36/2015 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Smlouvy o obchodu se zbraněmi

36
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 2. dubna 2013 byla v New Yorku přijata Smlouva o obchodu se zbraněmi.
Jménem České republiky byla Smlouva podepsána v New Yorku dne 3. června 2013.
Se Smlouvou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky ji ratifikoval. Ratifikační listina České republiky byla uložena u generálního tajemníka Organizace spojených národů, depozitáře Smlouvy, dne 25. září 2014.
Smlouva vstoupila v platnost na základě svého článku 22 odst. 1 dne 24. prosince 2014 a tímto dnem vstoupila v platnost i pro Českou republiku.
Anglické znění Smlouvy a její překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
Smlouva o obchodu se zbraněmi
Preambule
Smluvní strany této Smlouvy,
vedeny účelem a zásadami Charty Organizace spojených národů,
odvolávajíce se na článek 26 Charty Organizace spojených národů, který usiluje o podporu nastolení a udržování mezinárodního míru a bezpečnosti při co nejmenším odčerpávání lidských a hospodářských zdrojů světa na zbrojení,
zdůrazňujíce potřebu zabránit nelegálnímu obchodu s konvenčními zbraněmi a vymýtit jej, zabránit tomu, aby konvenční zbraně nebyly odkloněny na nelegální trhy nebo k neoprávněným konečným uživatelům a aby jich nebylo použito k neoprávněnému konečnému účelu, včetně páchání aktů terorismu,
uznávajíce legitimní politické, bezpečnostní, ekonomické a obchodní zájmy Států na mezinárodním obchodu s konvenčními zbraněmi,
znovu potvrzujíce svrchované a výhradní právo jakéhokoliv Státu na regulaci a kontrolu konvenčních zbraní na svém území a na základě svého vlastního právního či ústavního systému,
uznávajíce, že mír a bezpečnost, rozvoj a lidská práva jsou pilíři systému Organizace spojených národů a základem kolektivní bezpečnosti, a uznávajíce, že vývoj, mír a bezpečnost a lidská práva spolu navzájem souvisejí a vzájemně se posilují,
odvolávajíce se na Směrnici Komise Organizace spojených národů pro odzbrojení týkající se mezinárodních transferů zbraní v kontextu Rezoluce Valného shromáždění Organizace spojených národů č. 46/36H s 6. prosince 1991,
konstatujíce přínos akčního programu Organizace spojených národů k prevenci, potírání a vymýcení nezákonného obchodu s ručními a lehkými zbraněmi ve všech jeho aspektech a rovněž Protokolu proti nezákonné výrobě a pašování střelných zbraní, jejich částí a dílů a střeliva pro tyto zbraně, doplňující Konvenci Organizace spojených národů proti mezinárodnímu organizovanému zločinu, a Mezinárodního nástroje umožňujícího zemím identifikovat a sledovat včas a spolehlivým způsobem nedovolený obchod s ručními a lehkými zbraněmi,
uznávajíce bezpečnostní, ekonomické, sociální a humanitární následky nelegálního a neregulovaného obchodu s konvenčními zbraněmi,
majíce na paměti, že civilní osoby, zejména ženy a děti, představují velkou většinu těch, kteří nesou neblahé dopady ozbrojených konfliktů a ozbrojeného násilí,
uvědomujíce si rovněž problémy obětí ozbrojených konfliktů a jejich potřebu náležité péče, rehabilitace a společenského a ekonomického začlenění,
zdůrazňujíce, že žádné z ustanovení této Smlouvy nebrání Státům udržovat a přijímat další účinná opatření k prosazování cíle a účelu této Smlouvy,
vědomy si legitimního obchodu s určitými konvenčními zbraněmi a legálního držení těchto konvenčních zbraní pro rekreační, kulturní, historické a sportovní činnosti, kdy je takovýto obchod, vlastnictví a používání povolen či chráněn zákonem,
