97/1969 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Dohodě mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Dánského království o mezinárodní silniční dopravě

97
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 27. června 1969
o Dohodě mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Dánského království o mezinárodní silniční dopravě

Dne 21. ledna 1969 byla v Praze podepsána Dohoda mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Dánského království o mezinárodní silniční dopravě.
Podle svého článku 18 odst. 1 vstoupila Dohoda v platnost dnem 21. ledna 1969.
Český překlad Dohody se vyhlašuje současně.

Ing. Marko v. r.


DOHODA
mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Dánského království o mezinárodní silniční dopravě
Vláda Československé socialistické republiky a vláda Dánského království, vedeny snahou podpořit mezinárodní silniční dopravu mezi oběma státy, jakož i tranzitem jejich území, se dohodly takto:
I. Přeprava cestujících
Článek 1
1. Dopravci jedné smluvní strany mohou provádět pravidelné přepravy cestujících autobusy na území druhé smluvní strany jen za podmínky vydání povolení příslušným orgánem druhé smluvní strany.
2. Příslušné orgány smluvních stran stanoví po vzájemné dohodě podmínky pro vydávání povolení, zmíněných v odstavci 1.
Článek 2
1. Příležitostné přepravy cestujících autobusy nepodléhají povolovacímu řízení ve všech případech, kdy tytéž osoby jsou přepravovány týmž vozidlem:
a) při okružní jízdě, jejíž výchozí i konečný bod jsou na území státu, kde je vozidlo evidováno nebo ve třetím státě;
b) při jízdě, jejíž výchozí bod je na území státu, kde je vozidlo evidováno a konečný bod na území druhé smluvní strany, a to s podmínkou, že se vozidlo - s výjimkou zvláštního povolení - vrátí prázdné na území státu, kde je evidováno.
2. Při provádění přeprav zmíněných v odstavci 1 tohoto článku musí být v autobusu seznam cestujících.
Článek 3
1. Povolení pro ostatní nepravidelné přepravy cestujících autobusy jsou vydávána na základě žádostí, které se předkládají příslušnému orgánu smluvní strany, kde je vozidlo evidováno. Jestliže tento orgán může doporučit vydání povolení, předá žádost příslušnému orgánu druhé smluvní strany.
2. Povolení bude provázet vozidlo při jeho průjezdu územím druhé smluvní strany a bude předloženo na žádost kontrolních orgánů.
II. Přeprava zboží
Článek 4
1. Dopravci jedné smluvní strany mohou provádět přepravy mezi oběma státy nebo tranzitem územím druhé smluvní strany jen za podmínky vydání povolení příslušným orgánem druhé smluvní strany s výjimkou případů vyjmenovaných v článku 6.
2. Povolení jsou vydávána v rámci kontingentu dohodnutého ročně ve Smíšené komisi předvídané v článku 17.
3. Příslušné orgány obou smluvních stran si vzájemně předají takto dohodnutý počet nevyplněných povolení.
Článek 5
Povolení předvídaná v článku 4 jsou vydávána příslušnými orgány smluvní strany, na jejímž území je vozidlo evidováno. Opatření nutná k provádění povolovacího řízení dohodnou příslušné orgány smluvních stran.
Článek 6
Povolovacímu řízení nepodléhají:
a) přepravy stěhovaných svršků prováděné vozidly k tomu zvláště upravenými;
b) přepravy předmětů určených pro veletrhy, výstavy nebo předvádění;
c) přepravy závodních koní, závodních automobilů a jiných sportovních potřeb určených pro sportovní podniky;
d) přepravy divadelních dekorací a rekvizit;
e) přepravy hudebních nástrojů a potřeb pro rozhlasová, filmová nebo televizní natáčení;
f) přepravy zboží nákladními automobily, jejichž užitečné zatížení včetně užitečného zatížení přívěsu nepřevyšuje 1000 kg;
g) příležitostné přepravy zboží na letiště a z letiště v případě odklonění služeb;
