400/2000 Sb.
Úplné znění zákona č. 137/1995 Sb., o ochranných známkách, jak vyplývá ze změn provedených zákonem č. 191/1999 Sb. a zákonem č. 116/2000 Sb.

400
PŘEDSEDA VLÁDY
vyhlašuje
úplné znění zákona č. 137/1995 Sb., o ochranných známkách, jak vyplývá ze změn provedených zákonem č. 191/1999 Sb. a zákonem č. 116/2000 Sb.
ZÁKON
o ochranných známkách
Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

ČÁST PRVNÍ
OBECNÁ USTANOVENÍ
§ 1
Ochrannou známkou je označení tvořené slovy, písmeny, číslicemi, kresbou nebo tvarem výrobku nebo jeho obalu, popřípadě jejich kombinací, určené k rozlišení výrobků nebo služeb pocházejících od různých podnikatelů a zapsané do rejstříku ochranných známek (dále jen „rejstřík“), vedeného Úřadem průmyslového vlastnictví (dále jen „Úřad“).
§ 2
(1) Ze zápisu do rejstříku je vyloučeno:
a) označení, které nemůže být graficky znázorněno,
b) označení, které nemá způsobilost rozlišit výrobky nebo služby,
c) označení, které je tvořeno výlučně ze značek nebo údajů sloužících v obchodě k určení druhu, jakosti, množství, účelu, hodnoty nebo jiných vlastností výrobků nebo služeb, z údajů o zeměpisném původu nebo o době výroby výrobku či poskytnutí služby,
d) označení, které výlučně sestává ze značek nebo označení obvyklých v běžném jazyce nebo užívaných v dobré víře a obchodních zvyklostech,
e) označení tvořené výlučně tvarem výrobku, který vyplývá z jeho povahy, nebo je nezbytný pro dosažení technického výsledku anebo dává tomuto výrobku podstatnou užitnou hodnotu,
f) označení, které odporuje veřejnému pořádku nebo dobrým mravům,
g) označení, které může klamat veřejnost zejména o povaze, jakosti nebo zeměpisném původu výrobků nebo služeb,
h) označení, jehož užívání by bylo v rozporu se závazky vyplývajícími pro Českou republiku z mezinárodních smluv,
i) označení, které obsahuje znak vysoké symbolické hodnoty, zejména náboženské symboly,
j) označení přihlašované pro vína či lihoviny, které obsahuje zeměpisný údaj, aniž by víno či lihovina měly takovýto zeměpisný původ.
(2) Označení uvedené v odstavci 1 písm. b) až d) může být zapsáno do rejstříku, jestliže přihlašovatel prokáže, že takové označení užíváním v obchodním styku, které započalo před podáním přihlášky ochranné známky (dále jen „přihláška“), získalo rozlišovací způsobilost pro jeho výrobky či služby.
§ 3
(1) Úřad do rejstříku nezapíše označení shodné s ochrannou známkou, která je přihlášena nebo zapsána pro jiného majitele pro stejné nebo podobné výrobky nebo služby s dřívějším právem přednosti, popřípadě obsahuje prvky přihlášeného označení či zapsané ochranné známky, které by mohly vést k záměně. Toto označení může být zapsáno, jestliže majitel nebo přihlašovatel ochranné známky s dřívějším právem přednosti udělí písemný souhlas se zápisem tohoto označení do rejstříku ochranných známek.
(2) Úřad do rejstříku nezapíše označení shodné s ochrannou známkou, která zanikla podle § 24 odst. 1 písm. a), jestliže přihláška ochranné známky byla podána před uplynutím dvou let od zániku ochranné známky, ledaže by o zápis takového označení požádal ten, pro něhož byla ochranná známka v den svého zániku zapsána, nebo jeho právní nástupce.
(3) Úřad na základě řádně a důvodně uplatněných námitek podle § 9 nezapíše do rejstříku označení, které zasahuje do zákonem chráněných starších práv třetích osob.
ČÁST DRUHÁ
ŘÍZENÍ O PŘIHLÁŠCE OCHRANNÉ ZNÁMKY
Přihláška ochranné známky
§ 4
(1) O zápis označení jako ochranné známky do rejstříku (dále jen „zápis ochranné známky“) se žádá přihláškou podanou u Úřadu.
(2) Přihlášku může podat fyzická nebo právnická osoba (dále jen „přihlašovatel“) pro výrobky nebo služby, které jsou k datu podání přihlášky předmětem jejího podnikání.
§ 5
(1) Přihláška musí obsahovat:
a) žádost o zápis ochranné známky do rejstříku,
b) jméno a příjmení nebo název, popřípadě obchodní jméno přihlašovatele a adresu trvalého pobytu a místo podnikání, je-li přihlašovatelem osoba fyzická, nebo sídlo, je-li přihlašovatelem osoba právnická,
c) znění nebo vyobrazení přihlášeného označení a u prostorového označení jeho plošné vyobrazení,
d) seznam výrobků nebo služeb, pro něž má být ochranná známka zapsána.
(2) V seznamu výrobků a služeb podle odstavce 1 písm. d) se uvedou třídy podle mezinárodní smlouvy.1)
§ 6
(1) Podáním přihlášky splňující náležitosti stanovené v § 5 odst. 1 vzniká přihlašovateli právo přednosti před každým, kdo podá později přihlášku shodné nebo zaměnitelné ochranné známky pro stejné nebo podobné výrobky nebo služby.
