133/1947 Ú. l. I
Vyhláška osidlovacího úřadu a Fondu národní obnovy v Praze, kterou se vydávají směrnice pro národní správce průmyslových a živnostenských podniků, jakož i podniků svobodných povolání, konfiskovaných podle dekretu č. 108/1945 Sb., nebo podle tohoto dekretu spravovaných, o tom, jak zachovati péči řádného hospodáře.

133.
Vyhláška
osidlovacího úřadu a Fondu národní obnovy v Praze
ze dne 29. ledna 1947,
kterou se vydávají směrnice pro národní správce průmyslových a živnostenských podniků, jakož i podniků svobodných povolání, konfiskovaných podle dekretu č. 108/1945 Sb., nebo podle tohoto dekretu spravovaných, o tom, jak zachovati péči řádného hospodáře.
Osidlovací úřad a Fond národní obnovy v Praze vydávají za souhlasu Stálého poradního sboru Fondu národní obnovy podle § 5, odst. 2 dekretu presidenta republiky ze dne 25. října 1945, č. 108 Sb. o konfiskaci nepřátelského majetku a o Fondech národní obnovy, tyto směrnice:

§ 1.
(1) Národní správce je povinen zachovávati při správě svěřeného podniku péči řádného hospodáře.
(2) Některé zásady péče řádného hospodáře jsou uvedeny v těchto směrnicích.
Rentabilita spravovaného podniku.
§ 2.
(1) Národní správce musí dbáti, aby hospodářství spravovaného podniku bylo co nejvýnosnější.
(2) Jest proto zejména jeho povinností, aby
a) náležitě využil nejvýhodnějších nákupních, výrobních i odbytových možností,
b) dosáhl co nejvýhodnějších cen při nákupu. Při nákupu musí však dbáti rozsahu podniku tak, aby nakupoval zboží nebo suroviny pouze podle výrobních a odbytových možností podniku,
c) nepřipustil naplňování skladů zbožím neprodejným, nebo nesnadno prodejným,
d) při prodeji dosahoval v rámci platných cenových předpisů cen co nejvýhodnějších,
e) dbal toho, by podniková režie při zachování normálního chodu podniku byla co nejnižší, zejména, aby provozní režie byla úměrná rozsahu podniku.
§ 3.
(1) Národní správce je povinen využíti náležitě veškerých pracovních sil v podniku.
(2) Národní správce jest především povinen v podniku býti sám osobně činný. Dále jest povinen rozvrhnouti a organisovati práci tak, aby ji bylo možno vykonati při maximální výkonnosti s nejmenším počtem pracovních sil. Musí dbáti, aby pracovní doba byla přesně dodržována a zcela využita. Národní správce má, pokud to povaha práce připouští, zavésti úkolové mzdy.
(3) Jest nepřípustno, aby ve spravovaném podniku byly vykonávány práce zbytečné a aby byli zaměstnáváni zaměstnanci, pro něž není plného využití a jejichž práce lze přenésti na jiné zaměstnance. Zejména jest zakázáno míti zaměstnance v pracovním poměru, kteří v podniku nepracují vůbec anebo jen omezeně.
(4) Jest nepřípustno zaměstnávati osoby cestující tam, kde pro krytí dodávkových možností podniku stačí trh v místě, nebo tam, kde používání obchodních cestujících v onom obchodním odvětví není obvyklé.
(5) Nepřípustno jest též zaměstnávati vrátné a uvaděče v obchodech, kde to není odůvodněno rozsahem podniku, zakázáno jest zaměstnávati zřízence, kteří slouží jen k osobnímu pohodlí národního správce nebo zaměstnanců podniku.
(6) Dále jest zakázáno zaměstnávati „na oko“ rodinné příslušníky národního správce nebo jeho zaměstnanců a pod.
§ 4.
(1) Jest nepřípustno, aby národní správce provozoval svěřený podnik pro svůj vlastní užitek.
(2) Zakázáno jest tedy zejména snižovati výnosnost podniku fingovanými výdajovými položkami (na př. fingované služební cesty, fingované úplaty za pracovní hodiny přes čas, fingované licenční poplatky za užívání patentního práva a pod.).