vědomy si rovněž role, kterou mohou hrát regionální organizace pomáhající Smluvním stranám na jejich žádost při provádění této Smlouvy,
uznávajíce dobrovolnou a aktivní úlohu, kterou může hrát civilní společnost, včetně nevládních organizací a průmyslu, při zvyšování informovanosti a povědomí o cíli a účelu této Smlouvy a při podpoře jejího provádění,
potvrzujíce, že regulace mezinárodního obchodu s konvenčními zbraněmi a zabránění jejich odklonu by neměla bránit mezinárodní spolupráci a legitimnímu obchodu s materiály, zařízeními a technologiemi pro mírové účely,
zdůrazňujíce potřebnost dosažení univerzálního přistoupení k této Smlouvě,
odhodlány jednat v souladu s následujícími zásadami;
Zásady
– přirozené právo všech Států na individuální nebo kolektivní sebeobranu, které je uznáno v článku 51 Charty Organizace spojených národů;
– řešení mezinárodních sporů mírovými prostředky tak, aby nebyly ohrožovány mezinárodní mír a bezpečnost a spravedlnost, v souladu s článkem 2(3) Charty Organizace spojených národů;
– zdržení se v mezinárodních vztazích hrozby silou nebo použití síly proti územní celistvosti nebo politické nezávislosti kteréhokoliv Státu, ani jakýmkoliv jiným způsobem neslučitelným s cíli Organizace spojených národů, v souladu s článkem 2(4) Charty Organizace spojených národů;
– nezasahování do záležitostí, jež v zásadě patří do vnitrostátní pravomoci jakéhokoliv Státu, v souladu s článkem 2(7) Charty Organizace spojených národů;
– respektování a zajištění respektování mezinárodního humanitárního práva, mimo jiné v souladu se Ženevskými úmluvami z roku 1949, a respektování a zajištění respektování lidských práv, mimo jiné v souladu s Chartou Organizace spojených národů a Všeobecnou deklarací lidských práv;
– odpovědnost všech Států, v souladu s jejich mezinárodními závazky, účinně regulovat mezinárodní obchod s konvenčními zbraněmi a bránit jejich odklonu, i primární odpovědnost všech Států při vytváření a zavádění jejich vnitrostátních kontrolních systémů;
– respektování legitimních zájmů Států pořizovat si konvenční zbraně za účelem výkonu svého práva na sebeobranu a pro mírové operace; a vyrábět, dovážet, vyvážet a provádět transfer konvenčních zbraní;
– provádění této Smlouvy konzistentním, objektivním a nediskriminujícím způsobem,
se dohodly následovně:
Článek 1
Cíl a účel
Cílem této Smlouvy je:
– zavést nejvyšší možné společné standardy pro regulaci nebo zlepšení regulace mezinárodního obchodu s konvenčními zbraněmi;
– zabránit nelegálnímu obchodu s konvenčními zbraněmi a vymýtit jej a zabránit odklonu konvenčních zbraní;
za účelem:
– přispět k mezinárodnímu a regionálnímu míru, bezpečnosti a stabilitě;
– omezit lidské utrpení;
– podpořit spolupráci, transparentnost a odpovědné kroky Smluvních stran v mezinárodním obchodu s konvenčními zbraněmi, a tak budovat důvěru mezi Smluvními stranami.
Článek 2
Rozsah
1. Tato Smlouva se vztahuje na veškeré konvenční zbraně náležející do následujících kategorií:
(a) bojové tanky;
(b) obrněná bojová vozidla;
(c) velkorážní dělostřelecké systémy;
(d) bojové letouny;
(e) bojové vrtulníky;
(f) válečné lodě;
(g) řízené střely a odpalovací zařízení; a
(h) ruční a lehké zbraně.
2. Pro účely této Smlouvy se za činnosti mezinárodního obchodu považují vývoz, dovoz, tranzit, překládka a zprostředkování, kolektivně označované jako „transfer“.
3. Tato Smlouva se nevztahuje na mezinárodní pohyby konvenčních zbraní prováděné Smluvní stranou nebo v její prospěch a za účelem jejich použití touto Smluvní stranou, pokud tyto konvenční zbraně zůstanou v jejím vlastnictví.