(2) Právo přednosti, které vyplývá z Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví (dále jen „Pařížská úmluva“)2) musí přihlašovatel uplatnit již v přihlášce a prokázat je do tří měsíců od jejího podání, jinak k němu Úřad nepřihlíží. Právo přednosti lze uplatnit z přihlášky ochranné známky, v níž je požadována ochrana v členském státě Pařížské úmluvy2) nebo ve státě, který je členem Světové obchodní organizace;2a) jestliže stát, v němž je učiněno první podání přihlášky ochranné známky, není smluvní stranou Pařížské úmluvy2) ani členem Světové obchodní organizace,2a) lze právo přednosti z tohoto podání přiznat jen za podmínky vzájemnosti.
§ 7
(1) Na žádost přihlašovatele Úřad povolí v přihlášeném označení úpravu týkající se názvu přihlašovatele nebo jeho jména a příjmení, popřípadě obchodního jména, anebo sídla či trvalého pobytu, popřípadě místa podnikání, k jejichž změně došlo po podání přihlášky, jestliže tato úprava uvádí údaje obsažené v přihlášeném označení do souladu se skutečností, aniž by měnila celkový ráz přihlášeného označení. Jiné změny v údajích uvedených v § 5 odst. 1 písm. c) nejsou po podání přihlášky přípustné.
(2) Po podání přihlášky může přihlašovatel zúžit seznam výrobků nebo služeb, pro které má být ochranná známka zapsána; takovéto zúžení nelze vzít zpět.
(3) Přihlašovatel je až do zápisu v rejstříku oprávněn rozdělit přihlášku, která obsahuje více výrobků či služeb. Právo přednosti z původní přihlášky bude zachováno i pro přihlášky rozdělené, jestliže obsahují jen výrobky či služby uvedené v původní přihlášce ochranné známky.
(4) Přihlašovatel může své právo z přihlášky pro všechny výrobky či služby, které jsou v ní uvedeny, nebo pro jejich část, převést písemnou smlouvou na jiného podnikatele, který je podle tohoto zákona způsobilý být majitelem ochranné známky.
§ 8
Průzkum a zveřejnění přihlášky
(1) Úřad podrobí přihlášku průzkumu.
(2) Neobsahuje-li přihláška potřebné náležitosti, vyzve Úřad přihlašovatele, aby nedostatky ve stanovené lhůtě odstranil. Nesplňuje-li přihláška náležitosti podle § 5 odst. 1, stanoví Úřad k odstranění nedostatků lhůtu dvou měsíců; za den podání přihlášky se v tomto případě považuje den, kdy byly doručeny údaje, jimiž se tyto nedostatky odstraňují.
(3) Nesplňuje-li přihlášené označení podmínky zápisu stanovené tímto zákonem, Úřad přihlášku zamítne.
(4) Obsahuje-li přihláška potřebné náležitosti a není-li přihlášené označení zamítnuto podle odstavce 3, Úřad přihlášku zveřejní ve Věstníku Úřadu průmyslového vlastnictví (dále jen „Věstník“).
§ 9
Námitky proti zápisu do rejstříku
(1) Proti zápisu zveřejněného označení do rejstříku může ve lhůtě tří měsíců od zveřejnění podat u Úřadu zdůvodněné námitky:
a) majitel, popřípadě přihlašovatel zaměnitelné ochranné známky s dřívějším právem přednosti, je-li tato ochranná známka zapsána, popřípadě přihlášena pro stejné nebo podobné výrobky nebo služby,
b) majitel starší shodné či zaměnitelné známky, která se před podáním přihlášky stala ve smyslu Pařížské úmluvy3) nebo jako důsledek propagace této ochranné známky v České republice v příslušném okruhu veřejnosti všeobecně známou pro svého majitele a jeho výrobky či služby (dále jen „všeobecně známá známka“),
c) držitel shodného nebo zaměnitelného označení, které v České republice v uplynulých dvou letech před podáním přihlášky získalo rozlišovací způsobilost pro stejné nebo podobné výrobky nebo služby tohoto držitele,
d) podnikatel, zapsaný před datem podání přihlášky do obchodního nebo obdobného rejstříku, jestliže jeho obchodní jméno, nebo jeho podstatná část, je shodné nebo zaměnitelné se zveřejněným označením a jestliže vyrábí stejné nebo podobné výrobky nebo poskytuje stejné nebo podobné služby, pro které je zveřejněné označení přihlášeno, nebo jsou takové výrobky předmětem jeho obchodní činnosti,
e) fyzická osoba, jejíž jméno a příjmení nebo vyobrazení, popřípadě pseudonym, jsou shodné či zaměnitelné se zveřejněným označením, jestliže zápis tohoto označení do rejstříku může zasáhnout do jejích práv na ochranu osobnosti,
f) majitel staršího práva z jiného průmyslového vlastnictví, jestliže jeho předmět je shodný či zaměnitelný se zveřejněným označením,
g) ten, jemuž náležejí práva k autorskému dílu, je-li shodné či zaměnitelné se zveřejněným označením, jestliže jeho užitím by mohla být dotčena práva k autorskému dílu.
(2) K námitkám uplatněným po lhůtě podle odstavce 1 Úřad nepřihlíží; to platí i o důkazech, jimiž byly námitky podepřeny.
(3) Lhůtu k podání námitek proti zápisu zveřejněného označení do rejstříku nelze prodloužit.
Projednání námitek
§ 10
(1) Úřad přezkoumá, zda námitky byly podány oprávněnou osobou v zákonné lhůtě a zda jsou odůvodněny a doloženy doklady, které umožňují jejich projednání.
