69/1996 Sb.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi vládou České republiky a vládou Spojených arabských emirátů o podpoře a ochraně investic

69
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí
Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 23. listopadu 1994 byla v Abú Dhábí podepsána Dohoda mezi vládou České republiky a vládou Spojených arabských emirátů o podpoře a ochraně investic.

S Dohodou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky ji ratifikoval.
Dohoda na základě svého článku 14 odst. 1 vstoupila v platnost dnem 25. prosince 1995.
České znění Dohody se vyhlašuje současně. Do anglického znění Dohody, jež je pro její výklad rozhodné, lze nahlédnout na Ministerstvu zahraničních věcí a Ministerstvu financí.


DOHODA
mezi
vládou České republiky a vládou Spojených arabských emirátů
o podpoře a ochraně investic
Vláda České republiky a vláda Spojených arabských emirátů (obě země nadále společně označovány jako „Smluvní státy“ a každá zvlášť označována jako „Smluvní stát“),
přejíce si vytvořit příznivé podmínky pro větší hospodářskou spolupráci mezi nimi a zejména pro investice investorů jednoho Smluvního státu na území druhého Smluvního státu,
uznávajíce, že povzbuzování a vzájemná ochrana takových investic na základě mezinárodních dohod bude podněcovat podnikatelskou iniciativu a zvýší prosperitu v obou Smluvních státech,
dohodly se na následujícím:
Článek 1
Definice
Pro účely této dohody:
(1) Pojem „investice“ označuje každou majetkovou hodnotu investovanou vládou nebo fyzickou či právnickou osobou jednoho Smluvního státu na území druhého Smluvního státu v souladu se zákony, nařízeními a úředními postupy tohoto státu a zahrnuje zejména, nikoli však výlučně:
a) movitý a nemovitý majetek, jakož i jiná věcná práva, jako jsou hypotéky, zástavy, záruky, užívací a podobná práva;
b) akcie, obligace a vklady společností nebo jiná práva nebo zájmy v takových společnostech, půjčky vztahující se k investicím a dluhopisy vydané Smluvním státem nebo jakoukoli z jeho fyzických nebo právnických osob a výnosy zadržené za účelem reinvestování;
c) likvidní majetek, depozita a peněžní pohledávky nebo nároky na plnění podle smlouvy mající ekonomickou a finanční hodnotu spojenou s investicí;
d) autorská práva, obchodní známky, patenty, průmyslové vzory a jiná průmyslová majetková práva, know-how, obchodní tajemství, obchodní jména a goodwill;
e) práva vyplývající ze zákona, správního rozhodnutí nebo smlouvy, včetně licencí a povolení vydaných v souladu se zákonem, která mají ekonomickou hodnotu a jsou nutná pro uskutečňování hospodářské činnosti, jako jsou práva k průzkumu, hledání, těžbě, dobývání a využívání přírodních zdrojů.
Jakákoli změna formy, ve které jsou hodnoty investovány, nebude mít vliv na jejich hodnocení jako investice.
(2) Pojem „investor“ znamená vládu Smluvního státu nebo jakoukoli jeho fyzickou nebo právnickou osobu, která investuje na území druhého Smluvního státu:
a) Pojem „fyzická osoba“ znamená ve vztahu ke kterémukoli Smluvnímu státu jednotlivce majícího státní občanství tohoto Smluvního státu v souladu s jeho právním řádem.
b) Pojem „právnická osoba“ znamená s ohledem na každý Smluvní stát jakoukoli společnost založenou v souladu s právním řádem tohoto Smluvního státu a uznanou v souladu s tímto právním řádem za právnickou osobu, jako jsou: veřejné a soukromé společnosti, obchodní společnosti, obchodní sdružení, správní úřady, veřejné obchodní společnosti, nadace, firmy, instituce, organizace, agentury, rozvojové fondy, podniky, družstva a organizace nebo jiné podobné společnosti bez ohledu na to, zda jsou s ručením omezeným nebo ne.