Článek 3
Střelivo/munice
Každá Smluvní strana vytvoří a bude udržovat vnitrostátní kontrolní systém pro regulaci vývozu střeliva a munice používaných v konvenčních zbraních uvedených v článku 2(1), z těchto zbraní odpalovaných nebo těmi zbraněmi přepravovaných na cíl a před povolením vývozu takového střeliva či takové munice uplatní ustanovení článků 6 a 7.
Článek 4
Díly a součásti
Každá Smluvní strana vytvoří a bude udržovat vnitrostátní kontrolní systém pro regulaci vývozu dílů a součástí, pokud se jedná o vývoz ve formě poskytující možnost sestavení konvenčních zbraní uvedených v článku 2(1), a před povolením vývozu takovýchto dílů a součástí uplatní ustanovení článků 6 a 7.
Článek 5
Všeobecné provádění
1. Každá Smluvní strana bude tuto Smlouvu provádět konzistentním, objektivním a nediskriminujícím způsobem, majíc na paměti zásady uvedené v této Smlouvě.
2. Každá Smluvní strana za účelem provádění ustanovení této Smlouvy vytvoří a bude udržovat vnitrostátní kontrolní systém, včetně vnitrostátní kontrolního seznamu.
3. Každé Smluvní straně se doporučuje, aby ustanovení této Smlouvy aplikovala na co nejširší sortiment konvenčních zbraní. Vnitrostátní definice kterékoliv z kategorií uvedených v článku 2 (1), písmeno (a) - (g), nesmí mít menší rozsah než popisy použité v Registru konvenčních zbraní Organizace spojených národů v době vstupu této Smlouvy v platnost. U kategorie uvedené v článku 2 (1), písmeno (h), nesmí mít národní definice menší rozsah než popisy použité v příslušných nástrojích Organizace spojených národů v době vstupu této Smlouvy v platnost.
4. Každá Smluvní strana na základě své vnitrostátní legislativy poskytne vnitrostátní kontrolní seznam Sekretariátu, který jej zpřístupní ostatním Smluvním stranám. Smluvním stranám se doporučuje, aby své kontrolní seznamy zpřístupnily veřejnosti.
5. Každá Smluvní strana přijme opatření nutná k provádění ustanovení této Smlouvy a určí kompetentní vnitrostátní orgány s cílem vytvořit účinný a transparentní vnitrostátní kontrolní systém regulující transfer konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) a položek uvedených v článcích 3 a 4.
6. Každá Smluvní strana určí jedno či několik vnitrostátní kontaktních míst pro výměnu informací o záležitostech týkajících se provádění této Smlouvy. Každá Smluvní strana oznámí Sekretariátu zřízenému podle článku 18 své/svá vnitrostátní kontaktní místo/místa a tyto informace bude udržovat aktualizované.
Článek 6
Zákazy
1. Smluvní strana nepovolí žádný transfer konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) ani položek uvedených v článcích 3 a 4, pokud by tento transfer porušoval její závazky vyplývající z opatření přijatých Radou bezpečnosti Organizace spojených národů jednající na základě ustanovení Kapitoly VII Charty Organizace spojených národů, zejména zbraňová embarga.
2. Smluvní strana nepovolí žádný transfer konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) ani položek uvedených v článcích 3 a 4, pokud by tento transfer porušoval její závazky vyplývající z mezinárodních smluv, jichž je smluvní stranou, zejména ze smluv týkajících se transferu konvenčních zbraní nebo nelegálního obchodu s nimi.
3. Smluvní strana nepovolí žádný transfer konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) ani položek uvedených v článcích 3 a 4, pokud má v době povolování k dispozici informace, že tyto zbraně by byly použity k páchání genocidy, zločinů proti lidskosti, závažnému porušování Ženevských úmluv z roku 1949, útokům proti civilním objektům či civilním osobám, které jako takové požívají ochrany, nebo jiných válečných zločinů definovaných v mezinárodních smlouvách, jichž je smluvní stranou.
