členský stát nemá v Radě žádný hlas ohledně záležitostí, které se vztahují na tento program. V každém takovém případě může být nicméně členský stát oprávněn k hlasování v Radě, pokud dvoutřetinová většina všech členských států má za to, že nezaplacení příspěvků je způsobeno okolnostmi, které dotčený členský stát nemohl ovlivnit.
c. K tomu, aby bylo jakékoliv zasedání Rady usnášeníschopné, je třeba přítomnosti delegátů většiny všech členských států.
d. S výjimkou případů, kdy tato úmluva stanoví jinak, se rozhodnutí Rady přijímají prostou většinou přítomných a hlasujících členských států.
e. Při zjišťování jednomyslnosti nebo většin stanovených ustanoveními této úmluvy se nebere v úvahu členský stát, který nemá žádný hlas.
7. Rada schvaluje svůj vlastní jednací řád.
8. a. Rada ustaví Výbor pro vědecký program, kterému postupuje veškeré záležitosti týkající se povinného vědeckého programu podle čl. V odst. 1 písm. a) (ii). Tento výbor pověřuje k přijímání rozhodnutí týkajících se tohoto programu, a to vždy v závislosti na funkcích Rady určovat výši zdrojů a přijímat roční rozpočet. Směrnice výboru pro vědecký program určuje Rada na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států a v souladu s tímto článkem.
b. Rada může ustavit takové jiné podřízené orgány, které jsou potřebné pro účely agentury. Zřízení a směrnice takových orgánů a případy, kdy mají pravomoc rozhodovat, stanovuje Rada na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států.
c. Když podřízený orgán prověřuje záležitost, která se vztahuje výlučně k jednomu z volitelných programů, na které odkazuje čl. V odst. 1 písm. b), státy, které se ho neúčastní, nemají žádný hlas, pokud všechny účastnící se státy nerozhodnou jinak.
Článek XII
GENERÁLNÍ ŘEDITEL A PERSONÁL
1. a. Rada jmenuje na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států generálního ředitele na stanovené období a může jej na základě souhlasu stejné většiny odvolat.
b. Generální ředitel je výkonným ředitelem agentury a jeho zákonným zástupcem. Přijímá veškerá opatření nezbytná pro řízení agentury, provádění jejích programů, implementaci její politiky a plnění jejího účelu v souladu se směrnicemi vydanými Radou. Pod jeho pravomoc spadají organizace zřizované v rámci agentury. Pokud se týká finančního vedení agentury, jedná v souladu s ustanoveními Přílohy II. Předkládá Radě výroční zprávu, která se zveřejní. Může také předkládat návrhy týkající se činností a programů, jakož i opatření navržených k zajištění plnění účelu agentury. Účastní se zasedání agentury, aniž by měl právo hlasovat.
c. Při vstupu této úmluvy v platnost nebo v případě následného uvolnění pozice generálního ředitele může Rada jmenování generálního ředitele odložit na takovou dobu, kterou považuje za nutnou. V takovém případě jmenuje osobu, která jedná namísto generálního ředitele a má takové pravomoci a odpovědnosti, které určí Rada.
2. Generální ředitel má k dispozici takový vědecký, technický, administrativní a úřednický personál, který považuje za nutný, a to v rámci omezení stanovených Radou.
3. a. Vyšší management ve složení určeném Radou jmenuje a odvolává Rada na doporučení generálního ředitele. Jmenování a odvolávání, které Rada provádí, vyžaduje souhlas dvoutřetinové většiny všech členských států.
b. Ostatní členy personálu jmenuje a může odvolat generální ředitel, který jedná na základě zmocnění Rady.
c. Nábor všech členů personálu probíhá na základě jejich kvalifikace, přičemž se bere v úvahu adekvátní rozložení pozic mezi státní příslušníky členských států. Jmenování a odvolávání se provádí v souladu se služebním řádem.
d. Vědci, kteří nejsou členy personálu a kteří provádějí výzkum v organizacích zřizovaných agenturou, jsou podřízeni generálnímu řediteli a veškerým obecným předpisům schváleným Radou.
4. Odpovědnosti generálního ředitele a personálu týkající se agentury jsou ve své podstatě výlučně mezinárodní. Při plnění svých povinností nesmí požadovat ani dostávat pokyny od jakékoliv vlády nebo orgánu mimo agenturu. Každý členský stát respektuje mezinárodní charakter odpovědností generálního ředitele a personálu a nesmí usilovat o jejich ovlivňování při plnění jejich povinností.
Článek XIII
FINANČNÍ PŘÍSPĚVKY
1. Každý členský stát přispívá na náklady spojené s činnostmi a programem, na něž odkazuje čl. V odst. 1 písm. a), a v souladu s Přílohou II na běžné náklady agentury v souladu s pravidly schválenými Radou stanovujícími škálu výše nákladů na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států, a to buďto každé tři roky v době přezkoumání, na které odkazuje čl. XI odst. 5 písm. a) (iii), nebo kdykoliv se Rada na základě jednomyslného hlasování všech členských států rozhodne stanovit novou škálu. Škála výše příspěvků je založena na průměrném vnitrostátním příjmu každého členského státu za poslední tři roky, pro které jsou k dispozici statistické údaje. Nicméně
a. od žádného členského státu se nesmí požadovat placení příspěvků nad dvacet pět procent celkové výše příspěvků vyměřených Radou k pokrytí těchto nákladů;
b. Pokud se některý členský stát nachází ve zvláštní situaci, Rada se může na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států rozhodnout na omezenou dobu snížit výši jeho příspěvků. Zejména pokud je roční příjem na jednoho obyvatele členského státu menší než částka, o které rozhodne Rada na základě souhlasu stejné většiny, považuje se to za zvláštní situaci ve smyslu tohoto ustanovení.
2. Každý členský stát přispívá na náklady každého nepovinného programu, na který se vztahuje čl. V odst. 1 písm. b), pokud oficiálně neprohlásí, že nemá o účast v takovém programu zájem, a proto není jeho účastníkem. Pokud všechny státy, které se programu účastní, nerozhodnou jinak, škála výše příspěvků do dotčeného programu bude založena na průměrném vnitrostátním příjmu každého účastnícího se státu za poslední tři roky, pro které jsou k dispozici statistické údaje. Tato škála se přezkoumává buďto každé tři roky, nebo kdykoliv se Rada rozhodne stanovit novou škálu podle odstavce 1. Avšak od žádného členského státu se nesmí na základě působnosti této škály požadovat placení příspěvků nad dvacet pět procent celkové výše příspěvků do dotčeného programu. Tento procentuální příspěvek, který má zaplatit účastnící se stát, nicméně odpovídá nejméně dvaceti pěti procentům jeho procentuálního příspěvku, který byl stanoven podle ustanovení odstavce 1, pokud všechny účastnící se státy nerozhodnou jinak při schvalování programu nebo během provádění programu.
3. Statistické systémy, které se mají používat pro stanovení škál výše příspěvků, na které odkazují odstavce 1 a 2, jsou totožné a jsou specifikovány ve finančních předpisech.
4. a. Jakýkoliv stát, který nebyl účastníkem Smlouvy o založení Evropské organizace pro kosmický výzkum nebo Smlouvy o založení Evropské organizace pro vývoj a stavbu kosmických nosných raket a který se stane účastníkem této úmluvy, kromě svých příspěvků uhradí zvláštní platbu, která se vztahuje na stávající hodnotu aktiv agentury. Výše této zvláštní platby je pevně stanovena Radou na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států.
b. Platby provedené v souladu s ustanoveními písmene a) se využívají ke snížení příspěvků ostatních členských států, pokud Rada nerozhodne jinak na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států.
5. Příspěvky splatné na základě tohoto článku se uhradí v souladu s Přílohou II.
6. V závislosti na směrnicích vydaných Radou může generální ředitel přijímat dary nebo odkazy majetku věnované agentuře, za předpokladu že nepodléhají žádným podmínkám, které jsou neslučitelné s účelem agentury.
Článek XIV
SPOLUPRÁCE
1. Agentura může na základě rozhodnutí Rady přijatých jednomyslným hlasováním všech členských států spolupracovat s jinými mezinárodními organizacemi a institucemi států, které jejími členy nejsou, a za tímto účelem s nimi uzavírat smlouvy.
2. Taková spolupráce může mít formu účasti států, které nejsou členy agentury, nebo mezinárodních organizací v jednom nebo více programech podle čl. V odst. 1 písm. a) (ii) a čl. V odst. 1 písm. b). V závislosti na rozhodnutích přijatých podle odstavce1 určuje podrobné podmínky takové spolupráce v každém případě Rada na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států účastnících se dotčeného programu. Tyto podmínky mohou stanovit, že stát, který není členem agentury, má hlas v Radě, když Rada přezkoumává záležitosti vztahující se výlučně k programu, kterého se příslušný stát účastní.
3. Taková spolupráce může mít také formu udělení přidruženého členství státu, který není členem agentury, přičemž se tento stát zaváže přispívat přinejmenším na studie budoucích projektů podle čl. V odst.1 písm. a) (i). Podrobné podmínky takového přidruženého členství určuje Rada na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států.
Článek XV
PRÁVNÍ POSTAVENÍ, VÝSADY A IMUNITY
1. Agentura má právní subjektivitu.
2. Agentura, členové jejího personálu, odborníci a zástupci členských států mají právní způsobilost, výsady a imunity, které jsou stanoveny v Příloze I.
3. Smlouvy týkající se ústředí agentury a organizací založených v souladu s článkem VI se uzavírají mezi agenturou a členskými státy, na jejichž území jsou ústředí a organizace umístěny.
