528/1947 Ú. l. I
Vyhláška Svazu pro řepu a cukr o pěstování a dodávce cukrovky ze sklizně 1947.

528.
Vyhláška
Svazu pro řepu a cukr
ze dne 28. května 1947
o pěstování a dodávce cukrovky ze sklizně 1947.
Svaz pro řepu a cukr (v dalším Svaz), pověřen ministrem výživy podle § 6 dekretu presidenta republiky ze dne 27. října 1945, č. 118 Sb., o opatřeních v řízení vyživovacího hospodářství, vyhlašuje se souhlasem ministerstva zemědělství a nejvyššího úřadu cenového a po dohodě s Jednotným svazem českých zemědělců:

Čl. I.
Osev a dodávka.
(1) Osev řepy se řídí ustanoveními vyhlášky ministra zemědělství ze dne 19. července 1946 o povinném osevu některých hospodářských plodin pro sklizeň 1947 (Ú. l. I č. 130/1946, běž. č. 1549).
(2) Pěstitelé cukrovky (řepaři) jsou povinni dodati cukrovarům nebo jiným podnikům řepu zpracujícím (čl. VI.) veškerou vypěstovanou řepu.
(3) Zkrmovati cukrovku je dovoleno jen na předběžné povolení, které ve zvlášť zřetele hodných a odůvodněných případech může uděliti Svaz v dohodě s Jednotným svazem českých zemědělců, a to na žádost podanou prostřednictvím Jednotného svazu českých zemědělců.
Čl. II.
Semeno a pěstování.
(1) Cukrovar obstará pro řepaře, kteří mu dodávají cukrovku, společný nákup nemíchaného semene řepy cukrové, dobré klíčivosti a včas jim je dodá zdarma v množství potřebném pro osev předepsané plochy. Výdaje za semeno se uhradí ze zvláštních prostředků. Výsevní množství semene cukrovky na 1 ha je stanoveno na 19 kg i s 5% reservou pro případný druhý osev.
(2) Je-li řepař nucen řepu zaorati, jest povinen provésti včas druhý osev řepy,
(3) Cukrovar není povinen odebrati řepu ze semene, které nepochází ze společného nákupu podle odstavce (1) tohoto článku.
(4) Řepař je povinen vrátiti pytle od semene nejpozději do 31. května osevního roku.
(5) Řepař neručí za jakost řepy vypěstované ze semene, obstaraného cukrovarem. Řepu v důsledku lámání chrástu jakostně poškozenou není však povinen cukrovar přijímati. Ve sporných případech rozhodne Svaz v dohodě s Jednotným svazem českých zemědělců.
Čl. III.
Cena řepy.
(1) Za dodanou řepu zaplatí cukrovary řepařům jednotnou výkupní cenu Kčs 60.— za 100 kg čisté váhy podle vyhlášky nejvyššího úřadu cenového ze dne 12. dubna 1947 o výkupní ceně řepy cukrovky ze sklizně 1947 (Ú. l. I č. 56/1947, běž. č. 382).
(2) Cukrovar jest povinen provésti s řepařem řepní odpočet (řepní pořádnost) a řepu zaplatiti do 14 dnů po odevzdání řepního lístku.
Čl. IV.
Vedlejší dávky.
A. Dovozné.
(1) Řepaři náleží dovozné za řepu z území jedné obce na území obce jiné za každý km a q čisté váhy řepy:
a)s pole do cukrovaru, který je v provozu60 hal,b)na filiálku nádražní, polní, vodní nebo úzkokolejné dráhy30 hal.
Jako základ pro výpočet kilometrů platí střed obce (osady) a přejímací váha. Načatý km se počítá za celý, přesahuje-li vzdálenost 500 m.
(2) Vyžadují-li to dopravní poměry, jest řepař povinen řepu. kterou dodal na polní filiálku, odvézti svými potahy nebo dáti odvézti na svůj náklad do cukrovaru nebo na nádražní filiálku. Za tento odvoz řepy z polní filiálky obdrží řepař za každý km a q řepy hrubé váhy dovozné 80 hal. Pro výpočet km je směrodatná skutečně ujetá vzdálenost z místa skladu na filiálce na váhu v cukrovaru nebo na železniční stanici.
(3) Za dovoz řepy, který se děje na území pouze jediné obce, náleží řepaři místní dovozné za každý q řepy čisté váhy bez ohledu na vzdálenost:
a)s pole do cukrovaru, který je v provozu60 hal.b)na filiálku nádražní, polní, vodní nebo úzkokolejné dráhy30 hal.
B. Cukr.
(1) Řepaři náleží za každých 100 q čisté váhy dodané řepy zdarma, avšak se započítáváním na spotřební dávku 4 kg krystalového cukru, při čemž se zlomky poměrně vypočítávají. Tento cukr se nevydá in natura, nýbrž se nahradí každému řepaři výhradně v penězích a to za stanovenou spotřebitelskou cenu.