Článek 7
Vývoz a posouzení vývozu
1. Pokud není vývoz zakázán podle článku 6, vyvážející Smluvní strana před povolením vývozu konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) či položek uvedených v článcích 3 a 4 v rámci své jurisdikce a svého vnitrostátního kontrolního systému a s uvážením relevantních faktorů, včetně informací poskytnutých dovážejícím Státem podle ustanovení článku 8(1), objektivním a nediskriminačním způsobem posoudí, zda tyto konvenční zbraně či položky nemohou potenciálně:
(a) narušit mír a bezpečnost nebo k takovémuto narušení přispět;
(b) být použity k:
(i) závažnému porušení mezinárodního humanitárního práva, nebo takovéto porušení umožnit;
(ii) závažnému porušení mezinárodní právo lidských práv, nebo takovéto porušení umožnit;
(iii) spáchání skutku, jenž je na základě mezinárodních úmluv či protokolů týkajících se terorismu, jichž je vyvážející Stát smluvní stranou, trestným činem, nebo takovýto skutek umožnit; nebo
(iv) spáchání skutku, jenž je na základě mezinárodních úmluv či protokolů týkajících se mezinárodního organizovaného zločinu, jichž je vyvážející Stát smluvní stranou, trestným činem, nebo takovýto skutek umožnit.
2. Vyvážející Smluvní strana rovněž zváží, zda neexistují opatření, která by mohla být přijata ke zmírnění rizik uvedených v odstavci 1, písm. (a) nebo (b), například opatření k posílení důvěry nebo programy společně vypracované a schválené vyvážejícími a dovážejícími Státy.
3. Pokud po tomto posouzení a zvážení dostupných opatření ke zmírnění rizik dospěje vyvážející Smluvní strana k názoru, že vývoz představuje převažující riziko některého z důsledků uvedených v odstavci 1, vývoz nepovolí.
4. Při posuzování vezme vyvážející Smluvní strana v úvahu riziko, že by konvenční zbraně uvedené v článku 2 (1) či položky uvedené v článcích 3 a 4 mohly být použity k páchání závažného násilí založeného na pohlaví či závažného násilí na ženách a dětech nebo páchání takového násilí umožnit.
5. Každá vyvážející Smluvní strana přijme opatření zajišťující, že všechna povolení vývozu konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) či položek uvedených v článcích 3 a 4 jsou podrobná a vydaná před uskutečněním vývozní transakce.
6. Každá vyvážející Smluvní strana poskytne příslušné informace o povolení dané vývozní transakce na vyžádání dovážející Smluvní straně a Smluvním stranám, přes jejichž území se uskutečňuje tranzit nebo na jejichž území se provádí překládka, podle svých zákonů, postupů či politiky.
7. Pokud po udělení povolení vyvážející Smluvní strana zjistí nové relevantní informace, doporučuje se jí, aby povolení znovu posoudila, případně i po konzultacích s dovážejícím Státem.
Článek 8
Dovoz
1. Každá dovážející Smluvní strana přijme opatření zajišťující, že vyvážející Smluvní straně poskytne na základě svých zákonů náležité a relevantní informace, jež vyvážející Smluvní strana využije při posuzování vývozní transakce podle článku 7. Součástí těchto opatření může být i dokumentace týkající se konečného užití nebo konečného uživatele
2. Každá dovážející Smluvní strana přijme opatření, která jí umožní v případě potřeby regulovat dovozy konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) spadající do její jurisdikce. Součástí těchto opatření mohou být dovozní systémy.
3. Každá dovážející Smluvní strana může od vyvážející Smluvní strany požadovat informace týkající se jakéhokoliv vyřizovaného nebo již uděleného povolení u vývozní transakce, u níž je dovážející Smluvní strana konečným místem určení.
Článek 9
Tranzit nebo překládka
Každá Smluvní strana přijme náležitá opatření pro regulaci tranzitu či překládky konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) probíhajících na jejím území a spadajících do její jurisdikce v souladu s příslušnými ustanoveními mezinárodního práva, pokud je takováto regulace nutná a proveditelná.