(2) Úřad řízení o námitkách zastaví, jestliže námitky byly podány opožděně, neoprávněnou osobou, bez odůvodnění, popřípadě nejsou-li doloženy doklady umožňujícími jejich projednání. O tom je Úřad povinen informovat osobu, která podala námitky.
(3) S řádně podanými námitkami seznámí Úřad přihlašovatele a vyzve jej, aby se ve stanovené lhůtě k nim vyjádřil. Tato lhůta nesmí být kratší než deset dnů.
(4) Nevyjádří-li se přihlašovatel ve stanovené lhůtě k námitkám, Úřad řízení o přihlášce zastaví; na tento důsledek musí být přihlašovatel ve výzvě k podání vyjádření upozorněn.
§ 11
(1) V případě řádně uplatněných námitek, k nimž se přihlašovatel vyjádřil, Úřad posoudí, zda zápisem přihlášeného označení do rejstříku nedojde k zásahu do zákonem chráněných práv třetích osob.
(2) Jestliže Úřad zjistí, že přihlášené označení nezasahuje do zákonem chráněných starších práv třetích osob, námitky zamítne; písemné vyhotovení tohoto rozhodnutí doručí přihlašovateli a osobě, která podala námitky.
(3) Jestliže Úřad zjistí, že přihlášené označení nesplňuje podmínky pro zápis do rejstříku, přihlášku zamítne a písemné vyhotovení tohoto rozhodnutí doručí přihlašovateli a osobě, která podala námitky.
§ 12
Zápis ochranné známky
(1) Úřad zapíše ochrannou známku do rejstříku, jestliže tomu nebrání skutečnosti uvedené v § 2 a 3. O zápisu uvědomí přihlašovatele.
(2) Zápisem ochranné známky do rejstříku se přihlašovatel stává majitelem ochranné známky. Požádá-li o to majitel, Úřad mu vydá osvědčení o zápisu ochranné známky do rejstříku.
(3) Zápis ochranné známky do rejstříku oznámí Úřad ve Věstníku nejpozději do šesti měsíců od jeho provedení.
ČÁST TŘETÍ
PRÁVA Z OCHRANNÉ ZNÁMKY
§ 13
(1) Majitel ochranné známky má výlučné právo označovat své výrobky nebo služby ochrannou známkou, pro které je zapsána, nebo ji užívat ve spojení s těmito výrobky či službami.
(2) Majitel ochranné známky je oprávněn používat spolu s ochrannou známkou značku ®.
§ 14
(1) Bez souhlasu majitele ochranné známky nikdo nesmí užívat označení shodné nebo zaměnitelné s ochrannou známkou pro stejné nebo podobné výrobky nebo služby, pro které je ochranná známka zapsána, nebo je užívat ve spojení s těmito výrobky nebo službami, zejména umísťovat je na výrobky nebo jejich obaly, nabízet či uvádět na trh výrobky takto označené, nebo je skladovat za tímto účelem, dovážet nebo vyvážet výrobky s tímto označením, či užívat toto označení v obchodním jménu, korespondenci či reklamě.
(2) Majitel ochranné známky má vůči každému, kdo uvádí nebo hodlá uvést na trh výrobky či služby, právo na informaci o původu výrobků či dokladů provázejících výrobky nebo služby, na nichž je umístěno označení shodné nebo zaměnitelné s jeho ochrannou známkou; soud právo na informaci nepřizná, jestliže by to bylo v nepoměru k závažnosti ohrožení či porušení. Svá práva prokáže majitel ochranné známky osvědčením o zápisu ochranné známky, popřípadě výpisem z rejstříku.
(3) Majitel ochranné známky je oprávněn požadovat na vydavateli publikace, v níž je ochranná známka reprodukována, zveřejnění údaje, že jde o ochrannou známku, včetně uvedení čísla zápisu ochranné známky do rejstříku.
§ 15
(1) Majitel ochranné známky se může u příslušného soudu domáhat, aby každému bylo zakázáno užívat jeho ochrannou známku nebo označení s ní zaměnitelné pro stejné nebo podobné výrobky či služby a aby předměty, označené způsobem, jímž došlo k porušení jeho práv, byly staženy z trhu. Majitel ochranné známky může požadovat, aby soud nařídil ohrožovateli či porušovateli zničit výrobky, jejichž výrobou nebo uvedením na trh došlo k ohrožení nebo porušení práva chráněného tímto zákonem, popřípadě zničit materiál a nástroje určené nebo používané výlučně nebo převážně při činnostech ohrožujících nebo porušujících práva chráněná tímto zákonem. Soud zničení nenařídí, nejsou-li tyto výrobky ve vlastnictví toho, proti němuž návrh směřuje, nebo jestliže by ohrožení či porušení práva mohlo být odstraněno jinak a zničení by bylo nepřiměřené tomuto ohrožení nebo porušení. Odstranění označení nebo padělané ochranné známky z výrobků před jejich uvedením na trh lze připustit jen ve výjimečných případech.
(2) Majitel všeobecně známé známky může práva podle odstavce 1 uplatnit bez ohledu na shodnost či podobnost výrobků či služeb, pokud by užití všeobecně známé známky na jiných výrobcích či službách ukazovalo na vztah mezi takto označenými výrobky či službami a majitelem všeobecně známé známky a pokud by zájmy majitele všeobecně známé známky byly takovýmto užíváním poškozeny.