(2) Řepař je oprávněn zakoupiti od cukrovaru bez započítávání na spotřební dávku cukru za každých 100 q čisté váhy dodané řepy 5 kg krystalového cukru za stanovenou základní cenu, z toho 3 kg pro osoby činné při řepních pracích. Jestliže řepař odebere jiný druh než krystal, jest povinen cenový rozdíl nahraditi.
(3) Podle předpisů o povinném osevu některých hospodářských plodin pro sklizeň 1947 (Vyhláška ministra zemědělství ze dne 19. července 1946, Ú. l. I č. 130/1946, běž, č. 1549) obdrží řepaři bez započtení na spotřební dávku za stanovenou cenu cukerní prémií v krystalovém cukru:
Při celkové výměře orné půdy zemědělského závodu:Vydá se za každých 100 q řep; čisté váhy dodané do cukrovaru nebo lihovaru jako prémie kgcukru:méně než3 ha15 kgod3 haméně než4 ha14 kgod4 haméně než5 ha13 kgod5 haméně než6 ha12 kgod6 haméně než7 ha11 kgod7 haméně než20 ha11 kgod20 haméně než50 ha8 kgod50 havýše6 kg
Z této cukerní prémie vydá se od 15. května 1947 pro podporů jarních řepních prací zálohově 6.5 kg cukru na každý ha plochy, oseté cukrovkou. Toto množství cukru přenechá řepař bez započtení spotřebitelské dávky osobám, které provedou jarní řepní práce, a to za vyjednocení 1 ha cukrovky 4 kg cukru a za druhou okopávku cukrovky na stejné výměře 2½ kg cukru. S výjimkou výslovně povoleného přídělu pro osoby, činné při řepních pracích, nesmí řepař cukr ani prodati, ani darovati či směniti. Také zemědělcům podniku je každý způsob dalšího přenechání tohoto, cukru zakázán.
C. Řízky.
(1) Řepaři náleží na dodanou, řepu čisté váhy 60% řízků se zaručeným obsahem sušiny 8%. Dodávka řízků se rozumí loko cukrovar nebo franko železniční (úzkokolejná, vodní) filiálka podle toho, kam pěstitel řepu dodal. Řízky na řepu dodanou na polní filiálku obdrží řepař podle teho, kam byla řepa z této váhy dále dopravena buď v továrně nebo na nakládací stanici řepy. Dohodne-li se cukrovar s řepařem na jiném způsobu odběru řízků než jak jest výše stanoveno, jde úspora ve prospěch řepaře, zdražení na jeho vrub. Dohoda podléhá schválení Svazu a Jednotného svazu českých zemědělců. Odváží-li se však řepa z polní filiálky nákladními auty, platí pro dovoz řízků, připadajících na tuto řepu, dosavadní zvyklosti, pokud nebude sjednána nová dohoda za účasti Jednotného svazu českých zemědělců. Vydává-li cukrovar řízky se zaručeným obsahem sušiny 10%, náleží řepaři na dodanou řepu čisté váhy 48%, při sušině 12% mu náleží 40% takových řízků, při čemž platí ostatní výše zmíněné podmínky. Za řízky přebrané nad stanovená množství jest zaplatiti cenu stanovenou nejvyšším úřadem cenovým.
(2) Členům lihovarů, případně řepařům, kteří se přihlásí k odběru výpalků, náleží na řepu (v čisté váze) jimi do lihovaru dodanou 48% řízků se zaručeným obsahem sušiny 8%. Zbytek nároku do 60% čisté váhy dodané řepy se nahradí v penězích.
(3) Řízky v množství uvedeném v odstavci 1. a 2. obdrží řepaři zdarma, jsou však povinni odebírati je během kampaně postupně podle disposic cukrovaru po dohodě se zástupcem Jednotného svazu českých zemědělců, jinak pozbudou nároku na dodávku in natura a obdrží náhradu v penězích.
(4) Náhrada za neodebrané řízky se vyplatí podle cen, stanovených nejvyšším úřadem cenovým. Tyto ceny platí i pro řízky prodané cukrovarem z volné ruky, dále pro řízky, které řepař prodal cukrovaru, nebo které cukrovar nemůže dodati pro kampaňové potíže. Prodává-li cukrovar čerstvé řízky, jest povinen nabídnouti je nejdříve svým řepařům. Tyto řízky se rozdělí pokud možno stejnoměrně na jednotlivé obce podle množství odevzdané řepy.
(5) Dodá-li cukrovar řízky sušené, dodá v poměru na 100 kg čerstvých řízků se zaručeným obsahem sušiny 8% 6 kg sušených, nebo 6½ kg řízků melasových. Řepař je oprávněn požadovati na řepu zpracovanou cukrovarem alespoň 25% čerstvých řízků z čisté váhy dodané řepy.
D. Melasa.
Řepaři náleží na dodanou řepu č. v. 1 procento melasy o minimální polarisaci 50 procent, a to ½% zdarma a ½% za stanovenou cenu a ostatních podmínek. Přihlášku na melasu je řepař povinen odevzdati na tiskopisu cukrovaru při odevzdání řepního lístku a odebrati ji do 31. května 1948. Jestliže řepař melasu do té doby neodebere, pozbývá nárok na odběr in natura a cukrovar mu zaplatí za melasu poskytovanou zdarma stanovenou cenu.