(3) Pojem „výnosy“ znamená částky plynoucí z investice a zahrnuje zejména, nikoli však výlučně, zisky, úroky, přírůstky kapitálu, dividendy, honoráře, poplatky za řízení, technickou pomoc nebo jiné poplatky bez ohledu na formu, ve které je výnos vyplácen.
(4) Pojem „území“ znamená území České republiky nebo území Spojených arabských emirátů, jakož i přímořské oblasti včetně ostrovů, vnitrozemských vod, pobřežního moře, výlučné ekonomické zóny, kontinentálního šelfu, mořského dna a podloží přiléhající k vnější hranici pobřežních vod každého ze shora uvedených území, nad kterým uvedený stát uplatňuje svrchovaná práva v souladu s vnitrostátním právním řádem a mezinárodním právem.
(5) „Přidružené činnosti“ zahrnují organizaci, kontrolu, provoz, údržbu a nakládání s právnickými osobami, pobočkami, agenturami, kancelářemi, továrnami nebo jinými zařízeními pro provádění obchodní činnosti, uzavírání, plnění a provádění smluv, nabývání, užívání, ochranu a dispozici s majetkem všeho druhu, včetně práv z oblasti duševního vlastnictví a průmyslových majetkových práv, vypůjčování finančních prostředků, nákup a vydávání kmenových akcií a nákup zahraniční měny pro dovozy.
(6) Pojem „volně použitelná měna“ znamená měnu, která je obecně používána obchodníky k provádění plateb v mezinárodním obchodě a která je používána na hlavních směnárenských trzích, jako je americký dolar, libra šterlinků, německá marka, švýcarský frank, francouzský frank.
Článek 2
Podpora a ochrana investic
(1) Každý Smluvní stát bude podporovat a vytvářet příznivé podmínky pro investory druhého Smluvního státu, aby investovali na jeho území, a při uplatňování pravomocí daných jeho právním řádem a úředními zvyklostmi bude připouštět takové investice a jejich přidružené činnosti.
(2) Investice se budou po celou dobu těšit plné ochraně a bezpečnosti v míře odpovídající mezinárodnímu právu.
(3) Každý Smluvní stát bude po celou dobu zajišťovat spravedlivé a rovnoprávné zacházení s investicemi investorů druhého Smluvního státu. Každý Smluvní stát zajistí, aby vedení, udržování, užívání, využívání, nabývání nebo nakládání s investicí nebo právy spojenými s investicí nebo s jejich přidruženými činnostmi investorů druhého Smluvního státu na jeho území nebylo v žádném případě dotčeno nebo narušeno svévolnými, neodůvodněnými nebo diskriminačními opatřeními.
(4) (i) Každý smluvní stát bude usilovat v souladu se svým právním řádem o nezbytná opatření k poskytování vhodných příležitostí, podnětů a jiných forem povzbuzování investic uskutečňovaných investory druhého Smluvního státu.
(ii) Investoři každého Smluvního státu budou oprávněni požádat příslušné orgány hostitelského státu o vhodné příležitosti, podněty a jiné formy povzbuzování a hostitelský stát jim poskytne veškerou pomoc, souhlas, schválení, licence a oprávnění v takové míře a za takových podmínek a okolností, jaké budou toho času určeny právním řádem hostitelského státu.
(5) Ve vztahu k daňové politice bude každý Smluvní stát usilovat o poskytování spravedlivého a rovnoprávného zacházení s investicemi investorů druhého Smluvního státu.
(6) Smluvní státy budou spolu konzultovat investiční možnosti v různých sektorech ekonomiky na území druhého z nich s cílem určit, kde by investice z jednoho Smluvního státu na území druhého byly v zájmu obou Smluvních států nejvýhodnější.
(7) Aby bylo dosaženo cíle této dohody, Smluvní státy budou podporovat a usnadňovat vytváření a zakládání vhodných podniků se zahraniční majetkovou účastí mezi investory Smluvních států k zakládání, rozvíjení a uskutečňování investičních projektů v různých hospodářských odvětvích v souladu s právním řádem hostitelského státu.