Článek XVI
DODATKY
1. Rada může doporučit členským státům dodatky k této úmluvě a k Příloze I této úmluvy. Členský stát, který si přeje navrhnout dodatek, oznámí tuto skutečnost generálnímu řediteli. Generální ředitel informuje členské státy o jakémkoliv takto oznámeném dodatku nejméně tři měsíce před jeho projednáním v Radě.
2. Jakýkoliv dodatek doporučený Radou vstupuje v platnost třicet dnů poté, co francouzská vláda obdrží oznámení o jeho přijetí od všech členských států. Francouzská vláda oznámí všem členským státům datum, kdy takový dodatek vstoupí v platnost.
3. Rada může jednomyslným hlasováním všech členských států doplnit kteroukoliv z ostatních příloh této úmluvy, a to za předpokladu, že takové dodatky nejsou v rozporu s touto úmluvou. Jakýkoliv takový dodatek vstupuje v platnost v den, o kterém rozhodne Rada jednomyslným hlasováním všech členských států. Generální ředitel informuje všechny členské státy o jakémkoliv takovém dodatku a o datu, kdy vstupuje v platnost.
Článek XVII
SPORY
1. Jakýkoliv spor mezi dvěma nebo více členskými státy nebo mezi nimi a agenturou týkající se interpretace nebo implementace této úmluvy nebo jejích příloh a obdobně jakýkoliv spor, na který odkazuje článek XXVI Přílohy 1, který není urovnán Radou nebo jejím prostřednictvím, se na žádost kterékoliv strany sporu předloží arbitrážnímu soudu.
2. Pokud se strany sporu nerozhodnou jinak, arbitrážní řízení se koná v souladu s tímto článkem a s doplňujícími pravidly, které přijme Rada na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států.
3. Arbitrážní senát se skládá ze tří členů. Každá strana sporu jmenuje jednoho arbitra; první dva arbitři jmenují třetího arbitra, který bude předsedou arbitrážního senátu. Doplňková pravidla, na které odkazuje odstavec 2, určují postup, který je třeba dodržet, pokud se během stanovené doby neuskuteční výše uvedená jmenování.
4. Členské státy nebo agentura se mohou, nejsou-li stranami sporu, účastnit řízení se souhlasem arbitrážního senátu, pokud má tento za to, že mají značný zájem na rozhodnutí případu.
5. Arbitrážní senát určuje svoje sídlo a stanovuje si vlastní jednací řád.
6. Rozhodnutí arbitrážního senátu učiní většina jeho členů, kteří se nemohou vzdát hlasování. Toto rozhodnutí je konečné a závazné pro všechny strany sporu a není možné proti němu podat odvolání. Strany se rozhodnutí bezodkladně podrobí. V případě sporu ohledně jeho smyslu nebo rozsahu jej arbitrážní senát na žádost kterékoliv strany sporu interpretuje.
Článek XVIII
NEPLNĚNÍ POVINNOSTÍ
Kterýkoliv členský stát, který neplní své povinnosti vyplývající z této úmluvy, přestává být členem agentury rozhodnutím Rady přijatým na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států. V takovém případě platí ustanovení článku XXIV.
Článek XIX
KONTINUITA PRÁV A POVINNOSTÍ
V den, kdy tato úmluva vstoupí v platnost, převezme agentura práva a povinnosti Evropské organizace pro kosmický výzkum a Evropské organizace pro vývoj a stavbu kosmických nosných raket.
Článek XX
PODPIS A RATIFIKACE
1. Tato úmluva se otevře k podpisu státům, které jsou členy Evropské vesmírné konference, do 31. prosince 1975. Přílohy této úmluvy tvoří její nedílnou součást.
2. Tato úmluva je předmětem ratifikace nebo přijetí. Ratifikační listiny nebo listiny o přijetí se ukládají u francouzské vlády.
3. Po vstupu úmluvy v platnost a do uložení jeho ratifikační listiny nebo listiny o jejím přijetí se může signatářský stát účastnit zasedání agentury bez práva hlasovat.
Článek XXI
VSTUP V PLATNOST
1. Tato úmluva vstoupí v platnost poté, co ji podepíší níže specifikované státy, které jsou členy Evropské organizace pro kosmický výzkum a Evropské organizace pro vývoj a stavbu kosmických nosných raket, a po uložení jejich ratifikačních listin nebo listin o přijetí u francouzské vlády: Belgické království, Dánské království, Francouzská republika, Spolková republika Německo, Italská republika, Nizozemské království, Španělsko, Švédské království, Švýcarská konfederace a Spojené království Velké Británie a Severního Irska. Pro kterýkoliv stát, který ratifikuje nebo přijme tuto úmluvuu či k ní přistoupí po jejím vstupu v platnost, nabývá tato úmluva účinnosti dnem, kdy tento stát uloží svoji ratifikační listinu, listinu o přijetí nebo přistoupení.
2. Platnost Smlouvy o založení Evropské organizace pro kosmický výzkum a Smlouvy o založení Evropské organizace pro vývoj a stavbu kosmických nosných raket skončí dnem, kdy vstoupí v platnost tato úmluva.
Článek XXII
PŘISTOUPENÍ
1. Po vstupu této úmluvy v platnost k ní může přistoupit kterýkoliv stát na základě rozhodnutí Rady přijatého jednomyslným hlasováním všech členských států.
2. Stát, který si přeje přistoupit k této úmluvě, o tom uvědomí generálního ředitele, který o této žádosti informuje členské státy nejméně tři měsíce před tím, než je Radě předložena k rozhodnutí.
3. Listiny o přístupu se ukládají u francouzské vlády.
Článek XXIII
OZNÁMENÍ
Francouzská vláda uvědomí všechny signatářské a přistupující státy o:
a. datu uložení každé ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení nebo přijetí;
b. datu nabytí platnosti této úmluvy a jejích dodatků, na které se vztahuje čl. XVI odst. 2;
c. odstoupení od úmluvy členským státem.
Článek XXIV
ODSTOUPENÍ OD ÚMLUVY
1. Po uplynutí šesti let od vstupu této úmluvy v platnost od ní může kterýkoliv stát odstoupit tak, že o tom uvědomí francouzskou vládu, která uvědomí ostatní členské státy a generálního ředitele. Odstoupení od úmluvy se stává účinným na konci finančního roku, který následuje po roce, kdy byla o odstoupení informována francouzská vláda. Poté, co se odstoupení od úmluvy stane účinným, zůstává dotčený stát vázán dodržením úhrady svého splatného podílu jemu vyměřených částek odpovídajících schválené úmluvě o veřejné zakázce jak v rámci rozpočtů, do kterých přispíval v roce, kdy bylo odstoupení od úmluvy oznámeno francouzské vládě, tak do předchozích rozpočtů.
2. Členský stát, který odstoupí od této úmluvy, odškodní agenturu za jakékoliv ztráty majetku na jeho území, pokud s agenturou nelze uzavřít zvláštní dohodu o pokračujícím využívání tohoto majetku agenturou nebo o pokračování určitých činností agentury na území uvedeného státu. Jakákoliv taková zvláštní dohoda určuje zejména rozsah a podmínky, za nichž budou nadále platit ustanovení této úmluvy poté, co se odstoupení úmluvy stane účinným, pro pokračující využívání tohoto majetku a pokračování těchto činností.
3. Členský stát, který odstupuje od úmluvy, a agentura společně určí jakékoliv dodatečné povinnosti, které dotčený stát ponese.
4. Příslušnému státu budou ponechána práva, která získal do data, kdy odstoupení od úmluvy nabude účinnosti.
Článek XXV
ROZPUŠTĚNÍ
1. Agentura se rozpustí, pokud počet členských států klesne pod pět členů. Může být rozpuštěna kdykoliv na základě dohody mezi členskými státy.
2. V případě rozpuštění jmenuje Rada likvidační orgán, který bude vyjednávat se státy, na jejichž územích je v dotčené době umístěno ústředí a organizace agentury. Právní subjektivita agentury trvá pro účely likvidace.
3. Jakýkoliv přebytek se rozdělí mezi ty státy, které jsou členy agentury v době rozpuštění, a to poměrně podle příspěvků, které tyto státy skutečně uhradily od příslušného data, kdy se každý z nich stal účastníkem této úmluvy. Pokud bude existovat jakýkoliv deficit, bude tento uhrazen stejnými státy poměrně podle příspěvků stanovených na finanční rok v té době běžící.
Článek XXVI
REGISTRACE
Francouzská vláda tuto úmluvu zaregistruje po jejím vstupu v platnost u sekretariátu Organizace spojených národů v souladu s článkem 102 Charty OSN.

PŘÍLOHA I
VÝSADY A IMUNITY
Článek I
Agentura má právní subjektivitu. Zejména má pravomoc uzavírat smlouvy, získávat movitý a nemovitý majetek a nakládat s ním a být účastníkem soudního řízení.
Článek II
Aniž by tím byly dotčeny články XXII a XXIII, budovy a areál agentury jsou nedotknutelné.
Článek III
Archivy agentury jsou nedotknutelné.
Článek IV
1. Agentura je vyňata z působnosti soudů a exekuce, s výjimkou:
a. rozsahu, v jakém se na základě rozhodnutí Rady sama výslovně vzdá takové imunity v konkrétním případě; Rada má povinnost vzdát se této imunity ve všech případech, kdy by spoléhání se na tuto imunitu bránilo výkonu práva a je možné se ho vzdát, aniž by tím byly dotčeny zájmy agentury.
b. případů, kdy se vztahuje na občanskoprávní žalobu podanou třetí stranou za škodu z nehody způsobené motorovým vozidlem, které patří agentuře nebo je provozováno jejím jménem, nebo kdy se vztahuje na dopravní přestupek, kterého je takové vozidlo účastno;
c. případů, kdy se vztahuje na vymáhání rozhodnutí arbitrážního soudu učiněné podle článku XXV nebo článku XXVI;
d. případů soudem nařízené obstávky platů a služebních požitků dlužných agenturou členovi personálu.