§ 5.
(1) Podnikovou režii jest zejména snížiti takto:
a) jest omeziti jízdy motorovými vozidly na míru pokud možno nejmenší. Jest zcela nepřípustno, aby národní správce nebo zaměstnanci používali podnikových motorových vozidel, pokud jest vůbec jejich potřeba hospodářsky odůvodněna, k svým soukromým cestám. Rovněž jest zcela nepřípustno, aby národní správce, jakož i zaměstnanci používali svého vlastního motorového vozidla k služebním cestám na útraty spravované podstaty. Služební požitky soukromého řidiče auta národního správce nesmí býti účtovány a vypláceny na vrub spravovaného podniku.
b) Jest omeziti zbytečnou a nerentabilní inserci a případně zcela od ní upustiti tam, kde podle místních poměrů není nutná nebo obvyklá. Zejména jest nepřípustno, aby na př. drobný živnostník v pohraničí inseroval v pražských vydáních denních listů.
c) Jest nepřípustno. aby zařízení k pohodlí zákazníků překročovalo míru hospodářsky nutnou a obvyklou. Jest na př. nepřípustno, aby kavárna zaměstnávala nadměrný orchestr nebo aby malé holičství mělo předplaceno neúměrné množství denních listů a obrázkových časopisů.
d) Jest omeziti vydání representační, peněžité i věcné dary na míru co nejnižší a v místě obvyklou a odpovídající rozsahu podniku. Jest zcela nepřípustné, aby na vrub spravovaného podniku byly dávány dary na plesy, společenské podniky, koncerty a jiné podobné podniky a i dobročinné účely. Takovéto dary může národní správce poskytovati výhradně ze svých soukromých prostředků a nesmí jimi zatěžovati spravovanou podstatu. Na vrub podstaty podniku jest možno poskytnouti pouze drobné dary, související s provozem podniku, pokud jsou v místě obvyklé. Jedná se tu zejména o obvyklé vánoční odměny listonošům, kominíkovi, popelářům a pod.
e) Jest nepřípustno, aby národní správce pro svou úřadovnu nebo úřadovnu svých zaměstnanců opatřoval zařízení přesahující svým vybavením rámec místních poměrů; jest tedy zcela nepřípustné, aby národní správce pro svou kancelář zakoupil přepychový nábytek na vrub podniku.
f) Není přípustno, aby národní správci používali k nákupu zboží nebo surovin nebo k prodeji překupníků tam, kde jest možno nákup i prodej prováděti přímo od výrobce, resp. přímo spotřebiteli. Zejména jest nepřípustno, aby si národní správce dal sobě nebo členům své rodiny od dodavatele nebo kupce vyplatiti provisi v jakékoliv formě, za obchody, které sjednal jako národní správce pro spravovaný podnik. Tak nesmí národní správce rukavičkářství, který koupí pro spravovaný podnik kůže od koželužny, si za tyto obchody dávati vypláceti od koželužny zprostředkovatelskou ani jinou provisi. Rovněž jest zcela nepřípustno, aby národní správce, který jest zároveň vlastníkem jiného podniku, se z tohoto důvodu jakýmkoliv způsobem obohacoval. Jest nepřípustné, aby národní správce ve spravovaném podniku zaměstnával osoby, které jsou samy národními správci jiného podniku. Pokud takovouto osobu zaměstnává, jest povinen ji k nejbližšímu termínu podle platných předpisů vypověděti.
g) Národní správce nechť se o poradu ve věcech jím spravovaného podniku především obrátí podle povahy věci buď na nejbližší okresní soud (zejména ve věcech nesporných), nebo na berní správu nebo berní úřad, nebo na oblastní úřadovnu osidlovacího úřadu a Fondu národní obnovy anebo na orgán, který národní správu zavedl. Nemůže-li tak národní správce učiniti a nemůže-li vykonati potřebnou práci sám a je-li nebezpečí v prodlení, může se výjimečně obrátiti o poradu i na advokáty nebo notáře a použíti služeb daňových a bilančních poradců a revisních kanceláří. Jest nepřípustno zatěžovati spravovaný podnik útratami advokátů a notářů a pod. ve vlastních věcech národního správce.
h) Národní správce jest povinen v podniku prováděti veškeré normální udržovací práce nutné pro plynulý chod jemu svěřeného podniku. Investiční práce může národní správce provésti toliko se souhlasem Fondu národní obnovy a povolením orgánu, který národní správu zavedl (§ 22 dekretu č. 5/1945 Sb.).
ch) Meziměstské telefonní hovory jest omeziti na míru nejmenší.