(8) Investorům každého Smluvního státu bude dovoleno zaměstnávat vrcholné řídící pracovníky podle vlastního výběru bez ohledu na jejich státní příslušnost v rozsahu povoleném zákony hostitelského státu. Smluvní stát poskytne všechny dostupné výhody, včetně vydávání víz a povolení k pobytu těmto řídícím pracovníkům a jejich rodinám v souladu s právním řádem a úředními zvyklostmi druhého Smluvního státu.
(9) Smluvní státy nebudou jako podmínku pro založení, rozšíření nebo udržování investice stanovovat požadavky, které vyžadují nebo nařizují export vyrobeného zboží nebo které určují, že zboží nebo služby musí být nakupovány v místě, nebo které ukládají jakékoli jiné podobné požadavky.
(10) Každý Smluvní stát se zavazuje poskytovat účinná opatření k uplatňování nároků a prosazování práv ve vztahu k investiční dohodě, investičním oprávněním a majetku. Žádný Smluvní stát nebude omezovat právo investorů druhého Smluvního státu obrátit se na jeho soudy, správní soudy a úřady a všechny ostatní orgány mající rozhodovací pravomoc.
(11) Každý Smluvní stát zveřejní veškeré právní předpisy, úřední zvyklosti a procedury, které se týkají investic nebo je ovlivňují.
Článek 3
Národní zacházení a doložka nejvyšších výhod
(1) Na svém území bude každý Smluvní stát poskytovat investicím a výnosům investorů druhého Smluvního státu zacházení ne méně příznivé, než je to, které poskytuje investicím a výnosům svých vlastních investorů nebo investicím a výnosům investorů jakéhokoli třetího státu.
(2) Každý Smluvní stát bude na svém území poskytovat investorům druhého Smluvního státu, pokud jde o řízení, udržování, užívání, využití, získání nebo nakládání s jejich investicemi nebo jakýmikoli přidruženými činnostmi, zacházení ne méně příznivé, než jaké poskytuje investorům vlastním nebo investorům jakéhokoli třetího státu.
Článek 4
Výjimky
Ustanovení této dohody vztahující se na poskytování zacházení ne méně příznivého, než je poskytováno vlastním investorům nebo investorům jakéhokoli třetího státu, nebude vykládáno tak, že zavazuje jeden Smluvní stát poskytovat investorům druhého Smluvního státu výhody zacházení, preferování nebo výsady vyplývající z:
(i) jakékoli existující nebo budoucí celní unie, hospodářské unie nebo zóny volného obchodu nebo zóny společného celního tarifu nebo podobné mezinárodní dohody nebo jiné formy regionální nebo subregionální dohody o spolupráci, jejíž členem je kterýkoli ze Smluvních států nebo se jím může stát; nebo
(ii) jakékoli mezinárodní, regionální nebo subregionální dohody nebo podobného ujednání vztahujícího se plně nebo převážně ke zdanění nebo pohybu kapitálu.
Článek 5
Náhrada za škodu nebo ztrátu
(1) Investorům jednoho Smluvního státu, jejichž investice na území druhého Smluvního státu utrpí ztrátu v důsledku války nebo jiného ozbrojeného konfliktu, revoluce, výjimečného stavu, povstání, vzpoury, výtržností nebo podobných událostí na území druhého Smluvního státu, bude poskytnuto druhým Smluvním státem, pokud jde o nápravu, odškodnění, náhradu, vyrovnání nebo jiné vypořádání, zacházení ne méně příznivé, než jaké poskytne tato Smluvní strana investorům svým vlastním nebo investorům jakéhokoli třetího státu. Taková platba bude volně převoditelná.
(2) Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku bude investorům jednoho Smluvního státu, kteří v některém z případů uvedených v tomto odstavci utrpí škodu nebo ztrátu na území druhého Smluvního státu spočívající v:
a) zabavení jejich investic nebo majetku jeho ozbrojenými silami nebo úředními orgány,
b) zničení jejich investic nebo majetku jeho ozbrojenými silami nebo úředními orgány, které nebylo způsobeno bojovými akcemi nebo vyvoláno nezbytností situace,
poskytnuta okamžitá a odpovídající náhrada za škody a ztráty utrpěné během zabírání nebo v důsledku zničení majetku. Výsledné platby budou uskutečněny ve volně použitelné měně a budou bez prodlení volně převoditelné.