h) přepravy zavazadel přívěsy za vozidly určenými pro přepravy cestujících a přepravy zavazadel vozidly všeho druhu na letiště a z letiště;
i) přepravy poštovních zásilek;
j) přepravy poškozených vozidel;
k) přepravy včel a rybího plůdku;
l) přepravy pohřební.
Přepravy zboží uvedené pod písmeny b) až e) jsou však osvobozeny od povolovacího řízení jen tehdy, jestliže předměty nebo zvířata jsou dovezeny dočasně.
III. Všeobecná ustanovení
Článek 7
Příslušné orgány smluvních stran vydají povolení pro přepravy cestujících a pro přepravy zboží podle této dohody pouze dopravcům, kteří podle vnitrostátních předpisů svého státu jsou oprávněni provádět mezinárodní silniční dopravu.
Článek 8
Ve všech případech, které nejsou upraveny ustanoveními této dohody nebo ustanoveními mezinárodních smluv, jimiž jsou obě smluvní strany vázány, se budou používat vnitrostátní předpisy každé ze smluvních stran.
Článek 9
Bez zvláštního povolení příslušného orgánu zúčastněné smluvní strany dopravci jedné ze smluvních stran nesmějí uskutečnit přepravy cestujících nebo zboží z území druhé smluvní strany na území třetího státu.
Článek 10
Dopravcům jedné smluvní strany není dovoleno uskutečnit přepravy cestujících nebo zboží mezi dvěma místy ležícími na území druhé smluvní strany.
Článek 11
Přesahují-li váhy případně rozměry použitého vozidla a přepravovaného zboží váhy nebo rozměry nejvýše přípustné na území druhé smluvní strany, je třeba k provedení přepravy zvláštního povolení, vydávaného příslušným orgánem druhé smluvní strany.
Článek 12
Příslušné orgány smluvních stran stanoví po vzájemné dohodě způsob výměny požadované dokumentace a statistických údajů.
Článek 13
V případě porušení ustanovení této dohody, k němuž došlo na území jedné ze smluvních stran, učiní příslušné orgány státu, kde je vozidlo evidováno, opatření podle vnitrostátních předpisů svého státu a informují o nich příslušné orgány druhé smluvní strany.
Článek 14
1. Za povolení vydaná pro přepravu cestujících podle této dohody nejsou vybírány žádné poplatky.
2. Od všech poplatků jsou rovněž osvobozena povolení vyměněná mezi oběma smluvními stranami v rámci kontingentu předvídaného článkem 4.
3. V případě, kdy byl dán souhlas jednou ze smluvních stran k vydání povolení pro přepravu nákladů nad rámec kontingentu, jsou tato povolení podrobena poplatkům podle příslušných vnitrostátních předpisů.
Článek 15
1. Vozidla určená pro přepravu osob nebo zboží, evidovaná v jednom z obou států, která provádějí přepravy podle článků 1, 2, 3, 4, 6 a 9 této dohody, se osvobozují od daní a dávek, které ve druhém státě zatěžují používání nebo držbu vozidel.
2. Osvobození se nevztahuje na cla a spotřební daň z pohonných hmot, které jsou obsaženy v normálních nádržích vozidel při jejich příjezdu do druhého státu.
Článek 16
Smluvní strany si navzájem oznámí, které orgány jsou příslušné upravovat otázky týkající se používání této dohody.
Článek 17
1. Smluvní strany budou řešit cestou konzultací veškeré otázky, které by se mohly vyskytnout v souvislosti s výkladem a prováděním této dohody.
2. K provádění této dohody zřizují smluvní strany Smíšenou komisi.
3. Smíšená komise se sejde v případě potřeby na žádost jedné nebo druhé smluvní strany.
Článek 18
1. Tato dohoda vstoupí v platnost dnem podpisu.
2. Zůstane v platnosti jeden rok a bude mlčky prodlužována z roku na rok, pokud ji jedna ze smluvních stran nevypoví tři měsíce před uplynutím doby její platnosti.
Na důkaz toho zmocněnci podepsali tuto dohodu.
Dáno v Praze dne 21. ledna 1969 ve dvou původních vyhotoveních v jazyce francouzském.
Za vládu
Československé socialistické republiky:
Ing. Jan Dufek v. r.
Za vládu
Dánského království:
Kurt Ebert v. r.