§ 6.
(1) Národní správce je povinen na nejnižší míru omeziti své obchodní cesty i obchodní cesty svých zaměstnanců. Obchodní cesta může býti nastoupena tehdy, nedala-li se záležitost vyříditi písemně nebo telefonicky.
(2) Obchodní cesta budiž pravidelně prováděna vlakem. Cestovní výlohy a diety smějí býti vyúčtovány ve výši pro to které odvětví podnikání stanovené zákonem nebo vyhláškami. Kde takové úpravy není, jest cestovní výlohy účtovati ve výši v místě a oboru podnikání obvyklé.
(3) Jest zcela nepřípustné, aby soukromé cesty byly účtovány na vrub spravované podstaty.
Podniky ztrátové.
§ 7.
(1) Národní správce jest povinen neustále sledovati výnosnost podniku. Jakmile shledá, že podnik nevynáší, nýbrž že se čerpá z podstaty, jest povinen ihned tuto skutečnost hlásiti příslušné oblastní úřadovně osidlovacího úřadu a Fondu národní obnovy a tomu orgánu, který národní správu do podniku zavedl. K této zprávě jest národní správce povinen připojiti, vede-li podvojné účetnictví, počáteční rozvahu ke dni zavedení národní správy, rozvahu ke dni 31. prosince 1945 a 1946 a ke dni, kde zjistil nerentabilnost podniku. Za tatáž období připojí účet ztráty a zisku. Bezpodmínečně jest nutno, aby připojil rozvedený účet zboží a jde-li o podnik výrobní, účet výroby. Podniky, které vedou pouze účetnictví jednoduché nebo pouhé záznamy o příjmech a vydáních, případně pouhé záznamy podle nařízení berních správ, připojí soupis jmění ke dni zavedení národní správy, ke dni 31. prosince 1945 a 1946 a ke dni, kdy byla zjištěna nerentabilnost podniku. Mimo to připojí výkaz, ve kterém uvede se tatáž období počáteční zásobu zboží, částky zaplacené za nakoupené zboží či suroviny a pod., částky přijaté za prodané zboží a to včetně protiúčtů a konečné zásoby. Mimo to i další položky podle formuláře, který si opatří na příslušné oblastní úřadovně osidlovacího úřadu a Fondu národní obnovy. Jde-li o výrobní podnik, uvede i mzdy vyplacené těm dělníkům, resp. zaměstnancům, kteří jsou přímo súčastněni na výrobě. Služné administrativních a účetních úředníků, zřízenců a pod. uvede odděleně. Národní správci podniků vedoucí podvojné účetnictví předloží zmíněné účty uzávěrkové podle obvyklých zásad svého účetnictví.
(2) Ostatní předloží svoje výkazy na formuláři, který si vyžádají u oblastní úřadovny osidlovacího úřadu a Fondu národní obnovy.
(3) Mimo to jest připojiti odůvodnění, proč spravovaný podnik jest pasivní. V této zprávě budiž rovněž udáno, jaké další úspory snížení režie by byly možné, zda a jaká opatření by mohla vésti k zlepšení hospodářské situace podniku (zejména o zvětšení odbytových možností a pod.), a konečně zda a z jakých důvodů národní správce považuje tento stav za přechodný či trvalý.
(4) Konečně jest uvésti, zda a jaký jest hospodářský zájem na tom, aby podnik byl zachován v provozu (na př. zapojení do dvouletého plánu, důležité zřetele osidlovací a pod.).
Zachovávání všeobecně platných předpisů.
§ 8.