Článek 6
Znárodnění nebo vyvlastnění
(1) Investice investorů jednoho nebo druhého Smluvního státu nebudou předmětem zabavení, konfiskace nebo podobného opatření a budou se těšit plné a úplné ochraně a bezpečnosti na území druhého Smluvního státu.
(2) Žádný Smluvní stát nepřijme jakékoli opatření vedoucí k vyvlastnění nebo znárodnění nebo zmrazení aktiv nebo jakákoli jiná opatření mající stejný účinek nebo nepodrobí investice takovému opatření přímo nebo nepřímo se rovnajícímu vyvlastnění, povinnému prodeji celé investice nebo její části nebo nezhorší či neodejme její řízení nebo kontrolu.
(3) Opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 tohoto článku mohou být učiněna, pouze jsou-li splněny následující podmínky:
a) opatření jsou učiněna z důvodu nejvyššího a zásadního veřejného zájmu;
b) opatření jsou učiněna v souladu s ústavou a vnitrostátními zákony a obecnými zásadami mezinárodního práva;
c) opatření nejsou diskriminační;
d) opatření jsou činěna v souladu se zákonem příslušným úřadem nebo příslušným soudem. Investor bude mít právo se domáhat ochrany proti vyvlastnění nebo jakémukoli takovému opatření u příslušného soudu Smluvního státu, který přijal taková opatření;
e) opatření jsou provázena okamžitou, odpovídající a účinnou náhradou.
(4) Taková náhrada bude vypočítána na základě tržní hodnoty investice bezprostředně předtím, než rozhodnutí o znárodnění nebo vyvlastnění bylo oznámeno nebo než se stalo veřejně známým, a bude určena v souladu s uznávanými principy pro stanovení takové tržní hodnoty; tam, kde tržní hodnotu nebude možno bez zbytečného prodlení zjistit, bude náhrada určena na spravedlivých principech berouce v úvahu, kromě jiného, investovaný kapitál, amortizaci, kapitál již převedený, náhradové hodnoty, goodwill a jiné důležité okolnosti. V případě, že proplacení náhrady se bude opožďovat, bude taková náhrada uhrazena v částce, která zajistí investorovi takovou pozici, která nebude méně výhodná než pozice, ve které by byl v případě, že by náhrada byla vyplacena okamžitě po dni vyvlastnění nebo znárodnění. Aby bylo dosaženo tohoto cíle, náhrada bude zahrnovat úrok nebo takovou sazbu, jakou stanoví zákon pro měnu, ve které je investice vedena, od data znárodnění nebo vyvlastnění do data platby.
(5) Jestliže Smluvní stát na svém území znárodní nebo vyvlastní investici právnické osoby, která je založena nebo povolena na základě platného zákona a ve které druhý Smluvní stát nebo některý jeho investor vlastní podíly, akcie, dluhopisy nebo jiné pohledávky, zajistí, aby byla poskytnuta okamžitá, odpovídající a účinná náhrada a bylo povoleno ji převést. Taková náhrada bude určena a uhrazena v souladu s ustanovením odstavce 4 tohoto článku.
Článek 7
Převody a transfery kapitálu a výnosů
(1) Smluvní stát zaručí investorům druhého Smluvního státu neomezené převody plateb spojených s investicemi a výnosy. Převody budou uskutečňovány ve volně směnitelné měně bez omezení a bez zbytečných prodlení. Takové transfery budou obsahovat zejména, nikoli však výlučně:
a) kapitál a dodatečné částky k udržení nebo zvětšení investice;
b) čistý zisk, dividendy, honoráře, platby za technickou pomoc a technické služby, úroky a jiné výnosy vzešlé z jakékoli investice;
c) výtěžky z prodeje, úplné nebo částečné likvidace investice;
d) prostředky na splácení půjček;
e) částky určené na krytí výdajů spojených s udržováním investice;
f) čisté výdělky státních občanů, kterým je dovoleno pracovat v investici uskutečněné na území druhého Smluvního státu.