2. Majetek a aktiva agentury, nehledě na jejich umístění, jsou vyňaty z jakékoliv formy rekvizice, konfiskace, vyvlastnění a nucené správy. Dále jsou vyňaty z jakékoliv formy administrativního nebo prozatímního soudního omezení, s výjimkou případů, kdy to může být případně nezbytné v souvislosti s prevencí a prošetřováním nehod, ve kterých jsou účastna vozidla, která patří agentuře nebo jsou jí provozována.
Článek V
1. V rozsahu svých oficiálních činností jsou agentura, její majetek a příjmy vyňaty z přímých daní.
2. Když agentura realizuje nákupy nebo využije služby významné hodnoty, které jsou zásadně nezbytné k provádění oficiálních činností agentury, nebo když jsou takové nákupy realizovány a služby využívány jejím jménem a když cena takových nákupů nebo služeb zahrnuje daně nebo poplatky, přijmou členské státy, kdekoliv je to možné, příslušná opatření k udělení výjimky z takových daní nebo poplatků nebo k zajištění jejich refundace.
Článek VI
Zboží dovážené nebo vyvážené agenturou nebo jejím jménem, které je zásadně nezbytné k provádění oficiálních činností agentury, je vyňato ze všech dovozních a vývozních poplatků a daní a ze všech zákazů a omezení dovozu a vývozu.
Článek VII
1. Pro účely článků V a VI zahrnují oficiální činnosti agentury také její administrativní činnosti, včetně jejích činností v souvislosti se sociálním zabezpečením a činností prováděných v oblasti kosmického výzkumu a technologií a jejich vesmírných aplikací v souladu s účelem agentury, jak je definován úmluvou.
2. O rozsahu, v jakém jiné aplikace takového výzkumu a technologií a činnosti prováděné na základě čl. V odst. 2 a článku IX úmluvou mohou být považovány za součást oficiálních činností agentury, rozhoduje v každém případě Rada po konzultacích s kompetentními orgány dotčených členských států.
3. Ustanovení článků V a VI se nevztahují na daně a poplatky, které jsou pouhými platbami účtovanými za veřejné služby.
Článek VIII
Na nakoupené nebo dovezené zboží nebo služby poskytnuté ve prospěch členů personálu agentury se neuděluje žádná výjimka podle článků V a VI.
Článek IX
1. Zboží pořízené podle článku V nebo dovezené podle článku VI se nesmí prodat ani přenechat kromě případů, kdy se tak stane v souladu s podmínkami stanovenými členskými státy, které udělily výjimky.
2. Převod zboží a služeb mezi ústředím a organizacemi zřízenými agenturou, mezi jednotlivými organizacemi zřízenými agenturou navzájem nebo mezi nimi a určitou vnitrostátní institucí členského státu za účelem implementace programu agentury je osvobozen od jakýchkoliv poplatků nebo omezení jakéhokoliv druhu; pokud je to nutné, členské státy přijmou veškerá příslušná opatření, aby udělily osvobození od takových poplatků nebo aby takové poplatky refundovaly či aby zrušily taková omezení.
Článek X
Oběh publikací a jiných informačních materiálů rozesílaných agenturou nebo zasílaných agentuře nesmí být žádným způsobem omezen.
Článek XI
Agentura může přijímat a mít v držení jakékoliv finanční prostředky, jakoukoliv měnu, hotovost nebo cenné papíry; může s nimi svobodně nakládat za jakýmkoliv účelem, který je stanoven v ustanoveních úmluvy, a vlastnit účty v jakékoliv měně v rozsahu, který je nutný k plnění jejích povinností.
Článek XII
1. Pokud se týká úředních sdělení a převodu všech dokumentů agentury, požívá agentura výhod, které nejsou menší než výhody udělené každým členským státem jiným mezinárodním organizacím.
2. Úřední sdělení agentury nepodléhají žádné cenzuře jakýmkoliv komunikačním prostředkem.
Článek XIII
Členské státy přijmou veškerá příslušná opatření, aby usnadnily vstup členů personálu agentury na svá území, jejich pobyt na těchto územích a odchod z nich.
Článek XIV
1. Zástupci členských států požívají při výkonu svých funkcí a v průběhu svých cest do a z místa zasedání následujících výsad a imunit:
a. vynětí ze zadržení a vzetí do vazby a ze zabavení osobních zavazadel;
b. vynětí z působnosti soudu, a to i po ukončení jejich mise, pokud se týká jejich činů, včetně mluveného a psaného slova, kterých se dopustili při výkonu svých funkcí; tato imunita však neplatí v případě dopravního přestupku spáchaného zástupcem členského státu, ani v případě škody způsobené jemu náležejícím nebo jím řízeným motorovým vozidlem;
c. nedotknutelnost jejich úředních listin a dokumentů;
d. právo používat kódy a přijímat dokumenty nebo korespondenci prostřednictvím zvláštního kurýra nebo v zapečetěné obálce;
e. výjimku udělenou jim a jejich manželům/manželkám ze všech opatření, která omezují vstup, a z registračních formalit uplatňovaných u cizích státních příslušníků;
f. stejné možnosti týkající se měnové regulace a devizové kontroly, jako jsou poskytovány zástupcům vlád cizích států na dočasných oficiálních misích;
g. stejné celní výhody, pokud se týká jejich osobních zavazadel, jako jsou poskytovány diplomatickým činitelům.
2. Výsady a imunity se zástupcům členských států udělují nikoliv kvůli jejich osobním výhodám, ale aby se zajistila naprostá nezávislost při plnění jejich funkcí spojených s agenturou. V důsledku toho má členský stát povinnost odebrat svému zástupci imunitu, kdykoliv by její zachování bránilo výkonu práva a je možné ji odebrat, aniž by tím byly dotčeny účely, kvůli kterým byla udělena.
Článek XV
Kromě výsad a imunit stanovených v článku XVI požívá generální ředitel, nebo, je-li tato pozice neobsazená, osoba jmenovaná, aby jednala namísto něho, výsad a imunit, na které mají nárok diplomatičtí činitelé srovnatelného postavení.
Článek XVI
Členové personálu agentury:
a. jsou vyňati, i poté, co odešli ze služeb agentury, z působnosti soudu, pokud se týká jejich činů, včetně mluveného a psaného slova, kterých se dopustili při výkonu svých funkcí; tato imunita však neplatí v případě dopravního přestupku spáchaného členem personálu agentury, ani v případě škody způsobené jemu náležejícím nebo jím řízeným motorovým vozidlem;
b. jsou vyňati ze všech povinností, pokud se týká vojenské služby;
c. požívají práva nedotknutelnosti svých úředních listin a dokumentů;
d. mají stejné výhody, pokud se týká vynětí ze všech opatření omezujících imigraci a opatření, jimž podléhá registrace cizích státních příslušníků, které jsou běžně poskytovány členům personálu mezinárodních organizací, přičemž členové jejich rodin, kteří s nimi žijí ve společné domácnosti, mají stejné výhody;
e. mají stejné výsady, pokud se týká devizových omezení, jaká jsou běžně udělována členům personálu mezinárodních organizací;
f. v době mezinárodní krize mají stejné výhody, pokud se týká repatriace, jako diplomatičtí činitelé, přičemž členové jejich rodin, kteří s nimi žijí ve společné domácnosti, mají stejné možnosti;
g. mají právo na bezcelní dovezení svého nábytku a osobního vlastnictví, když se poprvé ujímají své funkce v příslušném členském státu, a při ukončení výkonu své funkce v tomto členském státu mají právo bezcelně vyvézt svůj nábytek a osobní vlastnictví, přičemž v obou případech dodrží podmínky, které členský stát, na jehož území je toto právo uplatňováno, považuje za nezbytné.
Článek XVII
Odborníci, kteří nejsou členy personálu, na nějž odkazuje článek XVI, mají při výkonu svých funkcí v souvislosti s agenturou nebo při provádění svých misí pro agenturu následující výsady a imunity v rozsahu, ve kterém jsou tyto výsady a imunity nezbytné k plnění jejich funkcí, a to také po dobu cest konaných při plnění svých funkcí a během takových misí:
a. vynětí z působnosti soudu, pokud se týká jejich činů, včetně mluveného a psaného slova, kterých se dopustili' při výkonu svých funkcí; tato imunita však neplatí v případě dopravního přestupku spáchaného odborníkem, ani v případě škody způsobené jemu náležejícím nebo jím řízeným motorovým vozidlem; odborníci mají tuto imunitu i po ukončení svého pracovního poměru u agentury;
b. nedotknutelnost jejich úředních listin a dokumentů;
c. stejné možnosti, pokud se týká regulace peněžních a devizových prostředků a pokud se týká jejich osobních zavazadel, jaké jsou udělovány úředníkům vlád cizích zemí na dočasných oficiálních misích.
Článek XVIII
1. V závislosti na podmínkách a postupu stanoveném Radou podléhá generální ředitel a členové personálu dani ve prospěch agentury, která se vypočítá ze mzdy a služebních požitků vyplacených agenturou. Taková mzda a služební požitky jsou vyňaty z vnitrostátní daně z příjmů; ale členské státy si ponechávají právo započítat tuto mzdu a služební požitky pro účely stanovení výše zdanění, které bude uplatněno na příjem z jiných zdrojů.
2. Ustanovení odstavce 1 se nevztahuje na renty a důchody vyplácené agenturou jejím bývalým generálním ředitelům a členům personálu.
Článek XIX
Články XVI a XVIII se vztahují na všechny kategorie členů personálu, pro které platí služební řád agentury. Rada rozhoduje o kategoriích odborníků, na které se vztahuje článek XVII. Jména, tituly a adresy členů personálu a odborníků, na které odkazuje tento článek, se podle potřeby sdělí členským státům.
