53/1947 Ú. l. I
Vyhláška ministra vnitřního obchodu, kterou se vydává zkušební řád pro zkoušky věcných znalostí, potřebných pro maloobchodní podnikání.

53.
Vyhláška
ministra vnitřního obchodu
ze dne 31. prosince 1946,
kterou se vydává zkušební řád pro zkoušky věcných znalostí, potřebných pro maloobchodní podnikání.
Podle § 5 vyhlášky ze dne 28. prosince 1946, o úpravě maloobchodního podnikání (Ú. l. I č. 5/1947, běž. č. 23) vydávám tento zkušební řád:

§ 1.
Na pokyn ministerstva vnitřního obchodu uvědomí živnostenský úřad o potřebném výkonu zkoušky žadatele a příslušnou obchodní a živnostenskou komoru.
§ 2.
(1) Zkušební komise se skládá z předsedy a dvou přísedících. Předsedou musí býti veřejný úředník nebo úředník obchodní a živnostenské komory, práva znalý; z přísedících musí býti jeden samostatný obchodník, zabývající se prodejem zboží v drobném, druhý obchodní pomocník v obchodním podniku prodávajícím v drobném, kteří mají pro tuto funkci potřebné věcné i theoretické znalosti v příslušném maloobchodním odvětví.
(2) Předsedu zkušební komise jmenuje ministerstvo vnitřního obchodu, přísedící jmenuje předseda zkušební komise na návrh Hospodářské skupiny maloobchodu nebo její příslušné složky.
(3) O námitkách proti složení zkušební komise, které jest podati nejpozději před započetím zkoušky, rozhoduje s konečnou platností předseda obchodní a živnostenské komory.
(4) Blízcí příbuzní nebo sešvagření, zaměstnavatel nebo účastník v živnosti žadatelově, jakož i všechny osoby, jejichž úplná nepodjatost není zcela nepochybná, jsou vyloučeni ze spolupůsobení při zkoušce. O podjatosti přísedícího s konečnou platností rozhoduje předseda komise, o podjatosti předsedy komise předseda obchodní a živnostenské komory. Námitky z důvodů podjatosti nutno vznésti nejpozději před započetím zkoušky.
§ 3.
(1) Předseda obchodní a živnostenské komory přidělí žadatele příslušné zkušební komisi.
(2) Zkušební komise zasedá v místnostech, určených obchodní a živnostenskou komorou, která též opatří příslušné kancelářské práce a materiál, potřebný ke zkoušce.
§ 4.
(1) Předseda zkušební komise určí čas a místo zkoušky a uvědomí o tom přísedící a žadatele. Žadatel jest povinen dostaviti se ke zkoušce v určený čas; nedostaví-li se bez dostatečného omluvného důvodů včas, nemusí býti ke zkoušce připuštěn. O tom, zda jest omluva dostatečnou, rozhoduje předseda komise po vyslechnutí žadatele.
(2) Před zahájením zkoušky předloží žadatel předsedovi zkušební komise úřední doklad, z něhož lze zjistiti jeho totožnost.
§ 5.
(1) Zkouška jest ústní a neveřejná. Ministerstvo vnitřního obchodu může vyslati ke zkoušce svého zástupce za účelem dozoru.
(2) Předseda zkušební komise dbá o to, aby přísedící kladli jen takové otázky, které spadají do rámce zkoušky.
§ 6.
Zkušební předměty jsou:
I. Všeobecné obchodní věcné znalosti.
1. Nauka obchodní a národohospodářská:
a) založení podniku: předpoklady osobní, věcné a právní;
b) hospodářský a sociální význam samostatného podnikání;
c) trhová smlouva:
aa) zásada dodržení smlouvy,
bb) prodlení,
cc) vytýkání vad,
dd) výhrada vlastnictví;
d) způsoby placeni:
aa) peníze, hodnota, cena, měna,
bb) směnky (nejdůležitější předpisy o směnečných náležitostech, protest), šeky,
cc) poštovní spořitelna;
e) správa a vedení podniku (vlastní správa-prokurista);
f) doprava:
aa) druhy dopravy zboží, osob a zpráv (poplatky poštovní, telefon, telegraf),
bb) zasilatelství,
cc) skladiště;
g) podniky obchodní, živnostenské a průmyslové a jejich organisace;
h) úvěr a jeho opatření;
i) peněžní ústavy a styk s nimi;