(3) Byla-li zásahem do práv z ochranné známky způsobena škoda, má poškozený právo na její náhradu. Byla-li tímto zásahem způsobena nemajetková újma, má poškozený právo na přiměřené zadostiučinění, které může spočívat v peněžitém plnění.
§ 16
Omezení práv z ochranné známky
(1) Majitel ochranné známky je povinen strpět, jestliže třetí osoby užívají v obchodním styku své jméno, příjmení, pseudonym, název, popřípadě obchodní jméno, adresu, údaje týkající se druhu, jakosti, množství, účelu, hodnoty, zeměpisného původu, času výroby výrobku nebo poskytnutí služby, popřípadě i jiných vlastností výrobku, přesto, že tyto údaje jsou shodné či zaměnitelné s ochrannou známkou, popřípadě tvoří součást ochranné známky, avšak jen za předpokladu, že tyto údaje jsou používány v souladu s obchodními zvyklostmi a dobrými mravy soutěže.
(2) Majitel ochranné známky je povinen strpět, jestliže třetí osoby užívají v obchodním styku označení shodné s ochrannou známkou, jestliže je to nezbytné k vyznačení účelu výrobku, zejména jeho příslušenství nebo náhradních dílů, nebo druhu poskytované služby, za předpokladu, že je užíváno v souladu s obchodními zvyklostmi a dobrými mravy soutěže.
(3) Majitel ochranné známky je povinen strpět užívání shodného nebo zaměnitelného označení jeho držitelem, jestliže toto označení získalo v České republice v uplynulých dvou letech před podáním přihlášky rozlišovací způsobilost pro stejné nebo podobné výrobky nebo služby svého držitele.
(4) Majitel ochranné známky je povinen strpět další užívání shodné či zaměnitelné ochranné známky s pozdějším právem přednosti, jestliže její užívání strpěl po dobu 5 let ode dne, kdy se o tomto užívání dozvěděl, ledaže by přihláška pozdější ochranné známky nebyla podána v dobré víře.
(5) Majitel ochranné známky s pozdějším právem přednosti není oprávněn bránit v užívání shodné či zaměnitelné ochranné známky s dřívějším právem přednosti, i kdyby majitel ochranné známky s dřívějším právem přednosti svá práva z ochranné známky nemohl podle odstavce 4 uplatnit
§ 17
Vyčerpání práv
Ochranná známka neopravňuje majitele zakázat její užívání na výrobcích, které jím nebo s jeho souhlasem byly s toto ochrannou známkou uvedeny na trh, ledaže po uvedení výrobků na trh došlo k jejich podstatné změně nebo zhoršení jejich stavu či vlastností.
§ 18
Licence
(1) Právo užívat ochrannou známku může být poskytnuto licenční smlouvou5) pro všechny výrobky nebo služby, pro které byla zapsána, nebo pro jejich část.
(2) Nabyvatelem licence může být pouze fyzická nebo právnická osoba, předmětem jejíhož podnikání jsou výrobky či služby, pro které je ochranná známka zapsána.
(3) Licenční smlouva nabývá účinnosti vůči třetím osobám zápisem do rejstříku ochranných známek; o tento zápis je povinen požádat Úřad majitel ochranné známky.
§ 19
Převod a přechod ochranné známky
(1) Majitel ochranné známky může ochrannou známku pro všechny výrobky či služby, pro které je zapsána, nebo pro jejich část převést písemnou smlouvou na jinou fyzickou nebo právnickou osobu, jestliže tyto výrobky či služby jsou k datu uzavření smlouvy o převodu předmětem jejího podnikání. Smlouva o převodu ochranné známky nabývá účinnosti vůči třetím osobám zápisem do rejstříku ochranných známek; o tento zápis je povinen požádat Úřad nabyvatel ochranné známky.
(2) Ochranná známka přechází na nového majitele v případech stanovených zvláštními právními předpisy.6) Přechod ochranné známky nabývá účinnosti zápisem do rejstříku ochranných známek; o tento zápis je povinen požádat Úřad nabyvatel ochranné známky.
(3) Došlo-li k přechodu ochranné známky v důsledku úmrtí majitele ochranné známky, jehož dědic není způsobilý podle tohoto zákona být majitelem ochranné známky, přísluší dědici pouze právo poskytnout licenci, popřípadě ochrannou známku převést na třetí osobu.
§ 20
Přepis majitele ochranné známky
Byla-li ochranná známka, která požívá ochranu v některé zemi, která je členem Pařížské úmluvy,2) zapsána v České republice ve prospěch obchodního zástupce, zprostředkovatele nebo komisionáře jejího původního majitele (dále jen „obchodní zástupce“), může se tento původní majitel domáhat u soudu, aby ochranná známka byla převedena na něj, ledaže obchodní zástupce prokáže, že jednal v dobré víře. Úřad zapíše změnu majitele ochranné známky v rejstříku na žádost oprávněného majitele ochranné známky.
§ 21
Zástavní právo
(1) Ochranná známka může být poskytnuta jako zástava.7)
(2) Zástavní právo k ochranné známce vzniká zápisem do rejstříku; o tento zápis je povinen žádat zástavní věřitel. Spolu s žádostí o zápis zástavního práva k ochranné známce je zástavní věřitel povinen předložit Úřadu smlouvu o zřízení zástavního práva s úředně ověřenými podpisy účastníků.