(1) K péči řádného hospodáře náleží zachovávání všeobecných platných předpisů (t. j. zákonů, nařízení a vyhlášek a pod.), zejména i předpisů daňových, cenových, obhospodařovacích, zásobovacích, důchodkových, devisových, poplatkových a pod. Národní správce, který se prohřeší proti těmto předpisům, prohřešuje se zároveň proti uložené mu péči řádného hospodáře. Stejně se prohřeší národní správce, který poruší předpisy o trestní ochraně dvouletého plánu.
(2) Národní správce, který bude potrestán podle právních předpisů uvedených v odstavci 1 (na př. pro předražování, černý obchod, zatajení daní a pod) — byť i trest byl uložen spravované firmě — bude mimo to stižen následky uvedenými v §§ 24 a násl. těchto směrnic.
Hlášení podle daňových a poplatkových zákonů.
§ 9.
(1) Národní správce podniku jest zejména povinen řádně a ve lhůtách zákonem stanovených, případně podle veřejných vyhlášek uveřejněných příslušnými zemskými finančními ředitelstvími podávati přiznání, a to jak k dani z obratu, tak k daním přímým, k všeobecné dani výdělkové, k zvláštní dani výdělkové, (pokud jde o akciové společnosti a podniky veřejně účtující), případně k dani důchodové.
(2) Národní správce je povinen také řádně vypočísti daň důchodovou srážkou placenou u všech svých zaměstnanců, tuto daň řádně odváděti a činiti veškerá předepsaná hlášení příslušným berním správám a berním úřadům. Je povinen hlásiti příslušnému poplatkovému úřadu (okresnímu finančnímu ředitelství) vždy za uplynulé pololetí veškeré souhrnné vyplacené služné zaměstnanců ve vyšších službách (t. j. pensijně pojištěných) v podniku z něho vypočísti ½% poplatkový paušál ze služebních smluv a tento řádně odváděti příslušnému bernímu úřadu vždy do 14. července resp. 14. ledna.
(3) Nesplní-li národní správce povinnosti tu určené, nejedná ve správě jemu svěřeného podniku s péčí řádného hospodáře.
Závazky.
§ 10.
(1) K plnění péče řádného hospodáře náleží řádné placení běžných závazků vzniklých z provádění správy podniku po dni 9. května 1945. Jest třeba, aby národní správce řádně platil mzdy a platy svých zaměstnanců, příspěvky k veřejnoprávnímu (nemocenskému, pensijnímu, invalidnímu, starobnímu a úrazovému) pojištění, daně a dávky, účty dodavatelů, povinnosti ze zápůjček a pod., pokud pohledávky vznikly po 9. květnu 1945. Národní správce, který neplní tyto povinnosti, vydává se nebezpečí, že bude soudně potrestán a stižen dalšími újmami uvedenými v §§ 24 a násl. těchto směrnic.
(2) Pokud by národní správce nemohl plniti tyto povinnosti najednou, jest povinen jednati s věřitelem o přiměřené splátky.
(3) Pokud by však byl podnik v takovém stavu, že jest třeba zastaviti platy, pokud tedy nelze očekávati, že by závazky podniku v tomto paragrafu uvedené mohly býti řádně plněný i při povolení splátek, jest postupovati podle § 11 těchto směrnic.
§ 11.
Závazky vzniklé před 10. květnem 1945, národní správce nesmí platiti. Co platí o dluzích a závazcích, platí i o jejich příslušenství (t. j. též o úrocích z těchto pohledávek, annuitách, útratách atp.). Tyto závazky sepíše a vypořádá Fond národní obnovy, jakmile bude vydán právní předpis ohlášený v § 5, odst. 1, č. 3 dekretu č. 108/1945 Sb. Do této doby jest národní správce oprávněn a povinen tyto závazky vésti toliko v patrnosti, nesmí však na ně nic platiti, a to ani převodem z vázaného vkladu.
§ 12.
(1) Jest nepřípustno, aby národní správce platil osobní dluhy původního (na př. německého) majitele podniku, které vznikly po 9. květnu 1945.
(2) Rovněž nebude platiti národní správce dluhy a závazky, které vznikly v podniku sice po 9. květnu 1945, avšak do dne zavedení národní správy do podniku.
§ 13.