Článek XX
V případě, kdy si agentura ustaví vlastní systém sociálního zabezpečení, jsou její generální ředitel a členové personálu vyňati ze všech povinných příspěvků vnitrostátním orgánům sociálního zabezpečení, a to podle smluv uzavřených s členskými státy v souladu s článkem XXVIII.
Článek XXI
1. Výsady a imunity stanovené v této příloze se generálnímu řediteli, členům personálu a odborníkům agentury neudělují pro jejich osobní výhody. Udělují se výhradně proto, aby za všech okolností zajistily nerušené fungování agentury a naprostou nezávislost osob, kterým jsou uděleny.
2. Generální ředitel má povinnost odebrat jakoukoliv příslušnou imunity ve všech případech, kdy by její zachování bránilo výkonu práva a je možné ji odebrat, aniž by tím byly dotčeny zájmy agentury. V případě generálního ředitele má právo takovou imunitu odebrat Rada.
Článek XXII
1. Agentura vždy spolupracuje s kompetentními orgány členských států, aby tak usnadnila řádný výkon spravedlnosti, zajistila dodržování policejních předpisů a předpisů týkajících se nakládání s výbušninami a hořlavými materiály, veřejného zdraví, kontrol dodržování pracovních předpisů nebo jiných podobných zákonů a aby zamezila jakémukoliv zneužití výsad, imunit a možností stanovených touto přílohou. Postup, který se uplatní při spolupráci, na kterou odkazuje odstavec 1, může být stanoven v doplňujících smlouvách, na které odkazuje článek XXVIII.
Článek XXIII
Každý členský stát si ponechá právo přijmout jakákoliv preventivní opatření v zájmu své bezpečnosti.
Článek XXIV
Žádný členský stát není povinen udělit výsady a imunity, na které odkazují články XIV, XV, čl. XVI písm. b), e) a g) a čl. XVII písm. c), svým vlastním státním příslušníkům nebo osobám, které v době, kdy přebírají své povinnosti v dotčeném členském státě, mají v tomto státě trvalé bydliště.
Článek XXV
1. Agentura při uzavírání jiných písemných smluv, než jsou smlouvy uzavřené podle služebního řádu, stanoví arbitráž. Arbitrážní klauzule nebo zvláštní smlouva o arbitráži uzavřená za tímto účelem specifikuje rozhodné právo a zemi, kde bude arbitrážní soud zasedat. Arbitrážní řízení je takové arbitrážní řízení uplatňované v této zemi.
2. Vykonání rozhodčího nálezu se řídí platnými předpisy státu, na jehož území má být tento nález vykonán.
Článek XXVI
Kterýkoliv členský stát může předložit mezinárodnímu arbitrážnímu soudu, na který odkazuje článek XVII úmluvy, jakýkoliv spor, který:
a. vznikne na základě škody způsobené agenturou;
b. se týká jakékoliv jiné nesmluvní odpovědnosti agentury;
c. se týká generálního ředitele, člena personálu nebo odborníka agentury a ve kterém se může dotčená osoba dovolávat vynětí z podléhání působnosti soudů podle čl. XV odst. XVI písm. a) nebo čl. XVII písm. a), pokud nebyla tato imunita odebrána v souladu s článkem XXI. V případě sporů, kdy je vznesen nárok na vynětí z působnosti soudů podle čl. XVI písm. a) nebo čl. XVII písm. a), se odpovědnost agentury v takovém arbitrážním řízení nahrazuje odpovědností osob, na které odkazují tyto články.
Článek XXVII
Agentura učiní vhodná opatření pro uspokojivé urovnání sporů vzniklých mezi agenturou a generálním ředitelem, členy personálu nebo odborníky ohledně podmínek provádění jejich funkce.
Článek XXVIII
Agentura může na základě rozhodnutí Rady uzavřít s jedním členským státem nebo více členskými státy doplňkové smlouvy, aby tak uvedla v platnost ustanovení této přílohy týkající se tohoto státu nebo těchto států, nebo učinit jiná opatření k zajištění účinného fungování agentury a ochrany jejích zájmů.

PŘÍLOHA II
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek I
1. Finanční rok agentury běží od prvního ledna do následujícího třicátého prvního prosince.
2. Generální ředitel nejpozději do prvního září každého roku členským státům rozešle:
a. návrh souhrnného rozpočtu;
b. návrh rozpočtů programů.
3. Souhrnný rozpočet obsahuje:
a. výdajovou část, která obsahuje odhadované výdaje vztahující se na činnosti, na které odkazuje čl. V odst. 1 písm. a) (i), (iii) a (iv) úmluvy, včetně fixních běžných nákladů, a také na variabilní běžné náklady a náklady na podporu programů, na které odkazuje čl. V odst. 1 písm. a) (ii) a čl. V odst. 1 písm. b) úmluvy; fixní a variabilní běžné náklady a náklady na podporu jsou specifikovány ve finančních předpisech; tyto odhady jsou členěny podle typu činnosti a podle obecných položek;
b. příjmovou část, která obsahuje:
i. příspěvky všech členských států na výdaje vztahující se k činnostem, na které odkazuje čl. V odst. 1 písm. a) (i), (iii) a (iv) úmluvy, včetně fixních běžných nákladů;
ii. příspěvky účastnících se států na variabilní běžné náklady a náklady na podporu, které jsou alokovány v souladu s finančními předpisy programům, na které odkazuje čl. V odst. 1 písm. a) (ii) a čl. V odst. 1 písm. b) úmluvy;
iii. ostatní příjmy.
4. Rozpočet každého programu obsahuje:
a. výdajovou část, která obsahuje:
i. odhadované přímé náklady, které se vztahují na program, a to v členění podle obecných položek, jak jsou definovány ve finančních předpisech;
ii. odhadované variabilní běžné náklady a náklady na podporu alokované dotčenému programu;
b. příjmovou část, která obsahuje:
i. příspěvky účastnících se států na přímé výdaje, na které odkazuje písmeno a) (i);
ii. ostatní příjmy;
iii. pro informaci také příspěvky účastnících se států na variabilní běžné náklady a náklady na podporu, na které odkazuje písmeno a) (ii), jak je stanoveno v celkovém rozpočtu.
5. Schválení souhrnného rozpočtu a rozpočtu každého programu Radou se koná před začátkem každého finančního roku.
6. Souhrnný rozpočet a rozpočty programů se připravují a plní v souladu s finančními předpisy.
Článek II
1. Pokud to vyžadují okolnosti, může Rada požádat generálního ředitele, aby jí předložil revidovaný rozpočet.
2. Žádné rozhodnutí vyžadující dodatečné výdaje se nepovažuje za schválené, dokud Rada neschválí odhad požadovaných dodatečných výdajů, který vypracuje generální ředitel.
Článek III
1. Pokud Rada požaduje, aby do celkového rozpočtu nebo do rozpočtu dotčených programů byly zahrnuty odhady výdajů na následující roky, generální ředitel tak učiní.
2. Rada v souvislosti s přijetím ročních rozpočtů agentury přezkoumá výši zdrojů a učiní nezbytné úpravy na základě kolísání cenové hladiny a jakýchkoliv nepředvídaných změn během provádění programů.
Článek IV
1. Výdaje schválené na činnosti, které se řídí článkem V úmluvy, jsou kryty z příspěvků vyměřených v souladu s článkem XIII úmluvy.
2. Přistoupí-li ke úmluvě v souladu s jejím článkem XXII nový stát, příspěvky ostatních členských států se vyměří znovu. Nová škála výše příspěvků, která nabude účinnosti dnem, který určí Rada, se stanoví na základě vnitrostátních statistik příjmu za roky, které se použily při výpočtu aktuální škály. Ve vhodných případech se provádějí refundace, aby se zajistilo, že příspěvky zaplacené všemi členskými státy za běžný rok budou v souladu s rozhodnutím Rady.
3. a. Podmínky, podle kterých se mají platit příspěvky zajišťující řádné financování agentury, se stanoví ve finančních předpisech.
b. Generální ředitel uvědomí členské státy o výši jejich příspěvků a datech, kdy mají být jejich platby uskutečněny.
Článek V
1. Rozpočty agentury jsou vyjádřeny v ECU, jak je nyní definována kompetentními orgány Evropské unie, a následně v evropské platební jednotce, která ji může nahradit v okamžiku, kdy bude uvedena v platnost těmito orgány.
2. Každý členský stát platí svůj příspěvek v ECU a následně v platební jednotce, jíž bude ECU nahrazena, jak na ni odkazuje odstavec 1 výše.
Článek VI
1. Generální ředitel vede přesné účetní záznamy o všech příjmech a výdajích. Na konci každého finančního roku sestavuje generální ředitel v souladu s finančními předpisy samostatné roční účetní uzávěrky pro každý program, na který se vztahuje článek V úmluvy.
2. Rozpočtové výkazy, rozpočet a finanční management, a také jakékoliv jiné opatření, které má finanční dopad, přezkoumá revizní komise. Rada ustanoví na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států ty členské státy, které budou přizvány, aby se spravedlivě střídaly při nominování auditorů, pokud možno z řad svých vlastních vyšších úředníků, kteří budou zastávat funkce v tomto výboru, a stejnou většinou nominují z řad auditorů předsedu komise na dobu, která nesmí být delší než tři roky.
3. Účelem auditu, který je založen na záznamech a, je-li to nutné, je prováděn na místě, je ověřit, že výdaje souhlasí s odhady rozpočtu a že tyto záznamy jsou zákonné a správné. Komise také podává zprávy o hospodářském managementu finančních zdrojů agentury. Na konci každého finančního roku sestaví komise zprávu, která se přijme většinou jejích členů a poté je předána Radě.