ČÁST ČTVRTÁ
ÚPRAVA OCHRANNÉ ZNÁMKY, OCHRANNÁ DOBA A ZÁNIK OCHRANNÉ ZNÁMKY
§ 22
Úprava ochranné známky
Na žádost majitele ochranné známky Úřad povolí v ochranné známce úpravu týkající se názvu majitele nebo jeho jména a příjmení, popřípadě obchodního jména, anebo sídla, trvalého pobytu či místa podnikání, k jejichž změně došlo po zápisu ochranné známky do rejstříku, jestliže tato úprava uvádí údaje v ní obsažené do souladu se skutečností, aniž by měnila celkový ráz ochranné známky.
§ 23
Ochranná doba
(1) Ochranná doba ochranné známky je deset let od podání přihlášky u Úřadu.
(2) Na žádost majitele ochranné známky, podanou u Úřadu nejdříve v posledním roce ochranné doby, nejpozději však šest měsíců po jejím uplynutí (dále jen „žádost o obnovu zápisu“), se ochranná doba ochranné známky obnoví vždy o dalších deset let.
§ 24
Zánik ochranné známky
(1) Ochranná známka zaniká
a) uplynutím ochranné doby, nebyla-li včas podána žádost o obnovu ochranné doby,
b) dnem doručení prohlášení majitele ochranné známky Úřadu, že se svého práva vzdává; toto prohlášení nemá právní účinky, brání-li tomu práva třetích osob,
c) zánikem právní subjektivity majitele ochranné známky, ledaže právo k ochranné známce bylo převedeno nebo přešlo na nového majitele,
d) výmazem ochranné známky z rejstříku provedeným Úřadem podle § 25 a 26.
(2) Ochranná známka, na níž váznou práva třetích osob, zanikne podle odstavce 1 písm. b) dnem, kdy majitel ochranné známky doloží zánik těchto práv, popřípadě předloží souhlas oprávněných osob se zánikem ochranné známky.
(3) Zánik ochranné známky zapíše Úřad do rejstříku.
Výmaz ochranné známky
§ 25
(1) Úřad vymaže ochrannou známku z rejstříku, jestliže v řízení zahájeném na návrh třetí osoby nebo z vlastního podnětu zjistí, že
a) byla zapsána v rozporu s tímto zákonem; v tomto případě se na ochrannou známku hledí tak, jako by vůbec nebyla zapsána. To neplatí, jestliže známka byla zapsána v rozporu s § 2 odst. 1 písm. b) až d) a svým užíváním v obchodním styku získala rozlišovací způsobilost pro ty výrobky či služby svého majitele, pro které byla zapsána,
b) nebyla v České republice užívána po dobu nejméně pěti let před zahájením řízení o výmazu a majitel ochranné známky její neužívání řádně nezdůvodní; užívání ochranné známky třetí osobou na základě smlouvy se považuje za řádné užívání; k užívání ochranné známky, které započalo, popřípadě pokračovalo po uplynutí 5 let jejího neužívání, avšak ve lhůtě tří měsíců před zahájením řízení o výmazu, se nepřihlíží. Užíváním ochranné známky se rozumí rovněž její užívání v podobě, která se od podoby, jak je zapsána, liší v jednotlivostech neměnících její rozlišovací způsobilost, popřípadě její umisťování na výrobky či jejich obaly výlučně pro potřeby vývozu.
(2) Úřad vymaže z rejstříku zaměnitelnou ochrannou známku, jestliže v řízení zahájeném na návrh majitele ochranné známky s dřívějším právem přednosti zjistí, že napadená ochranná známka je zapsána pro stejné nebo podobné výrobky nebo služby; Úřad výmaz neprovede, jestliže majitel ochranné známky s dřívějším právem přednosti vědomě strpěl užívání napadené ochranné známky po dobu pěti let od jejího zápisu.
(3) Úřad vymaže z rejstříku shodnou nebo zaměnitelnou ochrannou známku, jestliže v řízení zahájeném na návrh majitele všeobecně známé známky zjistí, že užívání napadené ochranné známky by neoprávněně těžilo z rozlišovací způsobilosti nebo dobré pověsti všeobecně známé známky nebo jí bylo na újmu, bez ohledu na to, zda napadená ochranná známka byla zapsána pro stejné nebo podobné výrobky či služby. Úřad výmaz neprovede, jestliže majitel všeobecně známé známky vědomě strpěl užívání napadené ochranné známky v České republice po dobu pěti let od jejího zápisu.
(4) Úřad vymaže z rejstříku ochrannou známku, jestliže v řízení zahájeném na návrh třetí osoby zjistí, že ochranná známka v důsledku činnosti či nečinnosti svého majitele ztratila svou rozlišovací způsobilost, protože se stala v obchodním styku označením obvyklým pro výrobky nebo služby, pro které je zapsána.
(5) Je-li důvod pro výmaz ochranné známky z rejstříku pouze ve vztahu k části výrobků či služeb, pro které je ochranná známka zapsána, Úřad ochrannou známku vymaže jen pro tyto výrobky či služby.
(6) Výmaz ochranné známky z rejstříku podle předchozích odstavců lze provést i po zániku ochranné známky z jiných důvodů, prokáže-li navrhovatel právní zájem.
§ 26
(1) Na základě soudního rozhodnutí, podle něhož ochranná známka obsahující jméno a příjmení nebo vyobrazení fyzické osoby, popřípadě její pseudonym, porušuje práva na ochranu osobnosti, nebo podle něhož ochranná známka, jež obsahuje název nebo obchodní jméno právnické osoby, zasahuje do její dobré pověsti, popřípadě že ochranná známka zasahuje do práv k autorskému dílu, Úřad vymaže ochrannou známku z rejstříku. Výmaz bude proveden, požádá-li o výmaz oprávněná osoba do šesti měsíců od právní moci soudního rozhodnutí.