Je-li vedena exekuce pro pohledávky vzniklé před 10. květnem 1945 na konfiskovanou podstatu, oznámí národní správce tuto okolnost bezodkladně jak příslušné finanční prokuratuře, tak i oblastní úřadovně osidlovacího úřadu a Fondu národní obnovy a vyzve věřitele ke zrušení exekuce; hrozí-li již exekuční prodej, navrhne sám národní správce zrušení exekuce s odůvodněním, že exekuce není přípustna, neboť závazky vzniklé před 10. květnem 1945 mají býti vyrovnávány zvláštním řízením podle § 5, odst. 1, č. 3 dekretu č. 108/1945 Sb. Bližší podrobnosti, i pokud jde o věřitelův návrh na uvalení konkursu, jsou obsaženy v oběžníku Fondu národní obnovy v Praze z 27, května 1946, č. j. 300-II 46.
§ 14.
Neplatí-li národní správce dluhujícího konfiskovaného podniku pohledávky, které má za ním jiný konfiskovaný podnik, jest povinen, národní správce věřitelského konfiskovaného podniku oznámiti to alespoň 14 dní před podáním žaloby příslušné oblastní úřadovně osidlovacího úřadu a Fondu národní obnovy, která o věci rozhodne.
§ 15.
(1) Jest nepřípustno, aby národní správce na vrub podniku účtoval svoje osobní výdaje (na př. honoráře advokátů za zastoupení v osobních věcech, náklady na životní pojištění nebo věcné pojištění, týkající se osobního majetku správcova, opravy vlastního auta a pod.).
(2) Osobními závazky správcovými jsou i daň důchodová jemu vyměřovaná, rovněž veškeré pokuty a jiné peněžité tresty, uložené národnímu správci a to i tehdy, jestliže byly uloženy za provinění, která byla spáchána při provozování spravovaného podniku: jest proto naprosto nepřípustné, aby daň důchodová, i takovéto pokuty byly placeny z prostředků podniku; a účtovány na jeho vrub.
Úvěry.
§ 16.
(1) Při sjednávání úvěru nechť se národní správce obrátí na orgán, který národní správu zavedl.
(2) Národní správce jest oprávněn sjednati úvěr jen tehdy, slouží-li úvěr k účelům provozním a jestliže jest podle stavu podniku hospodářsky nutný a účelný.
(3) Sjednání úvěru není přípustné, jestliže by úvěr podle stavu podniku nebyl únosný, nedá-li se tedy předpokládati, že bude možno platiti z běžného výnosu podniku běžné úroky a kapitálové splátky.
(4) Rovněž jest nepřípustno sjednati úvěr k tomu účelu, aby byl, udržen v provozu podnik, který není schopný života, zejména podnik trvale ztrátový, bez výhledu na zlepšení, o jehož hospodářské situaci měla býti podána zpráva podle § 7.
(5) Investiční a rekonstrukční úvěr může sjednati národní správce jen tenkráte, slouží-li k zachování majetkové podstaty spravovaného podniku, t. j. tehdy, jestliže by bez tohoto úvěru hrozily neodvratné škody na spravovaném majetku. Investiční úvěry k rozšiřování nebo zlepšení podniku nejsou přípustné, pokud nejde o investice podle dvouletého plánu.
(6) Národní správce, než sjedná úvěr, jest povinen požádati o schválení zamyšleného úvěru i orgán, který národní správu do podniku zavedl (§ 22, odst. 2 dekretu č. 5/1945 Sb.).
(7) Úvěrem jest též nákup na dluh; takový úvěr jest přípustný jen, odpovídá-li rozsahu podniku a obchodním zvyklostem.
Povinnost vésti záznamy.
§ 17.
(1) Národní správce jest povinen vésti o svém hospodaření ve spravovaném podniku záznamy způsobem, jaký jest dosud v podniku zaveden (na př. podvojné účetnictví, jednoduché účetnictví nebo pouhé záznamy).
(2) Pro národní správce, kteří vedou pouhé záznamy, budou vydány zvláštní pokyny a návod, jak mají účtovati.
Statistická a jiná hlášení.
§ 18.