Článek 10
Zprostředkování
Každá Smluvní strana přijme opatření podle svých zákonů pro regulaci zprostředkování spadajícího do její jurisdikce a týkajícího se konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1). Součástí těchto opatření může být požadavek na registraci zprostředkovatelů nebo na písemné povolení podmiňující poskytování zprostředkovatelských služeb.
Článek 11
Odklon
1. Každá Smluvní strana účastnící se transferu konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) přijme opatření zabraňující jejich odklonu.
2. Vyvážející Smluvní strana bude usilovat o zamezení odklonu transferu konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) prostřednictvím svého vnitrostátního kontrolního systému zřízeného podle článku 5 (2), posouzením rizika odklonu vývozu a zvážením zavedení opatření snižujících rizika, například opatření k posílení důvěry nebo programů společně vypracovaných a schválených vyvážejícími a dovážejícími Státy. Další preventivní opatření mohou podle potřeby zahrnovat: prověření stran účastnících se vývozní transakce, vyžádání další dokumentace či dalších osvědčení a potvrzení, nepovolení vývozu či jiné náležité kroky.
3. Vyvážející a dovážející Smluvní strany a Smluvní strany, na jejichž území probíhá tranzit či překládka, budou v případech, kdy je to žádoucí a možné, spolupracovat a vyměňovat si informace podle svých zákonů za účelem zmírnění rizika odklonu konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1).
4. Pokud Smluvní strana zjistí odklon transferu konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1), přijme v rámci svých zákonů a v souladu s mezinárodním právem náležitá opatření k řešení této situace. Tato opatření mohou zahrnovat vyrozumění Smluvních stran, jichž se odklon může týkat, prověření odkloněných zásilek takovýchto konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) a následná opatření spočívající ve vyšetřování a právních krocích.
5. Pro lepší porozumění a zamezení odklonu transferu konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) se Smluvním stranám doporučuje, aby si navzájem vyměňovaly informace o účinných opatřeních k řešení odklonů. Součástí těchto informací mohou být informace o nezákonných aktivitách, například korupci, mezinárodních trasách sloužících pro pašování, nelegálních zprostředkovatelích, zdrojích nelegálního zboží, způsobech ukrývání, společných místech expedice nebo místech určení využívaných organizovanými skupinami zapojenými do odklonů.
6. Smluvním stranám se doporučuje, aby ostatním Smluvním stranám oznamovaly prostřednictvím Sekretariátu svá opatření přijatá k řešení odklonu transferu konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1).
Článek 12
Evidence
1. Každá Smluvní strana povede podle svých zákonů a předpisů vnitrostátní evidenci o vydaných vývozních povoleních nebo svých skutečných vývozech konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1).
2. Každé Smluvní straně se doporučuje, aby vedla evidenci konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1), které se dostávají na její území jako na cílové místo určení, nebo u nichž má proběhnout tranzit či překládka na území spadajícím pod její jurisdikci.
3. Každé Smluvní straně se doporučuje, aby v evidenci vedla následující skutečnosti: počet, hodnota, model/typ, povolené mezinárodní transfery konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1), konvenční zbraně, u nichž transfer skutečně proběhl, podrobnosti o vyvážejícím Státu/vyvážejících Státech, dovážejícím Státu/dovážejících Státech, Státech, na jejichž území probíhá tranzit či překládka, koneční uživatelé, jak je potřeba.
4. Záznamy se uchovávají nejméně deset let.
Článek 13
Ohlašování
1. Každá Smluvní strana v prvním roce následujícím po vstupu v platnost této Smlouvy u této Smluvní strany předloží v souladu s článkem 22 Sekretariátu úvodní zprávu o opatřeních přijatých za účelem provádění této Smlouvy, včetně vnitrostátních zákonů, vnitrostátních kontrolních seznamů a jiných předpisů a administrativních kroků. Každá Smluvní strana ohlásí Sekretariátu každé nové opatření přijaté za účelem provádění této Smlouvy. Zprávy budou přístupné a Sekretariát je rozešle Smluvním stranám.