(2) Úřad vymaže z rejstříku shodnou či zaměnitelnou ochrannou známku na základě soudního rozhodnutí, podle něhož je užití této ochranné známky nedovoleným soutěžním jednáním. Výmaz bude proveden, požádá-li majitel všeobecně známé ochranné známky o výmaz do šesti měsíců od právní moci soudního rozhodnutí.
(3) Výmaz ochranné známky z rejstříku podle odstavců 1 a 2 lze provést i po zániku ochranné známky z jiných důvodů, prokáže-li navrhovatel právní zájem.
ČÁST PÁTÁ
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O KOLEKTIVNÍCH OCHRANNÝCH ZNÁMKÁCH
§ 27
(1) Kolektivní ochrannou známkou může být označení podle § 1, jestliže je způsobilé odlišit výrobky nebo služby pocházející od členů či společníků právnické osoby založené za účelem společného označování výrobků či služeb uváděných členy či společníky na trh (dále jen „sdružení podnikatelů“), od výrobků či služeb jiných podnikatelů.
(2) Podmínky používání kolektivní ochranné známky včetně sankcí za jejich porušení se stanoví písemnou smlouvou uzavřenou mezi všemi členy či společníky sdružení podnikatelů.
§ 28
(1) Přihlášku kolektivní ochranné známky podává u Úřadu sdružení podnikatelů (dále jen „přihlašovatel“).
(2) Přihláška kolektivní ochranné známky musí obsahovat:
a) žádost o zápis kolektivní ochranné známky do rejstříku,
b) název, popřípadě obchodní jméno a sídlo sdružení podnikatelů,
c) znění nebo vyobrazení přihlašovaného označení, které má být zapsáno jako kolektivní ochranná známka, popřípadě jeho popis, u prostorového označení jeho plošné vyobrazení,
d) seznam výrobků nebo služeb, pro které má být kolektivní ochranná známka zapsána,
e) seznam členů či společníků přihlašovatele, kteří mohou kolektivní ochrannou známku užívat.
(3) V seznamu výrobků a služeb podle odstavce 2 písm. d) se uvedou třídy podle mezinárodní smlouvy.1)
(4) K přihlášce kolektivní ochranné známky musí být přiložena smlouva podle § 27 odst. 2.
(5) Podáním přihlášky kolektivní ochranné známky podle odstavce 2 vzniká přihlašovateli právo přednosti před každým, kdo podá později přihlášku shodné nebo zaměnitelné ochranné známky pro stejné nebo podobné výrobky nebo služby.
§ 29
(1) Úřad podrobí přihlášku kolektivní ochranné známky průzkumu v rozsahu stanoveném v § 8 až 12 s tím, že splnění podmínky stanovené v § 2 odst. 1 písm. b) Úřad hodnotí s přihlédnutím k § 27 odst. 1.
(2) Zápisem kolektivní ochranné známky do rejstříku se přihlašovatel stává majitelem kolektivní ochranné známky, na jehož žádost vydá Úřad o zápisu kolektivní ochranné známky do rejstříku osvědčení. Zápis kolektivní ochranné známky do rejstříku oznámí Úřad ve Věstníku. Osvědčení o kolektivní ochranné známce, popřípadě výpis z rejstříku vydá na žádost Úřad každému členu či společníku sdružení podnikatelů, zapsanému v rejstříku.
(3) Úřad na žádost majitele kolektivní ochranné známky zapíše v rejstříku změnu ve složení členů či společníků sdružení podnikatelů.
§ 30
(1) Výlučné právo označovat své výrobky či služby kolektivní ochrannou známkou, pro které je zapsána, nebo ji užívat ve spojení s těmito výrobky či službami, mají členové či společníci sdružení podnikatelů zapsaní v rejstříku.
(2) Členové či společníci sdružení podnikatelů mohou při své podnikatelské činnosti označovat výrobky či služby i ochrannou známkou, jejímiž jsou majiteli, či k níž mají právo užívání na základě licenční smlouvy.
§ 31
(1) Majitel kolektivní ochranné známky má práva v rozsahu podle části třetí tohoto zákona, není-li v části páté stanoveno jinak.
(2) Členové či společníci sdružení podnikatelů mají práva podle odstavce 1 v rozsahu daném smlouvou.
(3) Úřad na žádost umožní každému nahlédnout do smlouvy.
§ 32
Kolektivní ochranná známka nemůže být předmětem licence, nemůže být převedena na jiného majitele a nemůže být poskytnuta jako zástava.
§ 33
Ochranná doba kolektivní ochranné známky je deset let od podání přihlášky kolektivní ochranné známky. Pro obnovu ochranné doby platí § 23 odst. 2.
§ 34
(1) Kolektivní ochranná známka zaniká za podmínek podle § 24.
(2) Pro výmaz kolektivní ochranné známky z rejstříku se použije ustanovení § 25 a 26 s tím, že splnění § 2 odst. 1 písm. b) se posuzuje s přihlédnutím k § 27 odst. 1.
(3) Úřad vymaže kolektivní ochrannou známku z rejstříku také tehdy, jestliže členové či společníci sdružení podnikatelů zásadním způsobem porušují smlouvu o užívání kolektivní ochranné známky.