4. Revizní komise vykonává takové ostatní funkce, které jsou stanoveny ve finančních předpisech.
5. Generální ředitel poskytne auditorům informace a pomoc, kterou tito mohou požadovat k plnění svých povinností.

PŘÍLOHA III
NEPOVINNÉ PROGRAMY, KTERÉ SE ŘÍDÍ ČL. V ODST. 1 PÍSM. B) ÚMLUVY
Článek I
1. Je-li podán návrh na realizaci nepovinného programu podle čl. V odst. 1 písm. b) úmluvy, předseda Rady jej předá všem členským státům k přezkoumání.
2. Jakmile Rada v souladu s čl. XI odst. 5 písm. c) (i) úmluvy schválí realizaci nepovinného programu v rámci agentury, kterýkoliv členský stát, který nemá v úmyslu se programu účastnit, do tří měsíců formálně prohlásí, že o účast v takovém programu nemá zájem; účastnící se státy sepíší prohlášení, které v závislosti na čl. III odst. 1 stanoví jejich závazky, pokud se týká:
a. fází programu;
b. podmínek, za kterých se má realizovat, včetně časového harmonogramu, indikativní finanční částky a dílčí částky, které se vztahují na fáze programu, a jakýchkoliv jiných ustanovení týkajících se jeho řízení a realizace;
c. škály výše příspěvků stanovené v souladu s čl. XIII odst. 2 úmluvy;
d. trvání a výše prvního neodvolatelného finančního závazku.
3. Prohlášení se pro informaci předá Radě, a to společně s návrhem implementačních pravidel, které se jí předloží ke schválení.
4. Není-li účastnící se stát schopen přijmout ustanovení stanovená v prohlášení, přestává být účastnícím se státem. Ostatní členské státy se mohou následně stát účastnícími se státy přijetím těchto ustanovení v souladu s podmínkami, které určí účastnící se státy.
Článek II
1. Program se realizuje v souladu s ustanoveními úmluvy a, není-li stanoveno v této příloze nebo implementačních pravidlech jinak, také s pravidly a postupy uplatňovanými v agentuře. Rozhodnutí Rady se přijímají v souladu s touto přílohou a implementačními pravidly. Pokud v této příloze nebo implementačních pravidlech nejsou obsažena žádná specifická ustanovení, platí pravidla pro hlasování stanovená ve úmluvě nebo jednací řád Rady.
2. Rozhodnutí na začátku nové fáze jsou přijímána na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech účastnících se států, a to za předpokladu, že tato většina představuje nejméně dvě třetiny příspěvků do programu. Pokud rozhodnutí o zahájení nové fáze nelze přijmout, účastnící se státy, které si nicméně přejí v programu pokračovat, se navzájem konzultují, stanoví opatření pro takové pokračování a podají o tom zprávu Radě, která přijme veškerá potřebná opatření.
Článek III
1. Pokud program zahrnuje fázi definování projektu, účastnící se státy na konci dotčené fáze přezkoumají náklady programu. Pokud takové přezkoumání ukáže, že jsou náklady překročeny o více než 20 % indikativní finanční částky, na kterou odkazuje článek I, kterýkoliv účastnící se stát může z programu odstoupit. Účastnící se státy, které si nicméně přejí v programu pokračovat, se navzájem konzultují, stanoví opatření pro takové pokračování a podají o tom zprávu Radě, která přijme veškerá potřebná opatření.
2. Během každé fáze, jak je definována v prohlášení, Rada přijímá na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech účastnících se států roční rozpočty v rámci příslušné finanční částky a dílčích částek.
3. Rada stanoví postup umožňující přezkoumání finanční částky nebo dílčích částek v případě kolísání cenové hladiny.
4. V případě, kdy musí být finanční částka nebo dílčí částka přezkoumána z jiných důvodů, než na které odkazují odstavce 1 a 3, účastnící se státy uplatní následující postup:
a. Žádný účastnící se stát není oprávněn odstoupit z programu, pokud překročení kumulativních nákladů není větší než 20 % původní finanční částky nebo přezkoumané částky definované v souladu s postupem stanoveným v odstavci 1.
b. Pokud je překročení kumulativních nákladů vyšší než 20 % příslušné finanční částky, kterýkoliv účastnící se stát může od programu odstoupit. Ty státy, které si nicméně přejí v programu pokračovat, se navzájem konzultují, stanoví opatření pro takové pokračování a podají o tom zprávu Radě, která přijme veškerá potřebná opatření.
Článek IV
Agentura, jednající jménem účastnících se států, je vlastníkem družic, vesmírných systémů a jiných prvků vytvořených v rámci programu, a také zařízení a vybavení, která jsou nutná k jejich vytvoření. O jakémkoliv převodu vlastnictví rozhoduje Rada.
Článek V
1. Odstoupení od úmluvy členským státem s sebou nese také odstoupení tohoto státu ze všech programů, kterých se účastní. Článek XXIV úmluvy se uplatňuje na práva a povinnosti vyplývající z těchto programů.
2. Přerušení podle čl. II odst. 2 a odstoupení podle čl. III odst. 1 a čl. III odst. 4 písm. b) nabývají účinnosti dnem, kdy Rada obdrží informace, na které odkazují tyto články.
3. Účastnící se stát, který se rozhodne nepokračovat v programu podle čl. II odst. 2 nebo od programu odstoupí podle čl. III odst. 1 a čl. III odst. 4 písm. b), si podrží práva získaná účastnícími se státy do data, kdy jeho odstoupení nabude účinnosti. Poté již tomuto státu nesmí vyvstat žádné další právo ani povinnost ze zbývající části programu, kterého se nadále neúčastní. Zůstává vázán dodržením úhrady svého splatného podílu jemu vyměřených částek odpovídajících schválené smlouvě o veřejné zakázce jak v rámci rozpočtu na aktuální finanční rok nebo předchozí finanční roky a vztahujících se k fázi programu, jejíž provádění právě probíhá. Účastnící se státy se však mohou v prohlášení jednomyslně dohodnout, že stát, který se rozhodne nepokračovat v programu nebo z něho odstoupit, bude zavázán financovat celý svůj podíl původní částky nebo dílčích částek programu.
Článek VI
1. Účastnící se státy se mohou rozhodnout, že budou pokračovat v programu na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech účastnících se států, které představují nejméně dvě třetiny příspěvků do programu.
2. Agentura oznámí účastnícím se státům dokončení programu v souladu s implementačními pravidly; platnost těchto implementačních pravidel končí okamžikem přijetí takového oznámení.

PŘÍLOHA IV
INTERNACIONALIZACE VNITROSTÁTNÍCH PROGRAMŮ
Článek I
Hlavním cílem internacionalizace vnitrostátních programů je, aby každý členský stát umožnil ostatním členským státům v rámci agentury účast v kterémkoliv novém civilním vesmírném projektu, který zamýšlí realizovat, a to sám nebo ve spolupráci s jiným členským státem. S ohledem na tento účel:
a. každý členský stát oznámí generálnímu řediteli agentury jakýkoliv takový projekt před začátkem jeho fáze B (fáze definování projektu);
b. načasování a obsah nabídek účasti v projektu by měly ostatním členským státům umožnit převzít významný podíl práce na projektu; agentura je včas informována o jakýchkoliv důvodech, které toto znemožňují, a o jakýchkoliv podmínkách, které si iniciující členský stát případně přeje stanovit, pokud se týká přidělení pracovních úkolů ostatním členským státům;
c. iniciující členský stát podá vysvětlení opatření, která navrhuje ohledně technického řízení projektu, a udá jejich důvody;
d. iniciující členský stát vynaloží maximální úsilí, aby vyšel vstříc všem přiměřeným reakcím týkajícím se výše nákladů a způsobu, jakým budou tyto náklady a pracovní úkoly rozděleny, přičemž toto úsilí podřídí dohodě, na jejímž dosažení pracuje, v rámci časového harmonogramu, který je požadován rozhodnutími o projektu; následně předloží na základě Přílohy III formální návrh místa budoucí realizace projektu v souladu s podmínkami této přílohy;
e. provádění projektu v rámci agentury nesmí být vyloučeno kvůli tomu, že projekt nezískal ostatní členské státy k účasti v rozsahu, který iniciující členský stát původně navrhl.
Článek II
Členské státy vynaloží maximální úsilí, aby zajistily, že bilaterální a multilaterální vesmírné projekty, které realizují se státy, které nejsou členy agentury, nebudou mít nežádoucí vliv na vědecké, hospodářské a průmyslové cíle agentury. Zejména:
a. informují agenturu o takových projektech, pokud mají zato, že to projekty nepoškodí;
b. projednají projekty, o nichž takto informovaly, s ostatními členskými státy s cílem stanovit rozsah širší účasti. Pokud se prokáže, že je širší účast možná, uplatní se postup stanovený v čl. I písm. b) až e).

PŘÍLOHA V
PRŮMYSLOVÁ POLITIKA
Článek I
1. Generální ředitel jedná při realizaci průmyslové politiky, na kterou odkazuje článek VII úmluvy, v souladu s ustanoveními této přílohy a směrnicemi Rady.
2. Rada kontroluje průmyslový potenciál a průmyslovou strukturu ve vztahu k činnostem agentury, zejména:
a. obecnou strukturu průmyslu a průmyslových seskupení;
b. žádoucí stupeň specializace v průmyslu a metody jeho dosažení;
c. koordinaci příslušných vnitrostátních průmyslových politik;
d. interakci s jakýmikoliv příslušnými průmyslovými politikami jiných mezinárodních orgánů;
e. vztah mezi výrobní kapacitou průmyslu a potenciálními trhy;
f. organizování kontaktů s průmyslem, aby bylo možné monitorovat a ve vhodných případech schvalovat průmyslovou politiku agentury.