2. Smluvním stranám se doporučuje, aby prostřednictvím Sekretariátu informovaly ostatní Smluvní strany o přijatých opatřeních, která se při řešení problematiky odklonu transferu konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) ukázala jako účinná.
3. Každá Smluvní strana předloží každoročně do 31. května Sekretariátu zprávu za předchozí kalendářní rok o povolených nebo uskutečněných dovozech a vývozech konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1). Zprávy budou přístupné a Sekretariát je rozešle Smluvním stranám. Zpráva předložená Sekretariátu může obsahovat stejné informace, které Smluvní strana poskytuje i v rámci dalších institucí či nástrojů Organizace spojených národů, včetně Registru konvenčních zbraní Organizace spojených národů. Ze zpráv mohou být vynechány obchodně citlivé informace či informace týkající se národní bezpečnosti.
Článek 14
Vymáhání
Každá Smluvní strana přijme náležitá opatření k vymáhání svých zákonů a předpisů, jimiž se provádějí ustanovení této Smlouvy.
Článek 15
Mezinárodní spolupráce
1. Smluvní strany budou navzájem spolupracovat v souladu se svými bezpečnostními zájmy a vlastními zákony za účelem účinného provádění této Smlouvy.
2. Smluvním stranám se doporučuje, aby v souladu se svými bezpečnostními zájmy a vlastními zákony umožnily mezinárodní spolupráci, včetně výměny informací o záležitostech společného zájmu týkajících se provádění a aplikace této Smlouvy.
3. Smluvním stranám se doporučuje, aby podle potřeby konzultovaly záležitosti společného zájmu a vyměňovaly si informace za účelem podpory provádění této Smlouvy.
4. Smluvním stranám se doporučuje, aby v souladu se svými vlastními zákony spolupracovaly za účelem provádění ustanovení této Smlouvy na vnitrostátní úrovni, včetně výměny informací o nezákonných aktivitách a jejich aktérech, a za účelem prevence a vymýcení odklonů konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1).
5. Smluvní strany si navzájem poskytnou maximální pomoc při vyšetřování, trestním řízení a soudním řízení v souvislosti s porušením vnitrostátních opatření přijatých na základě této Smlouvy, pokud se na této pomoci společně dohodnou a tato pomoc nebude v rozporu s jejich vlastními zákony.
6. Smluvním stranám se doporučuje přijmout opatření na vnitrostátní úrovni a navzájem spolupracovat s cílem zabránit, aby se transfer konvenčních zbraní uvedených v článku 2 (1) stal předmětem korupčních praktik.
7. Smluvním stranám se doporučuje, aby si vyměňovaly zkušenosti a informace o poznatcích získaných v souvislosti s jakýmkoliv aspektem této Smlouvy.
Článek 16
Mezinárodní pomoc
1. Při provádění této Smlouvy může každá Smluvní strana vyhledat pomoc, včetně pomoci právní, legislativní, technické, materiální a finanční či pomoci při budování institucí. Tato pomoc může zahrnovat řízení skladových zásob zbraní, odzbrojení, demobilizační a reintegrační programy, modelovou legislativu a účinné postupy při provádění. Každá Smluvní strana, která může pomoc poskytnout, ji na vyžádání také poskytne.
2. Každá Smluvní strana může o pomoc požádat, nabídnout ji nebo ji přijmout mimo jiné i prostřednictvím Organizace spojených národů, mezinárodních, regionálních, subregionálních či vnitrostátních organizací, nevládních organizací nebo na dvojstranném základě.
3. Smluvní strany zřídí dobrovolný svěřenský fond, který Smluvním stranám žádajícím o mezinárodní pomoc pomůže provádět tuto Smlouvu. Všem Smluvním stranám se doporučuje, aby do tohoto fondu finančně přispívaly.
Článek 17
Konference Smluvních stran
1. Prozatímní Sekretariát zřízený dle ustanovení článku 18 svolá Konferenci Smluvních stran nejdéle do jednoho roku po vstupu této Smlouvy v platnost a následně vždy podle rozhodnutí Konference Smluvních stran.