j) úřady a zařízení k podpoře podniků vůbec (obchodní a živnostenské komory, ústřední svazy a jejich hospodářské a odborné skupiny);
k) pomocná činnost obchodní (cestující, jednatelé);
l) druhy pojišťování;
m) ochrana živnostenského vlastnictví (ochrana patentů, vzorků, známek);
n) výprodej.
2. Nauka o podniku:
a) zásady účetnictví (účetnictví a všeobecné kupecké znalosti);
b) účtování podniků se zřetelem k berním předpisům;
c) poplatkové předpisy (kolkování knih, účtů a obchodních písemností);
d) kupecké počty (pokladniční bloky, kontrolní pokladny, úroky, běžné účty);
e) kalkulace (obchodní režie a její složení);
f) korespondence (zejména styk s úřady a s dodavateli);
g) hospodaření v obchodní činnosti (provoz obchodní živnosti):
aa) nákup,
bb) sklad,
cc) prodej,
dd) reklama.
3. Předpisy právní.
A. Právo obchodní:
a) obchody, obchodníci, kupci plného práva, obchodní rejstřík, firma, obchodní pomocníci,
b) podstata komisionářského obchodu,
c) obchodní společnosti, družstva, tichá společnost,
d) upomínací řízení.
B. Právo živnostenské:
a) podmínky samostatného provozování živnosti,
b) živnostenské provozovny,
c) rozsah, výkon a zánik živnostenského oprávnění,
d) pracovní poměr (smlouva učňovská, návštěva učňovské školy, pracovní smlouva, pracovní doba, práce přes čas, pracovní soudy, uzavírací hodina, nedělní a sváteční klid),
e) živnostenská společenstva (grémia),
f) přestupky a tresty,
g) živnostenské úřady,
h) nekalá soutěž, obchodní zvyklosti,
i) všechny obory sociálního pojištění,
j) konkurs, vyrovnání,
k) zvláštní živnostenskoprávní předpisy podle obchodního odvětví (na př. zákon o potravinách, jde-li o maloobchod potravinami).
C. Daňové předpisy:
a) všeobecná daň výdělková,
b) daň důchodová,
c) daň z obratu,
d) finanční úřady.
D. Hlavní zdravotnické předpisy:
a) hygiena prodeje a osob při něm zúčastněných,
b) nemoce z povolání.
E. Zásady předpisů cenových a zásobovacích příslušného odvětví.
F. Ve zvláštních případech předpisy celní.
II. Zvláštní obchodní znalosti
(podle odvětví, které žadatel chce provozovati):
1. Nauka o zboží. Znalost zboží podle předložených vzorků. Žadatel musí míti zejména tyto znalosti o vzorcích zboží:
a) druh, původ, jakost, vlastnosti, nakládání se zbožím jeho odvětví, jak má býti zboží odborně váženo, děleno, jeho uskladnění a obal,
b) zkoušení pravosti a čistoty zboží,
c) porušování zboží.
2. Technika prodeje:
a) prodejní místnosti a jich úprava,
b) evidence a doplňování zásob,
c) zacházení se zbožím,
d) značkové zboží,
e) označování cen,
f) pomůcky při prodeji (míry, váhy),
g) výkladní skříně.
§ 7.
(1) Žadatel zaplatí obchodní a živnostenské komoře náhradu nákladů zkoušky; doklad o tom předloží předsedovi zkušební komise před započetím zkoušky.
(2) Náhrada buď vrácena žadateli na jeho náklad, odstoupí-li od zkoušky a dojde-li jeho prohlášení o tom předsedovi komise nejpozději 3 dny před zkouškou; v jiných případech se náhrada nevrací.
(3) Opaku je-li se zkouška, buď náhrada znovu zaplacena.
§ 8.
Zkouška může býti opakována jen jednou, a to po uplynutí nejméně 3 měsíců.
§ 9.
(1) O způsobilosti žadatele rozhoduje komise většinou hlasů. Rozhodnutí zní buď „vyhověl“ nebo „nevyhověl“.
(2) O zkoušce budiž sepsán protokol, který podepíší všichni členové komise.
(3) Členové zkušební komise jsou povinni zachovávati naprostou mlčenlivost o podrobnostech jednotlivého případu.
(4) O úspěšném složení zkoušky vydá obchodní a živnostenská komora žadateli vysvědčení podle připojeného vzoru.
(5) O výsledku každé zkoušky budiž neprodleně vyrozuměno ministerstvo vnitřního obchodu.

Ministr:
Zmrhal v. r.