Národní správce je povinen podle pravdy a včas podati statistická hlášení, požadovaná Státním úřadem statistickým, vojenskými útvary neb jinými úřady a útvary, pokud dotazníky jsou opatřeny schvalovací doložkou Státního úřadu statistického.
§ 19.
(1) Národní správce je povinen na formuláři, který obdrží prostřednictvím národního výboru hlásiti veškeré vázané vklady za účelem jejich evidence podle stavů ke dni 15. listopadu 1945 a 31. prosince 1946.
(2) Toto hlášení učiní každý národní správce příslušné oblastní úřadovně osidlovacího úřadu a Fondu národní obnovy do 15 dnů od dodání formuláře.
(3) Dále jsou národní správci povinni podávati za každé uplynulé kalendářní čtvrtletí hlášení o výsledku hospodaření v uplynulém čtvrtletí, při čemž uvedou stav pokladní hotovosti i běžných volných peněžních prostředků u peněžních ústavů, stav zásob zboží a počet zaměstnanců podle kategorie. K hlášení ku konci hospodářského roku poprvé k 31. prosinci 1946 připojí vždy účet rozvažný a účet zisku a ztráty, pokud se týče soupis jmění. Toto hlášení neosvobozuje od hlášení nadřízeným ministerstvům, lze však těchto hlášení použíti k provedení hlášení podle tohoto ustanovení.
(4) Národní správci průmyslových podniků činí hlášení podle předcházejícího odstavce na formulářích, které obdrží u Státní tiskárny přímo osidlovacímu úřadu a Fondu národní obnovy v Praze, ostatní národní správci obdrží formuláře prostřednictvím Ústředního svazu řemesla, obchodu, cizineckého ruchu nebo dopravy a odvádějí tato hlášení prostřednictvím těchto svazů, nebo podle jejich pokynů.
Zvláštní případy.
§ 20.
K sjednání smlouvy o pronájmu nebo propachtování spravovaného podniku nebo jeho části je zapotřebí podle § 22, odst. 2 dekretu č. 5/1945 Sb. souhlasu orgánu, který národní správu do podniku zavedl, a to po případě po dohodě s příslušným ministerstvem. Předpokladem souhlasu jest, že nájemné či pachtovné jest přiměřené. Při tom ve smlouvě nesmí býti vyloučena námitka pro zkrácení přes polovici ceny obecné, bude-li námitka pro zkrácení přes polovici ceny obecné smlouvou vyloučena, národní správce nezachovává péči řádného hospodáře a jest odpověden za škody tím vzniklé.
§ 21.
Národní správce je povinen dbáti, aby dlužníci podniku náležitě plnili svoje povinnosti. Je tedy povinen vésti dlužníky podniku ve stálé patrnosti, upomínati je o placení a vůbec starati se o včasné inkasování všech pohledávek.
§ 22.
Je nepřípustno, aby národní správce bez souhlasu orgánu, který národní správu zavedl, z prostředků podniku si vybíral zálohy na svou odměnu nebo jakékoliv odměny nebo úvěr.
Použití směrnic pro národní správce podniků, které mají býti vráceny jejich původním vlastníkům z důvodu neplatnosti některých majetkově-právních jednání z doby nesvobody (zákon č. 128/1946 Sb.).
§ 23.
(1) Tyto směrnice platí obdobně pro národní správce ustanovené do podniku, který má býti vrácen jeho původnímu státně spolehlivému vlastníku, nepodléhajícímu konfiskaci, kterému byl v době po 29. září 1938 odňat majetkově-právním jednáním nebo majetkovým zásahem pod tlakem okupace nebo národní, rasové nebo politické persekuce (na př. Čechům, kteří z důvodů politických uprchli za hranice. státně spolehlivým židům atp.).
(2) Veškerá hlášení podle těchto směrnic označí národní správcové, ustanovení pro podnik v tomto paragrafu uvedený, v pravém rohu nahoře výraznou poznámkou červeně psanou „restituční majetek“.
Trestní ustanovení.
§ 24.