E. Saturační kaly.
(1) Řepaři náleží na dodanou řepu čisté váhy 6% saturačních kalů loko továrna zdarma. Při řepním odpočtu (řepní pořádnosti) musí řepař ohlásiti, zda kaly odebere, či zda požaduje náhradu výpočtem podle ceny, stanovené nejvyšším úřadem cenovým. Rozhodne-li se řepař kaly odebrati, musí se tak státi do 15. června 1948. Neodebere-li je do této lhůty, ztrácí nejen nárok na kaly, nýbrž i na náhradu v penězích. Za kaly z oné řepy, na kterou se poskytuje kilometrové dovozné, odpovídající vzdálenosti až do 6 km od cukrovaru, jest náhrada nepřípustná.
(2) Nakládací výlohy za kaly po kampani nese řepař.
Čl. V.
Dodací podmínky.
(1) Řepař jest povinen dodati řepu zdravou, řádně očištěnou a řádně okleštěnou, jak dovoluje způsob prováděné sklizně, a to v době od počátku kampaně do 8. dne před skončením kampaně. Řepu namrzlou přijímá cukrovar v cukrovaru neb na nádražní filiálce, pokud ji může ihned zpracovati. Řepu v rozkladu cukrovar přijmouti nemůže.
(2) Na každý q hrubé váhy dodané řepy poskytne řepař 5% srážky. Na řepu, která vykazuje po zkoušce více než 5% nečistot, jest cukrovar oprávněn učiniti další srážku. Není-li řepař zkoušce přítomen, považuje se za jeho zástupce místní řepařský důvěrník, není-li přítomen, tedy osoba, která povoz provází. Odmítnou-li tyto osoby součinnost, povolá cukrovar ke zkoušce dva svědky. Paušální srážky jsou přípustný jen po vzájemné dohodě.
(3) Cukrovar jest povinen postarati se o přiměřeně postavenou mostní váhu, o snadný příjezd a odjezd povozů a rychlé skládání řepy dělnictvem cukrovaru. Dělníky při nakládání řepy do vagonů platí cukrovar. Nakládá-li řepu do vagonu průvodce povozu sám po dohodě s cukrovarem a podle jeho pokynů, přísluší mu odměna stanovená pro dělníky cukrovaru za 1 q řepy č. v. Pokud průvodce povozu po dohodě s cukrovarem a podle jeho pokynů při nakládání řepy do vagonu pouze vypomáhá, náleží mu odměna poloviční. Skládá-li řepu průvodce povozu sám na normální složiště, přísluší mu odměna 50 hal. za 1 q řepy č. v. Pokud průvodce povozu po dohodě s cukrovarem a podle jeho pokynů při skládání řepy pouze vypomáhá, náleží mu odměna 25 hal. za 1 q řepy č. v.
(4) Řepa se bude přijímati do 31. října nepřetržitě od 6 do 18 hodin a od 1. listopadu nepřetržitě od 7 hod. do 17 hod., pokud je denní světlo. Řepa se přijímá i v neděli a ve svátek; rovněž budou v tyto dny vydávány řízky.
Čl. VI.
Upotřebení řepy k jinému účelu než k výrobě cukru.
(1) Řepař nesmí cukrovky použiti jinak než ji dodati cukrovaru, pokud nebude povolena odchylka podle čl. I., odst. 3.
(2) Dodávka řepy jinému řepu zpracujícímu podniku než cukrovaru (sušárně, lihovaru) jest přípustná jen podle pokynů Svazu. Pro tyto dodávky platí všechna ustanovení této vyhlášky. Tím se dřívější dodavatelé (členové) lihovaru stávají pro tuto kampaň dodavateli cukrovaru.
(3) Pro pěstitele řepy, kteří dodávají do lihovaru ležícího mimo řepní oblast cukrovaru a nejsou tudíž ve smyslu předchozího odstavce dodavateli cukrovaru, bude stanovena cena za řepu zvlášť. Pro tyto dodavatele platí obdobně ustanovení čl. IV., písm. B, odst. 2 a 3 a písm. C, odst. 2 této vyhlášky. Dodávka řízků se děje za úplatu.
Čl. VII.
Trestní ustanovení.
(1) Přestupky ustanovení této vyhlášky trestají se podle §§ 8 a 9 dekretu č. 118/1945 Sb.
(2) Přestupky cenové se trestají podle čtvrté části vládního nařízení o zřízení nejvyššího úřadu cenového.
Čl. VIII.
Rozhodování o stížnostech.
Ve všech sporech, které při provádění této vyhlášky vzniknou mezi cukrovarem a řepařem, souhlasí-li s tím obě strany, rozhoduje Svaz po dohodě s Jednotným svazem českých zemědělců. Stížnosti nutno podati nejpozději do 31. března 1948 Svazu pro řepu a cukr v Praze II., Havlíčkovo nám. č. 31.
Čl. IX.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

Svaz pro řepu a cukr:
Dr. Jiří Sněhota v. r.