(2) Pro účely této dohody směnárenskými kurzy budou oficiální kurzy platné pro běžné obchody v den převodu.
(3) Smluvní státy se zavazují poskytovat převodům uváděným v odstavci 1 tohoto článku zacházení tak příznivé, jako je poskytováno převodům pocházejícím z investic uskutečněných investory třetího státu.
(4) Pojem „bez zbytečného prodlení“ znamená, že převody jsou uskutečněné v době běžně požadované pro přípravu náležitostí převodu. Doba běží od data, kdy žádost spolu s nezbytnými dokumenty byla předložena řádnou cestou příslušným úřadům, a neměla by překročit za žádných okolností dobu dvou měsíců.
Článek 8
Postoupení práv
(1) Jestliže Smluvní stát nebo jeho zmocněná agentura uskuteční platbu kterémukoli svému investorovi z důvodu odškodnění nebo záruky, které byly poskytnuty v souvislosti s investicí nebo její částí na území hostitelského státu, nebo jsou jim z jiného důvodu postoupena jakákoli práva takového investora z takové investice, hostitelský stát uzná:
a) právo druhého Smluvního státu nebo jeho zmocněné agentury vzniklé z postoupení práva, odškodnění nebo jiného převodu práva, ať je uskutečněno na základě zákona nebo vyplývá z právoplatného ujednání; a
b) to, že druhý Smluvní stát nebo jeho zmocněná agentura jsou oprávněny z důvodu postoupení práva uplatnit stejné právo jako jejich právní předchůdce.
(2) Druhý Smluvní stát bude však uznávat právo hostitelského státu srazit jakékoli daně a jiné splatné poplatky, jež je investor povinen uhradit.
(3) Jestliže druhý Smluvní stát získá jakoukoli částku shora uvedeným způsobem, bude mu ve vztahu k ní poskytnuto zacházení ne méně příznivé než to, které je poskytováno prostředkům investorů hostitelského státu nebo třetího státu, jež pocházejí z investic nebo přidružených činností podobných těm, ve kterých byla odškodňovaná strana zapojena.
Článek 9
Řešení sporů z investic mezi Smuvním státem a investorem druhého Smluvního státu
(1) Jakýkoli spor, který může vzniknout mezi investorem jednoho Smluvního státu a druhým Smluvním státem v souvislosti s investicí na území tohoto druhého Smluvního státu, bude předmětem jednání mezi stranami ve sporu.
(2) Jestliže spor mezi investorem jednoho Smluvního státu a druhým Smluvním státem nebude takto urovnán v době šesti měsíců, je investor oprávněn předložit spor buď:
a) Mezinárodnímu středisku pro řešení sporů z investic (ICSID) s přihlédnutím k použitelným ustanovením Úmluvy o řešení sporů z investic mezi státy a občany jiných států, otevřené k podpisu ve Washingtonu D. C. 18. března 1965; nebo
b) rozhodci nebo mezinárodnímu rozhodčímu soudu zřízenému ad hoc, ustanovenému podle rozhodčích pravidel Komise Organizace spojených národů pro mezinárodní právo obchodní (UNCITRAL). Strany ve sporu se mohou písemně dohodnout na změnách těchto pravidel. Rozhodčí nález bude konečný a závazný pro obě strany ve sporu.
Článek 10
Řešení sporů mezi Smluvními státy
(1) Vznikne-li spor týkající se výkladu nebo použití této dohody, vlády Smluvních států se pokusí jej vyřešit diplomatickou cestou.
(2) Jestliže spor nebude takto vyřešen do šesti měsíců ode dne svého vzniku, bude na základě písemné žádosti kteréhokoli Smluvního státu předložen ad hoc zřízenému rozhodčímu soudu v souladu s ustanoveními tohoto článku.