Na národního správce, který jedná proti předchozím ustanovením, zejména který
a) nepořídí řádný soupis při převzetí spravovaného podniku,
b) neohlásí dodatečně se objevivší součást majetkové podstaty,
c) zkrátí majetkovou podstatu odprodejem jednotlivých majetkových kusů bez souhlasu orgánu, který národní správu zavedl, nebo vymění hodnotné kusy za kusy méněhodnotné,
d) nepořídí řádnou východiskovou bilanci nebo počáteční soupis jmění spravovaného podniku,
e) svévolně opustí podnik jemu do národní správy svěřený,
f) úmyslně nebo z hrubé nedbalosti nedosahuje výtěžku v podniku, kterého by bylo lze při řádné správě dosáhnouti,
g) finguje výdajové položky,
h) neoznámí oblastní úřadovně osidlovacího úřadu a Fondu národní obnovy, že podnik jím spravovaný je ztrátový a pod.,
ch) sjedná bez souhlasu národního výboru úvěr nebo nesprávnými údaji dosáhne souhlasu k sjednání úvěru pro ztrátový podnik a pod.,
i) převede objednávky, uzavřené pro spravovaný podnik, na sebe,
j) úmyslně nebo z hrubé nedbalosti nakupuje nebo prodává proti předpisům zásobovacím nebo za ceny převyšující ceny stanovené cenovými předpisy,
a tím úmyslně nebo z nedbalosti porušuje své povinnosti péče řádného hospodáře, bude učiněno bezodkladně oznámení soudu (státnímu zastupitelství) nebo okresnímu národnímu výboru.
§ 25.
(1) Soud posoudí jednání národního správce podle ustanovení obecného trestního zákona, případně podle § 26, písm. b) dekretu č. 5/1945 Sb., a může — pokud uzná pachatele vinným — uložiti jemu trest těžkého žaláře do 20 let, peněžitý trest až do 10,000.000 Kčs, a vysloviti úplné nebo částečné zabavení jeho majetku.
(2) Kromě toho může býti národní správce, bez újmy soudního stíhání podle § 19 dekretu č. 108/1945 Sb., potrestán okresním národním výborem pro správní přestupek pokutou do 1,000.000 Kčs, nebo vězením do jednoho roku nebo oběma těmito tresty.
§ 26.
(1) Na národního správce bude učiněno oznámení i tehdy, dopustí-li se při provozu spravovaného podniku přestupku cenového, zásobovacího, důchodkového, devisového a pod. a může jej vedle trestu uloženého podle těchto předpisů postihnouti i trest podle zákonných ustanovení, uvedených v § 25.
(2) Mimo toto stíhání trestní bude přidržen národní správce k náhradě veškeré škody, kterou svým zaviněním na spravované majetkové podstatě způsobil.
(3) Takto provinivší se národní správce bude dále navržen k odvolání ze své funkce podle § 5, odst. 2 dekretu č. 108/1945 Sb.
§ 27.
(1) Nedbání těchto směrnic je důvodem k odvolání národního správce.
(2) Národní správce ztrácí možnost, že mu bude spravovaný podnik v přídělovém řízení přidělen a nemůže býti opětně ustanoven národním správcem jiného podniku. Tuto možnost ztrácí zejména ten, kdo svévolně opustí podnik jemu jako národnímu správci svěřený.
§ 28.
Dohled na provádění těchto směrnic má orgán, který národní správu do podniku podle dekretu č. 5/1945 Sb. zavedl, a Fond národní obnovy podle § 5, odst. 2 dekretu č. 108/1945 Sb.; Fond národní obnovy může tento dohled zcela nebo z části přenésti na oblastní úřadovny osidlovacího úřadu a Fondu národní obnovy.
§ 29.
Směrnice vydané pro národní správce jinými orgány, zůstávají, pokud nejsou v rozporu s těmito směrnicemi, v platnosti.
§ 30.
Tyto směrnice nabývají účinnosti dnem vyhlášení.

Předseda Fondu národní obnovy v Praze:
Dr. Karel Moudrý v. r
Místopředseda Fondu národní obnovy v Praze:
Dr. O. Horáček v. r.
Předseda osidlovacího úřadu v Praze:
Dr. M. Kreysa v. r.
Náměstek předsedy osidlovacího úřadu v Praze:
M. Rais v. r.