2. Konference Smluvních stran na prvním zasedání přijme na základě konsensu svá procedurální pravidla.
3. Konference Smluvních stran přijme finanční pravidla vztahující se na vlastní Konferenci i na jakékoliv doplňující orgány, které Konference může zřídit, a rovněž finanční ustanovení týkající se fungování Sekretariátu. Na každém řádném zasedání pak přijme finanční rozpočet na období do příštího zasedání.
4. Konference Smluvních stran:
(a) zkontroluje provádění této Smlouvy, včetně vývoje v oblasti konvenčních zbraní;
(b) projedná a přijme doporučení týkající se provádění a funkce této Smlouvy, zejména podporu jejímu univerzálnímu charakteru;
(c) projedná změny této Smlouvy podle článku 20;
(d) projedná otázky vyplývající z výkladu této Smlouvy;
(e) projedná úkoly a rozpočet Sekretariátu a rozhodne o nich;
(f) podle potřeby projedná zřízení doplňujících orgánů, které by zlepšily fungování této Smlouvy; a
(g) plní jakékoliv další funkce odpovídající této Smlouvě.
5. Mimořádná zasedání Konference Smluvních stran se budou konat vždy, když to Konference Smluvních stran bude považovat za nutné, nebo na základě písemné žádosti kterékoliv Smluvní strany, pokud tuto žádost podporují alespoň dvě třetiny Smluvních stran.
Článek 18
Sekretariát
1. Touto Smlouvou se zřizuje Sekretariát, jehož úkolem je pomáhat Smluvním stranám v účinném provádění této Smlouvy. Až do prvního zasedání Konference Smluvních stran prozatímní Sekretariát odpovídá za administrativní funkce uvedené v této Smlouvě.
2. Sekretariát bude dostatečně personálně zajištěn. Jeho pracovníci musejí mít potřebné znalosti zajišťující, že se Sekretariát dokáže efektivně zhostit svých povinností uvedených v odstavci 3.
3. Sekretariát je odpovědný Smluvním stranám. Při minimalizované organizační struktuře bude odpovědný za:
(a) příjem, zpřístupnění a distribuci zpráv vypracovaných na základě této Smlouvy;
(b) vedení seznamu vnitrostátních kontaktních míst a jeho zpřístupnění Smluvním stranám;
(c) spárování nabídek pomoci a žádostí o pomoc při provádění této Smlouvy a podporu mezinárodní spolupráce podle potřeby;
(d) zajištění práce Konference Smluvních stran, včetně organizačního zabezpečení a poskytování potřebných služeb pro jednání konající se v souvislosti s touto Smlouvou; a
(e) plnění ostatních povinností podle rozhodnutí Konference Smluvních stran.
Článek 19
Řešení sporů
1. Smluvní strany budou konzultovat a na základě vzájemného souhlasu spolupracovat při hledání řešení jakéhokoliv sporu, který mezi nimi může nastat v souvislosti s výkladem nebo aplikací této Smlouvy, a to prostřednictvím jednání, zprostředkování, smírčího řízení, soudního urovnání nebo jiných mírových prostředků.
2. Smluvní strany mohou na základě vzájemného souhlasu pro řešení jakéhokoliv sporu, který mezi nimi vznikne v souvislosti s výkladem nebo aplikací této Smlouvy, využít arbitráže.
Článek 20
Změny Smlouvy
1. Šest let po vstupu této Smlouvy v platnost může jakákoliv Smluvní strana navrhnout doplnění této Smlouvy. Následné změny Smlouvy může projednat pouze Konference Smluvních stran, a to každé tři roky.
2. Jakýkoliv návrh na změnu této Smlouvy se předkládá v písemné podobě Sekretariátu, který jej rozešle ostatním Smluvním stranám nejpozději 180 dní před dalším zasedáním Konference Smluvních stran, jež může návrhy projednat dle ustanovení odstavce 1. Návrh projedná další Konference Smluvních stran, jež může návrhy projednat dle ustanovení odstavce 1, pokud většina Smluvních stran oznámí Sekretariátu nejdéle 120 dnů poté, co Sekretariát návrh rozeslal, že projednání předloženého návrhu podporuje.