Článek II
1. Při zadávání všech zakázek dává agentura přednost průmyslu a organizacím členských států. Avšak v rámci každého nepovinného programu, který se řídí čl. V odst. 1 písm. b) úmluvy, se dává zvláštní přednost průmyslu a organizacím účastnících se států.
2. Rada určí, zda a v jakém rozsahu se může agentura odchýlit od výše uvedené preferenční klauzule.
3. Otázka, zda by se měl určitý podnik považovat za podnik, který náleží jednomu z členských států, se řeší s ohledem na následující kritéria: místo sídla podniku, rozhodovací centra a výzkumná centra a území, na němž se má provádět dotčená práce. Ve sporných případech rozhoduje o tom, zda by se měl nebo neměl určitý podnik považovat za podnik, který náleží jednomu z členských států, Rada.
Článek III
1. V rané fázi činností v rámci zakázky a před rozesláním výzev k předkládání nabídek do veřejné soutěže předloží generální ředitel Radě ke schválení svůj návrh politiky zadání veřejné zakázky, který má být dodržen, a to u jakékoliv zakázky, která buďto:
a. má odhadovanou hodnotu přesahující hranice definované v pravidlech týkajících se průmyslové politiky a která bude záviset na povaze dotčené práce, nebo
b. není podle názoru generálního ředitele odpovídajícím způsobem upravena pravidly, která se vztahují na průmyslovou politiku, nebo doplňujícími pokyny stanovenými Radou, nebo by mohla způsobit střet s těmito pravidly nebo pokyny.
2. Doplňující pokyny, na které odkazuje odst. 1 písm. b) stanovuje Rada podle potřeby, pokud má za to, že mohou pomoci při identifikaci těch oblastí, kde je potřeba předem předložit návrh podle odstavce 1.
3. Zakázky agentury uděluje přímo generální ředitel, aniž by se musel obracet na Radu, s výjimkou následujících případů:
a. když z vyhodnocení přijatých nabídek vyplývá doporučení k výběru dodavatele, které by odporovalo buďto předchozím pokynům vydaným Radou podle podmínek odstavce 1, nebo jakýmkoliv obecným směrnicím o průmyslové politice přijatým na základě studií Rady podle čl. I odst. 2; generální ředitel poté předloží případ Radě k rozhodnutí, přičemž oznámí, proč považuje odchylku za nezbytnou, a uvede také, zda by jiné rozhodnutí Rady, prakticky vzato, znamenalo z provozního nebo jiného hlediska doporučeníhodnou alternativu;
b. když se Rada ze specifických důvodů rozhodla realizovat kontrolu před udělením zakázky.
4. Generální ředitel podává Radě v pravidelných intervalech, které budou specifikovány, zprávu o zakázkách udělených během předchozího období a o krocích týkajících se zakázek, které jsou plánovány na následující období, aby Rada mohla monitorovat implementaci průmyslové politiky agentury.
Článek IV
Geografické rozdělení všech zakázek agentury se řídí následujícími obecnými pravidly:
1. Koeficient celkové návratnosti členského státu je poměr mezi jeho procentuálním podílem na celkové hodnotě všech zakázek udělených v rámci všech členských států a jeho celkovým procentem příspěvků. Avšak při výpočtu tohoto koeficientu celkové návratnosti se neberou v úvahu ani zakázky, které členské státy udělí do programu, ani jejich příspěvky do programu, který je realizován:
a. podle článku VIII Smlouvy o založení Evropské organizace pro kosmický výzkum, a to za předpokladu, že příslušné opatření obsahuje ustanovení v tomto smyslu nebo se takto následně jednomyslně dohodnou všechny účastnící se státy;
b. podle čl. V odst. 1 písm. b) této úmluvy, a to za předpokladu, že se tak jednomyslně dohodnou všechny účastnící se státy.
2. Pro účely výpočtu koeficientů návratnosti se na hodnotu zakázek uplatní faktory statistického vážení na základě jejich technologického zúročení. Tyto faktory statistického vážení definuje Rada. V rámci jedné zakázky, která má významnou hodnotu, lze uplatnit více než jeden faktor statistického vážení.
3. V ideálním případě by výsledkem rozdělení zakázek, které provádí agentura, měl být ve všech zemích koeficient celkové návratnosti 1.
4. Koeficienty návratnosti se počítají jednou za čtvrtletí a pro účely formálních přezkoumání, na které odkazuje odstavec 5, se vykazují kumulativně.
5. Formální přezkoumání geografického rozdělení zakázek se koná každých pět let, přičemž předběžné přezkoumání se koná před koncem třetího roku.
6. Rozdělování zakázek v mezidobí mezi formálními přezkoumáními situace by mělo být takové, aby se v době každého formálního přezkoumání kumulativní koeficient celkové návratnosti každého členského státu podstatně neodchyloval od ideální hodnoty. V době každého formálního přezkoumání může Rada stanovit nižší limit kumulativního koeficientu návratnosti na následující období, a to za předpokladu, že nikdy nebude nižší než 0,8.
7. O různých kategoriích zakázek, které definuje Rada, zejména o zakázkách pokročilého výzkumu, zakázkách na vývoj a zakázkách na technologie vztahující se k projektu, se provedou samostatná hodnocení a zprávy o těchto hodnoceních se předají Radě. Generální ředitel projedná tato hodnocení s Radou v pravidelných intervalech, které se specifikují, a to zejména při prozatímním přezkoumání, s cílem identifikovat kroky potřebné k nápravě jakýchkoliv nesrovnalostí.
Článek V
1. Pokud je v jednom z prozatímních přezkoumání identifikována tendence, která ukazuje, že koeficient celkové návratnosti kteréhokoliv členského státu bude pravděpodobně menší, než je nižší limit definovaný podle čl. IV odst. 6, generální ředitel předloží Radě návrhy na nápravu dotčené situace během jednoho roku. Tyto návrhy dodrží rámec pravidel agentury, kterými se řídí zadávání zakázek. Pokud po tomto období jednoho roku dotčená tendence stále přetrvává, generální ředitel předloží Radě návrhy, ve kterých má potřeba napravit danou situaci přednost před pravidly agentury, kterými se řídí zadávání zakázek.
2. Pokud se při kterémkoliv jednotlivém formálním přezkoumání zjistí, že je koeficient celkové návratnosti menší než nižší limit definovaný podle čl. IV odst. 6, generální ředitel předloží Radě návrhy, ve kterých má potřeba napravit danou situaci během jednoho roku přednost před pravidly agentury, kterými se řídí zadávání zakázek.
Článek VI
Jakékoliv rozhodnutí přijaté na základě průmyslové politiky, v jehož důsledku dojde k vyloučení určitého podniku nebo organizace členského státu ze soutěže o zakázky agentury v určité oblasti, vyžaduje souhlas dotčeného členského státu.
***
NA DŮKAZ TOHO níže podepsaní zmocnění zástupci, kteří k tomu byli řádně oprávněni, podepsali tuto úmluvu.
DÁNO v Paříži dne 30. května 1975 v jazyce německém, anglickém, španělském, francouzském, italském, nizozemském a švédském, přičemž všechny tyto texty mají rovnocennou platnost, v jediném originálu, který se uloží v archivu francouzské vlády, jež předá ověřené kopie všem signatářským a přistupujícím státům.
Pravost textů této úmluvy sepsaných v jiných úředních jazycích členských států agentury se ověří jednomyslným rozhodnutím všech členských států. Takové texty se uloží v archivu francouzské vlády, jež předá ověřené kopie všem signatářským a přistupujícím státům.
Za Spolkovou republiku Německo
Sigismund Freiherr Von BRAUN
Hans MATTHÖFER
Za Belgické království
Ch. de KERCHOVE
Za Dánské království
Paul FISCHER
Za Španělsko
Miguel de LOJENDIO
Za Francouzskou republiku
Michel d’ORNANO
Za Irsko
David NELIGAN
Za Italskou republiku
Mario PEDINI
Za Norské království
[bez podpisu]
Za Nizozemské království
Onder voorbehound van aanvaarding
J.A. de RANITZ
Za Spojené království Velké Británie a Severního Irska
BESWICK
Za Švédské království
Sous réserve de ratification
Ingmar HÄGGLÖF
Za Švýcarskou konfederaci
Pierre DUPONT

Oprava článku V Přílohy V
(anglická verze, str. 89)
Po přijetí rezoluce ESA/C/CLXXXIX/Res. 6 (v konečném znění) Radou dne 22. června 2005 se odstavce 1 a 2 článku V Přílohy V úmluvy nahrazují následujícím textem:

Článek V
Pokud je mezi dvěma formálními přezkoumáními identifikována tendence, která ukazuje, že koeficient celkové návratnosti kteréhokoliv členského státu bude pravděpodobně menší, než je nižší limit definovaný podle čl. IV odst. 6, generální ředitel předloží Radě návrhy, ve kterých má potřeba napravit danou situaci přednost před pravidly agentury, kterými se řídí zadávání zakázek.

JEDNACÍ ŘÁD
RADY ESA
JEDNACÍ ŘÁD
RADY ESA
POZNÁMKY
Ref. ESA/C(79)69.
Schváleno Radou na jejím 7. zasedání (10.-11. května 1976) a doplněno na jejím 29. zasedání (27.-28. února 1979).
Pokud jde o odpovědnost Rady, viz článek XI Úmluvy o ESA.
I. SLOŽENÍ
Článek 1
1. Rada se skládá ze zástupců členských států agentury. Zasedá na úrovni delegátů, nebo na úrovni ministrů.
2. Každý členský stát může být v zásadě zastoupen nejvýše dvěma delegáty. Účast ve funkci delegáta bude podmíněna předložením pověřovacích listin vydaných oprávněným vnitrostátním orgánem. Delegát zůstává ve funkci do doby, kdy je generálnímu řediteli oznámeno odvolání delegáta.