ČÁST ŠESTÁ
VZTAHY K ZAHRANIČÍ
§ 35
(1) Ustanovení mezinárodních smluv, jimiž je Česká republika vázána, nejsou tímto zákonem dotčena.
(2) Osoby, které mají bydliště nebo sídlo na území členského státu Pařížské úmluvy2) nebo ve státě, který je členem Světové obchodní organizace,2a) mají stejná práva jako osoby, které mají bydliště nebo sídlo na území České republiky; jestliže stát, v němž má osoba bydliště nebo sídlo, není členským státem Pařížské úmluvy2) nebo členem Světové obchodní organizace,2a) lze práva podle tohoto zákona přiznat jen za podmínky vzájemnosti.
(3) Osoby, které nemají na území České republiky trvalý pobyt nebo sídlo, musí být v řízení o ochranných známkách zastoupeny advokátem, komerčním právníkem nebo patentovým zástupcem.
§ 36
(1) Osoby, které mají trvalý pobyt nebo sídlo v České republice, mohou požádat o mezinárodní zápis ochranné známky podle mezinárodní smlouvy,8) popřípadě o zápis změn týkajících se mezinárodního zápisu prostřednictvím Úřadu.
(2) Přihlašovatel ochranné známky se žádostí o mezinárodní zápis je povinen za úkony podle odstavce 1 zaplatit rovněž poplatky stanovené podle mezinárodní smlouvy;8) výši poplatků stanovených mezinárodní smlouvou oznámí Úřad ve Věstníku.
§ 37
(1) Mezinárodní zápis ochranné známky se žádostí o ochranu v České republice má tytéž účinky jako zápis ochranné známky do rejstříku vedeného Úřadem.
(2) Lhůta pro podání námitek proti ochranné známce přihlašované cestou mezinárodního zápisu začne běžet prvním dnem měsíce následujícího po měsíci, v němž byla známka zveřejněna ve věstníku Mezinárodního úřadu Světové organizace duševního vlastnictví.
(3) Jestliže byla mezinárodně zapsané známce odmítnuta ochrana pro území České republiky, hledí se na ni tak, jako by v České republice nebyla zapsána.
ČÁST SEDMÁ
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ O ŘÍZENÍ PŘED ÚŘADEM
§ 38
(1) Účastníkem řízení o ochranných známkách je přihlašovatel, popřípadě majitel ochranné známky, o níž má být řízení vedeno, osoba, která podala proti zápisu ochranné známky do rejstříku námitky podle § 9, osoba oprávněná podle § 20 nebo navrhovatel výmazu ochranné známky z rejstříku.
(2) Každé podání Úřadu se činí písemně v jazyce českém. Občané České republiky příslušející k národnostním a etnickým menšinám mohou činit podání Úřadu ve svém jazyce; musí však na náklady Úřadu obstarat překlad do českého jazyka tlumočníkem zapsaným v seznamu tlumočníků.
(3) Každé podání se může týkat pouze jedné ochranné známky; jde-li o žádost o zápis změny údajů týkajících se osoby majitele ochranné známky, žádost o zápis převodu či přechodu ochranné známky, žádost o zápis zástupce či změny zástupce nebo žádost o opravu chyby v psaní v žádosti, v rejstříku a ve Věstníku, může se jedno podání týkat více ochranných známek téhož majitele. Toto ustanovení se použije obdobně pro stejné žádosti týkající se více přihlášek téhož přihlašovatele.
(4) V řízení o ochranné známce nelze prominout zmeškání lhůty pro podání námitek, lhůty pro uplatnění práva přednosti, lhůty pro podání žádosti o výmaz ochranné známky z rejstříku podle § 26 odst. 1 a 2 a lhůty pro podání žádosti o obnovu ochranné doby; v řízení nelze prominout žádnou lhůtu pro učinění úkonu po uplynutí jednoho roku od doby, kdy měl být úkon učiněn. Práva nabytá v dobré víře v době mezi zmeškáním lhůty a jeho prominutím zůstávají nedotčena.
(5) Nevyhoví-li účastník řízení, který podal návrh na zahájení řízení, výzvě Úřadu k odstranění vad či doplnění podání ve stanovené lhůtě, popřípadě nelze-li pro neúplnost či vady podání v řízení pokračovat, Úřad řízení zastaví; na tuto skutečnost musí být účastník řízení upozorněn. Úřad řízení zastaví i na žádost toho, kdo podal návrh na jeho zahájení.
(6) Úřad rozhoduje v souladu s obsahem spisu, zejména pak na základě důkazů, které na podporu svých tvrzení předkládají účastníci řízení.
(7) Proti rozhodnutí Úřadu lze podat rozklad ve lhůtě jednoho měsíce od doručení rozhodnutí.
(8) Nestanoví-li tento zákon jinak, platí pro řízení o ochranných známkách správní řád, s výjimkou ustanovení o přerušení řízení, čestném prohlášení, lhůtách pro rozhodnutí a opatření proti nečinnosti.9)
§ 39
(1) S návrhem na zahájení řízení o výmazu ochranné známky z rejstříku podle § 25 a s rozkladem proti rozhodnutí Úřadu podle § 38 odst. 6 je navrhovatel povinen složit kauci na náklady řízení, která bude vrácena, jestliže se v řízení prokáže, že návrh na zahájení řízení byl podán oprávněně.
(2) Kauce podle odstavce 1 činí 2 500 Kč.