(3) Rozhodčí soud bude ustanoven následujícím způsobem: ve lhůtě tří měsíců od obdržení písemné žádosti o rozhodčí řízení každý Smluvní stát určí jednoho rozhodce. Tito dva rozhodci pak vyberou občana třetího státu, který bude se souhlasem obou Smluvních států vystupovat jako předseda soudu (dále jen „předseda“). Předseda bude ustanoven ve lhůtě tří měsíců od data ustanovení druhých dvou rozhodců.
(4) Jestliže ve lhůtě stanovené v odstavci 3 tohoto článku některý ze Smluvních států nejmenuje svého rozhodce nebo se uvedení dva rozhodci nedohodnou na předsedovi, může být požádán předseda Mezinárodního soudního dvora, aby provedl jmenování. Jestliže se stane, že je občanem některého ze Smluvních států nebo nemůže-li z jiného důvodu vykonat tento úkon, bude požádán o jmenování místopředseda. Je-li také místopředseda občanem některého Smluvního státu nebo nemůže-li vykonat tento úkon, bude požádán o jmenování služebně nejstarší člen Mezinárodního soudního dvora, který není občanem žádného ze Smluvních států.
(5) Rozhodčí soud přijímá své rozhodnutí většinou hlasů. Takové rozhodnutí je závazné. Každá smluvní strana uhradí náklady svého vlastního rozhodce a svého právního zástupce v rozhodčím řízení; náklady předsedy a ostatní náklady ponesou rovným dílem oba Smluvní státy. Pokud Smluvní státy nerozhodnou jinak, stanoví si soud vlastní jednací pravidla.
Článek 11
Použitelnost Dohody na investice
Tato dohoda bude použita na investice uskutečněné na území kteréhokoli Smluvního státu v souladu s jeho právním řádem investory druhého Smluvního státu po 2. prosinci 1971.
Článek 12
Vztahy mezi vládami
Ustanovení této dohody budou uplatňována bez ohledu na existenci diplomatických nebo konzulárních vztahů mezi Smluvními státy.
Článek 13
Použití jiných předpisů a zvláštní závazky
(1) V případě, že je některá otázka řešena současně touto dohodou a jinou mezinárodní dohodou, jejímiž stranami jsou obě smluvní strany, nebo obecnými právními zásadami společně uznávanými oběma Smluvními státy nebo vnitrostátními zákony hostitelského státu, nic v této dohodě nebrání, aby kterýkoli Smluvní stát nebo kterýkoli jeho investor, který vlastní investice na území druhého Smluvního státu, využil předpisů, které jsou pro něho příznivější.
(2) Investice podřízené speciálním smlouvám nebo závazkům převzatým jedním Smluvním státem ve vztahu k investorům druhého Smluvního státu se budou řídit, bez ohledu na ustanovení této dohody, ustanoveními takovýchto smluv a závazků, pokud jsou výhodnější než ustanovení této dohody.
Článek 14
Vstup v platnost, trvání a ukončení
(1) Každý Smluvní stát oznámí diplomatickou cestou druhému Smluvnímu státu splnění právních požadavků pro vstup této dohody v platnost. Tato dohoda vstoupí v platnost dnem druhé notifikace.
(2) Tato dohoda zůstane v platnosti po dobu deseti let a její platnost bude pokračovat, pokud jeden rok před uplynutím počátečního nebo jakéhokoli následujícího období jedna smluvní strana písemně neoznámí druhé smluvní straně svůj úmysl ukončit platnost Dohody.
(3) Pro investice uskutečněné před ukončením platnosti této dohody zůstanou ustanovení této dohody účinná po dobu deseti let od data ukončení platnosti.
Na důkaz toho podepsaní, řádně zmocněni, podepsali tuto dohodu a připojili k ní své pečeti.
Dáno v Abú Dhábí dne 23. listopadu 1994, což odpovídá 20th Jamadi Al Thani 1414 H, ve dvojím vyhotovení v českém, arabském a anglickém jazyce, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. V případě rozporů je rozhodující anglické znění.
Za vládu České republiky:
Vladimír Dlouhý v. r.
ministr průmyslu a obchodu
Za vládu Spojených arabských emirátů:
Ahmed Humaid Al Tayer v. r.
státní ministr financí a průmyslu