Článek 2
Každý členský stát může písemně jmenovat zástupce delegátů. Tito zástupci zůstávají ve své funkci do doby, kdy je generálnímu řediteli oznámeno jejich odvolání.
Článek 3
Delegát může být doprovázen poradci. Jména a profese poradců se sdělí generálnímu řediteli před tím, než se zapojí do práce jakéhokoliv zasedání Rady.
Článek 4
Na začátku zasedání nechá generální ředitel kolovat seznam účastníků, sestavený na základě informací přijatých od členských států v souladu s články 1, 2 a 3 výše.
II. PŘEDSEDNICTVÍ V RADĚ
Článek 5
1. Rada volí ze svých členů předsedu a dva místopředsedy na dobu dvou let, kteří mohou být jednou znovu zvoleni na další rok. Funkční období předsedy a jeho místopředsedů začíná 1. července roku, kdy se konaly volby.
2. Pokud není předseda schopen plnit své funkce, ujímá se za něj předsednictví místopředseda.
3. Pokud předseda není schopen vybrat jednoho z místopředsedů, převezme předsednictví služebně starší nebo, v případě stejného služebního věku, starší z místopředsedů.
4. Ustanovení odstavce 3 tohoto článku platí také v případě rezignace nebo úmrtí předsedy. V takovém případě jedná jako předseda místopředseda, a to do konce funkčního období původního předsedy, pokud se Rada nerozhodne jmenovat nového předsedu.
5. Místopředseda jednající jako předseda má stejné pravomoci a povinnosti jako předseda.
Článek 6
1. Předseda řídí jednání Rady. Nezastává funkci delegáta členského státu. Při plnění svých funkcí zůstává podřízen pravomoci Rady.
2. Členský stát, jehož delegát vykonává funkce předsedy, jmenuje místo něho delegáta na dobu, po kterou zastává funkce předsedy.
III. PŘEDSEDNICTVO RADY
Článek 7
Předsedovi je nápomocno předsednictvo, které se skládá z něho samotného a jednoho pověřeného zástupce za každý členský stát agentury. Každý zástupce může být doprovázen poradcem. Jména zástupců a poradců se sdělí generálnímu řediteli před tím, než se účastní jakéhokoliv zasedání předsednictva. Pokud se záležitosti, které jsou na pořadu jednání Rady, týkají podřízeného orgánu Rady nebo jiného výboru, může předseda Rady také přizvat předsedu příslušného podřízeného orgánu nebo komise, aby se účastnil zasedání předsednictva. Obdobně může přizvat na zasedání také místopředsedu Rady.
IV. ZASEDÁNÍ
Článek 8
1. Rada zasedá způsobem a v době, jak je třeba, a to nejméně dvakrát za rok. Zasedání se konají v ústředí agentury, pokud Rada nerozhodne jinak.
2. Na každém svém zasedání Rada určí datum svého dalšího zasedání. V případě potřeby může předseda ve shodě s generálním ředitelem změnit datum stanovené pro zasedání.
3. Předseda může svolat mimořádné zasedání Rady buďto ze své vlastní iniciativy, nebo na společnou žádost nejméně tří členských států.
4. Zasedání Rady nejsou veřejná, pokud Rada nerozhodne jinak.
5. Aby Rada mohla projednat obzvlášť důvěrné záležitosti, zasedá na důvěrném zasedání.
Článek 9
1. Generální ředitel připravuje po poradě s předsedou návrh pořadu jednání, který se rozesílá členským státům nejpozději čtrnáct dnů před každým zasedáním. Tento návrh pořadu jednání obsahuje zejména záležitosti, které se do něj rozhodla zařadit Rada na svém předchozím zasedání, jakékoliv záležitosti, jejichž zařazení mohla požadovat určitá delegace během předchozího zasedání v dopise adresovaném generálnímu řediteli nejpozději tři týdny před zasedáním, záležitosti navržené podřízenými orgány nebo jinými výbory agentury a záležitosti, u nichž případně generální ředitel považuje za nutné předložit je Radě. Dokumenty, které se týkají záležitostí zahrnutých do návrhu pořadu jednání, se rozešlou členským státům nejpozději čtrnáct dnů před každým zasedáním.
2. Návrh pořadu jednání, na který odkazuje odstavec 1 výše, projedná a schválí Rada po všech potřebných úpravách, a to okamžitě po zahájení zasedání. Do návrhu pořadu jednání mohou být doplněny také jiné body, ale rozhodnutí o nich lze přijímat, pouze pokud souhlasí všichni delegáti.
3. V případě mimořádného zasedání se společně s oznámením, kterým se zasedání svolává, rozesílá také podrobný popis bodů, které mají být projednány; všechny dokumenty, které se zasedání týkají, se rozešlou nejméně deset dnů před datem mimořádného zasedání.
Článek 10
1. Zasedá-li Rada na ministerské úrovni, sestavuje návrh pořadu jednání generální ředitel po poradě s předsedou Rady a ministrem, který předsedal předchozímu zasedání ministrů. Ostatní ustanovení článku 9 výše platí s nutnými změnami v podrobnostech.
2. Zasedá-li Rada na ministerské úrovni, volí předsedu na dobu zasedání. Ustanovení oddílu V tohoto jednacího řádu, která se týkají funkcí předsedy a vedení zasedání, platí s nutnými změnami v podrobnostech po celou dobu zasedání.
3. Zasedání ministrů oficiálně svolává ministr, který předsedal předchozímu zasedání ministrů.
Článek 11
1. Generální ředitel je tajemníkem Rady; může jmenovat člena personálu agentury, aby vykonával tuto funkci místo něho.
2. Generální ředitel a jím jmenovaní členové personálu agentury se účastní zasedání Rady, pokud Rada nerozhodne jinak. Generální ředitel nebo člen personálu agentury, kterého generální ředitel jmenoval svým zástupcem, mohou Radě před jejím zasedáním předložit ústně nebo písemně prohlášení o jakékoliv záležitosti.
V. FUNKCE PŘEDSEDY A VEDENÍ ZASEDÁNÍ
Článek 12
Předseda podle ustanovení tohoto jednacího řádu řídí jednání Rady a udržuje pořádek během jejích zasedání. Zahajuje a uzavírá každé zasedání, řídí diskuse a v případě potřeby provádí jejich shrnutí, zajišťuje dodržování tohoto jednacího řádu, uděluje nebo odebírá slovo, rozhoduje o procesních námitkách, předkládá návrhy k hlasování a ohlašuje rozhodnutí. Může navrhnout odročení nebo ukončení rozpravy nebo odročení či pozastavení zasedání. Před každým hlasováním ověří, zda je zasedání usnášeníschopné.
Článek 13
V Radě si nikdo nesmí vzít slovo, neudělil-li mu je předseda. Podle ustanovení článku 14 vyzývá předseda řečníky v pořadí, v jakém požádali o slovo. Předseda může volat k pořádku řečníka, jehož komentáře nemají žádný vztah k projednávané záležitosti.
Článek 14
1. Během zasedání může delegát vznést procesní námitku. Předseda oznámí své rozhodnutí o takovém vznesení procesní námitky okamžitě. Proti rozhodnutí předsedy se může odvolat kterýkoliv delegát, přičemž v takovém případě se odvolání projedná a hlasuje se o něm. Pokud toto odvolání nepodpoří většina přítomných a hlasujících delegací, rozhodnutí předsedy zůstává v platnosti. Delegáti, kteří se vyjadřují k procesní námitce, se nesmí zabývat obsahem projednávaného bodu.
2. Přednost před všemi jinými návrhy nebo podněty se uděluje v následujícím pořadí návrhům na:
(a) pozastavení zasedání;
(b) ukončení zasedání;
(c) odročení záležitosti, která je předmětem projednávání;
(d) ukončení rozpravy o záležitosti, která je předmětem projednávání.
Článek 15
Každý návrh je ve své konečné podobě předmětem hlasování. Pokud o to delegát požádá, předkládá se zasedání písemně. V takovém případě návrh předseda zasedání nepředkládá, dokud delegáti, kteří to požadují, neobdrží jeho písemné znění.
Článek 16
1. Kdykoliv je podán pozměňovací návrh k návrhu, nejprve se o tomto pozměňovacím návrhu hlasuje. Pokud jsou podány dva a více pozměňovacích návrhů, Rada hlasuje nejprve o tom, který předseda určí jako ve své podstatě nejvíce vzdálený původnímu návrhu. V případech, kdy schválení jednoho pozměňovacího návrhu nutně vede k odmítnutí jiného pozměňovacího návrhu, se o tomto druhém pozměňovacím návrhu nehlasuje.
2. Kterýkoliv delegát může požadovat, aby se o částech pozměňovacího návrhu hlasovalo zvlášť. Pokud je proti této žádosti vznesena námitka, hlasuje se o návrhu rozdělit pozměňovací návrh na části.
3. Pokud to některá delegace požaduje, Rada poté hlasuje o konečném pozměněném návrhu.
4. Jsou-li předloženy dva a více návrhů v jedné a té samé záležitosti, hlasuje se o těchto návrzích v pořadí, ve kterém byly předloženy, pokud Rada nerozhodne jinak. Rada může po každém hlasování rozhodnout, zda bude o dalším návrhu hlasovat, nebo ne.
Článek 17
1. Každý členský stát má v Radě jeden hlas, s výjimkou:
(a) hlasování o záležitostech, které se týkají výlučně přijatého nepovinného programu, jejž se neúčastní, pokud se všechny ostatní účastnící se státy nerozhodnou jinak;
(b) případu, kdy jeho nedoplatky příspěvků agentuře na všechny činnosti a programy, jichž se účastní, přesáhnou vyměřenou výši jeho příspěvků na aktuální finanční rok; tento členský stát může být oprávněný k hlasování, pokud dvoutřetinová většina všech členských států má za to, že nezaplacení příspěvků je způsobeno okolnostmi, které dotčený členský stát nemohl ovlivnit.