§ 40
Rejstřík a Věstník
(1) Úřad vede rejstřík, do něhož zapisuje rozhodné údaje o ochranných známkách. Rejstřík ochranných známek je veřejný a každý má právo do něj nahlížet.
(2) Úřad vydává Věstník, ve kterém zveřejňuje přihlášky podle § 8 odst. 4 a dále zápisy a obnovy zápisů ochranných známek, převody, zániky ochranných známek a jiné důležité skutečnosti, které se ochranných známek týkají.
ČÁST OSMÁ
USTANOVENÍ SPOLEČNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ
§ 41
Zmocnění k vydání prováděcího předpisu
(1) Úřad upraví vyhláškou podrobnosti o řízení o ochranných známkách, v níž stanoví náležitosti přihlášky ochranné známky, náležitosti námitek proti zápisu označení do rejstříku ochranných známek, náležitosti žádosti o obnovu zápisu ochranné známky a náležitosti žádosti o zápis dalších skutečností do rejstříku, náležitosti návrhu na výmaz ochranné známky z rejstříku, podrobnosti vedení spisu o přihlášce ochranné známky a zapsané ochranné známce a jednotlivé údaje o ochranných známkách, jež vyznačuje v rejstříku a zveřejňuje ve Věstníku.
(2) Úřad vyhláškou stanoví další náležitosti přihlášky ochranné známky potřebné k provedení řízení, jde-li o žádost o mezinárodní zápis.
§ 42
Přechodná ustanovení
(1) Řízení o přihláškách ochranných známek, která neskončila před nabytím účinnosti tohoto zákona, dokončí se podle tohoto zákona s tím, že přihlašovatel je povinen na výzvu Úřadu v jím stanovené lhůtě uvést svou přihlášku do souladu s požadavky, které na ni klade tento zákon.
(2) Vztahy z ochranných známek zapsaných do rejstříku před nabytím účinnosti tohoto zákona se řídí ustanoveními tohoto zákona. Vznik těchto vztahů, jakož i nároky z nich vzniklé před nabytím účinnosti tohoto zákona se posuzují podle předpisů platných v době jejich vzniku.
(3) Majitel ochranné známky, kterou Úřad podle dosavadních předpisů prohlásil za proslulou, se může domáhat výmazu shodné či zaměnitelné ochranné známky rovněž za podmínek stanovených v § 23 odst. 3 zákona č. 174/1988 Sb. po dobu platnosti této ochranné známky, nejdéle však po dobu deseti let od nabytí účinnosti tohoto zákona. Po tuto dobu může majitel proslulé ochranné známky uplatnit námitky proti zápisu shodného či zaměnitelného označení do rejstříku ochranných známek podle § 9 tohoto zákona, a to bez ohledu na výrobky či služby, pro které je napadené označení přihlášeno.
§ 43
Zrušovací ustanovení
Zrušují se:
1. Zákon č. 174/1988 Sb., o ochranných známkách.
2. Vyhláška Úřadu pro vynálezy a objevy č. 187/1988 Sb., o řízení ve věcech ochranných známek.
§ 44
Tento zákon nabývá účinnosti dnem 1. října 1995.
Zákon č. 191/1999 Sb., o opatřeních týkajících se dovozu, vývozu a zpětného vývozu zboží porušujícího některá práva duševního vlastnictví a o změně některých dalších zákonů, nabyl účinnosti prvním dnem třetího kalendářního měsíce po dni jeho vyhlášení (1. prosince 1999).
Zákon č. 116/2000 Sb., kterým se mění některé zákony na ochranu průmyslového vlastnictví, nabyl účinnosti dnem vyhlášení (10. května 2000).

Předseda vlády:
Ing. Zeman v. r.

1) Vyhláška ministra zahraničních věcí č. 118/1979 Sb., o Niceské dohodě o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek ze dne 15. června 1957, revidované ve Stockholmu dne 14. července 1967 a v Ženevě dne 13. května 1977, ve znění vyhlášky č. 77/1985 Sb.
2) Pařížská úmluva na ochranu průmyslového vlastnictví ze dne 20. března 1883 revidovaná v Bruselu dne 14. prosince 1900, ve Washingtonu dne 2. června 1911, v Haagu dne 6. listopadu 1925, v Londýně dne 2. června 1934, v Lisabonu dne 31. října 1958 a ve Stockholmu dne 14. července 1967, uveřejněná pod č. 64/1975 Sb.
2a) Sdělení č. 191/1995 Sb., o sjednání Dohody o zřízení Světové obchodní organizace (WTO).
3) Článek 6 bis Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví.
5) § 508 a násl. zákona č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník.
6) Např. § 69 a 259 obchodního zákoníku, § 12 až 17 zákona č. 111/1990 Sb., o státním podniku.
7) § 151a a násl. zákona č. 40/1964 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů. § 297 a násl. obchodního zákoníku.
8) Vyhláška ministra zahraničních věcí č. 65/1975 Sb., o Madridské dohodě o mezinárodním zápisu továrních nebo obchodních známek ze dne 14. dubna 1891, revidované v Bruselu dne 14. prosince 1900, ve Washingtonu dne 2. června 1911, v Haagu dne 6. listopadu 1925, v Londýně dne 2. června 1934, v Nice dne 15. června 1957 a ve Stockholmu dne 14. července 1967, ve znění vyhlášky č. 78/1985 Sb.
9) § 29, 39, 49 a 50 zákona č. 71/1967 Sb., o správním řízení (správní řád).