(c) hlasování o záležitostech, které se týkají výlučně nepovinného programu, jejž se účastní, pokud výše nedoplatků jeho příspěvků do tohoto programu přesáhne vyměřenou výši jeho příspěvků do tohoto programu na aktuální finanční rok;
(d) hlasování o záležitostech, které se týkají konkrétně práv nebo povinností Evropské organizace pro vývoj a stavbu kosmických nosných raket, pokud členský stát není členem Evropské organizace pro vývoj a stavbu kosmických nosných raket.
2. Stát, který není členem agentury, může mít hlas v případech stanovených v jakémkoliv ujednání uzavřeném mezi ním a agenturou.
Článek 18
1. Jakékoliv zasedání Rady je usnášeníschopné, jsou-li přítomni delegáti z většiny členských států. Při hlasování o záležitostech, které se týkají výlučně nepovinného programu, je zasedání Rady usnášeníschopné, je-li přítomna většina účastnících se členských států. Při hlasování o záležitostech, které se týkají práv nebo povinností Evropské organizace pro vývoj a stavbu kosmických nosných raket, je zasedání Rady usnášeníschopné, je-li přítomna většina členských států Evropské organizace pro vývoj a stavbu kosmických nosných raket.
2. Rada hlasuje podle podmínek o většině, které jsou stanoveny v příslušných smlouvách a jejich přílohách.
3. Delegáti běžně hlasují aklamací, s výjimkou případů, kdy kterýkoliv delegát požádá o hlasování podle jmen, které se poté koná podle francouzského abecedního pořádku jmen členských států, počínaje delegací, která požádala o hlasování podle jmen. Aby se zjistila jednomyslnost nebo smluvně stanovené většiny, nebere se v potaz žádný členský stát, který nemá hlasovací právo. Je-li přijato rozhodnutí prostou většinou zastoupených a hlasujících členských států, zdržení se hlasování se nepočítá jako hlas.
4. Výsledek všech hlasování je obsažen v zápisu ze zasedání, na který odkazuje článek 21.
Článek 19
Poté, co Rada přijme nebo zamítne návrh, není přípustné požadovat jeho přezkoumání po dobu dvanácti měsíců s výjimkou případu, kdy stejná většina, která byla nutná k původnímu rozhodnutí, s přezkoumáním souhlasí. Po uplynutí této doby může kterýkoliv členský stát nebo generální ředitel navrhnout přezkoumání.
VI. JAZYKY
Článek 20
Používání jazyků na zasedáních Rady a také v ostatních výborech agentury se řídí ustanoveními rezoluce č. 8, která je připojena k závěrečnému aktu Konference zmocněných zástupců pro založení Evropské kosmické agentury, která je připojena k tomuto jednacímu řádu jako Příloha I.
VII. ZÁPIS ZE ZASEDÁNÍ
Článek 21
1. Po každém zasedání Rady připraví generální ředitel návrh zápisu ze zasedání, který shrnuje podstatu diskusí a obsahuje dosažené závěry.
2. Návrh zápisu ze zasedání se rozešle co nejdříve po ukončení zasedání.
3. Pozměňovací návrhy k návrhu zápisu ze zasedání zasílají delegace generálnímu řediteli písemně do tří týdnů po datu, kdy byl tento zápis oznámen. Pozměňovací návrhy se rozesílají členským státům před následujícím zasedáním Rady. Výjimečně mohou delegace podávat pozměňovací návrhy ústně, pokud s tím všechny ostatní delegace souhlasí.
4. (a) Je-li proti rozhodnutí podán protest jednou nebo více delegacemi a podle magnetofonového záznamu se zjistí, že se o rozhodnutí podaly nesprávné informace, a mezi delegacemi není ohledně tohoto bodu žádný rozdíl v názorech, vydá se oprava návrhu zápisu ze zasedání.
(b) Je-li záznam toho, co bylo rozhodnuto, potvrzen magnetofonovým záznamem rozpravy, ale jedna delegace nebo více delegací zastává nadále svůj názor, předseda Rady formuluje po poradě s dotčenou delegací nebo dotčenými delegacemi rozhodnutí, které poté platí až do následujícího zasedání Rady. Tento postup se však neuplatňuje na rozhodnutí, která vyžadují zvláštní většinové hlasování. Jimi se zabývá písmeno c) níže.
(c) Není-li magnetofonový záznam rozhodnutí k dispozici nebo je z jakéhokoliv důvodu nejasný, a ve všech případech rozhodnutí, která vyžadují zvláštní většinové hlasování, se záležitost předkládá následujícímu zasedání Rady.
5. Na začátku každého zasedání schvaluje Rada po zvážení jakýchkoliv předložených doplnění návrh záznamu předchozího zasedání.
Článek 22
Rada rozhoduje o tiskových zprávách, které se týkají jejích jednání a závěrů.
VIII. POZOROVATELÉ
Článek 23
1. Rada může na základě jednomyslného rozhodnutí udělit status pozorovatele vládám států, které nejsou členy agentury, a mezinárodním organizacím. Tento status zahrnuje právo mít zastoupení na zasedáních Rady.
2. Mezinárodní organizace, instituce členských států i států, které členy agentury nejsou, a také jednotliví odborníci mohou být se souhlasem všech delegací přizváni k vyslání svých zástupců, kteří se účastní zasedání Rady nebo rozprav o jednotlivých bodech pořadu jednání při zasedání Rady.
3. Účast podle odstavců 1 a 2 neznamená v žádném případě převod hlasovacího práva.
IX. PODŘÍZENÉ ORGÁNY
Článek 24
1. Rada může ustavit takové podřízené orgány, které mohou být nezbytné pro účely agentury.
2. Zřízení a směrnice takových orgánů a případy, kdy mají rozhodovací pravomoci, určuje Rada na základě souhlasu dvoutřetinové většiny všech členských států.
3. Předseda nebo odborný zpravodaj výboru nebo pracovní skupiny, který není delegátem, je přizván, aby se účastnil zasedání Rady a zapojil se do rozprav bez hlasovacího práva, je-li Radě předložena záležitost, která se vztahuje k práci jeho výboru nebo pracovní skupiny nebo jakékoliv dokumentaci s ní spojenou.
X. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 25
Tento jednací řád se novelizuje rozhodnutím Rady.

PŘÍLOHA I
REZOLUCE Č. 8:
POUŽÍVÁNÍ JAZYKŮ
KONFERENCE,
VZHLEDEM K potřebě vyřešit před podpisem Smlouvy o založení Evropské kosmické agentury otázku budoucího použití jazyků v této agentuře,
S PŘIHLÉDNUTÍM k přání na jedné straně usnadnit prezentování názorů členských států v zastupitelských orgánech agentury a na druhé straně poskytnout agentuře pracovní předpisy, které zaručí efektivitu jejích jednání a hospodárné využívání zdrojů,
SOUHLASÍ S TÍM, aby se v agentuře uplatňovala následující pravidla:
1. Pokud se týká zasedání jakéhokoliv orgánu, výboru nebo pracovní skupiny agentury, může se používat jazyk anglický, francouzský a německý a poskytuje se tlumočení v těchto třech jazycích.
2. Pokud se týká dokumentů, platí následující pravidla:
(a) Úřední dokumenty agentury, které jsou opatřeny jednacím číslem vztahujícím se k Radě, jednomu z jejích podřízených orgánů nebo pracovní skupině, se vydávají v jazyce anglickém, francouzském a německém.
(b) Všechny ostatní dokumenty agentury se vydávají v jazyce anglickém a francouzském.
(c) Dokumenty členských států, které jsou vědecké, technické, právní nebo administrativní povahy, by měly být Radě předkládány přednostně v jazyce anglickém nebo francouzském, ale mohou být agentuře zasílány v kterémkoliv jiném jazyce členského státu.
3. Kromě toho se na zasedáních Rady nebo kteréhokoliv jejího podřízeného orgánu, během kterých se projednávají otázky spojené s programem Spacelab, může používat jazyk italský a poskytuje se v něm také tlumočení; úřední dokumenty agentury, které jsou opatřeny číslem jednacím Rady nebo jednoho z jejích podřízených orgánů a týkají se tohoto programu, se také vydávají v jazyce italském.
4. Na žádost delegace členského státu se na zasedání, na které odkazuje odstavec 1, stanoví také jiné úpravy týkající se používání jakéhokoliv jazyka tohoto členského státu, než jsou ty, které jsou uvedeny v odstavci 1, odst. 2 písm. a) a odst. 2 písm. b), nebo týkající se překladů dokumentů, na které odkazuje odst. 2 písm. a) nebo odst. 2 písm. b) do tohoto jazyka, přičemž se má za to, že taková žádost se podává pouze ve vztahu k zasedání nebo dokumentu, na kterém má tento členský stát zvláštní zájem.
5. Agentura běžně vede svoji korespondenci v jazyce anglickém nebo francouzském, ale pokud to považuje za přiměřené, může tak činit také v jakémkoliv jiném jazyce členského státu.
ZDŮRAZŇUJE, že použití výše uvedených pravidel nemá vést ke zvýšení objemu překladů pro interní použití agentury,
VYJADŘUJE silné přání, aby členské státy, stejně jako činily v minulosti, i v budoucnosti využívaly tyto služby tak, aby byly dodatečné výdaje a administrativní komplikace minimalizovány,
DOPORUČUJE, aby Rada agentury přezkoumala opatření týkající se používání jazyků, pokud kdykoliv dojde k tomu, že delegace použijí výše uvedené služby nepoměrným způsobem.