3. Smluvní strany vynaloží veškeré úsilí, aby u každého návrhu dosáhly konsensu. Pokud se veškeré úsilí k dosažení konsensu vyčerpalo, aniž by bylo dosaženo dohody, bude návrh přijat, pokud jej schválí hlasováním tří čtvrtinová většina Smluvních stran účastnících se a hlasujících na zasedání Konference Smluvních stran. Pro účely tohoto článku se výrazem „Smluvní strany účastnící se a hlasující na zasedání“ označují Smluvní strany přítomné na zasedání a hlasující pro návrh nebo proti němu. Depozitář o každém přijatém návrhu změny vyrozumí všechny Smluvní strany.
4. Změny přijaté podle ustanovení odstavce 3 vstoupí pro každou Smluvní stranu, která uložila svou listinu o přijetí změny u Depozitáře, v platnost devadesát dnů ode dne, kdy u Depozitáře uložila své listiny o přijetí úpravy většina ze Smluvních stran v době přijetí úpravy. U jakékoliv další Smluvní strany vstoupí změny v platnost devadesát dnů ode dne, kdy tato Smluvní strana uložila svůj dokument o přijetí dané úpravy u Depozitáře.
Článek 21
Podpis, ratifikace, přijetí, schválení nebo přístup
1. Tato Smlouva bude otevřena k podpisu všem Státům v hlavním sídle Organizace spojených národů v New Yorku od 3. června 2013 až do jejího vstupu v platnost.
2. Tato Smlouva podléhá ratifikaci, schválení nebo přijetí každého signatářského Státu.
3. Po svém vstupu v platnost bude tato Smlouva otevřena k přístupu kteréhokoliv Státu, který ji nepodepsal.
4. Ratifikační listiny, listiny o schválení, přijetí nebo přístupu se ukládají u Depozitáře.
Článek 22
Vstup v platnost
1. Tato Smlouva vstoupí v platnost devadesát dnů ode dne uložení padesáté ratifikační listiny, listiny o schválení nebo přijetí u Depozitáře.
2. Pro jakýkoliv Stát, který uložil svou ratifikační listinu, listinu o schválení, přijetí nebo přístupu po vstupu této Smlouvy v platnost vstoupí Smlouva v platnost devadesát dnů ode dne, kdy tento Stát uložil svou ratifikační listinu, listinu o schválení, přijetí nebo přístupu u Depozitáře.
Článek 23
Prozatímní provádění
Každý Stát může při podpisu nebo uložení své ratifikační listiny, listiny o schválení, přijetí nebo přístupu prohlásit, že bude články 6 a 7 až do okamžiku, kdy pro tento Stát vstoupí Smlouva v platnost, provádět prozatímně.
Článek 24
Trvání a odstoupení
1. Tato Smlouva se sjednávána dobu neurčitou.
2. Každá Smluvní strana má v rámci své svrchovanosti právo od této Smlouvy odstoupit. Svůj úmysl odstoupit oznámí Depozitáři, který vyrozumí ostatní Smluvní strany. Oznámení o odstoupení může obsahovat vysvětlení důvodů vedoucích k odstoupení. Oznámení o odstoupení vstoupí v platnost devadesát dnů od jeho převzetí Depozitářem, pokud není v oznámení o odstoupení uvedeno pozdější datum.
3. Odstoupení od Smlouvy nezbavuje odstupující Stát závazků vyplývajících z této Smlouvy a převzatých v době, kdy byl její Smluvní stranou, včetně případných finančních závazků.
Článek 25
Výhrady
1. V okamžiku podpisu, ratifikace, schválení, přijetí nebo přístupu může každý Stát formulovat své výhrady ke Smlouvě, pokud tyto výhrady nejsou neslučitelné s cílem a účelem této Smlouvy.
2. Smluvní strana se může kdykoliv těchto výhrad vzdát písemným vyrozuměním adresovaným Depozitáři.
Článek 26
Vztahy k ostatním mezinárodním dohodám
1. Provádění této Smlouvy nebrání závazkům přijatým Smluvními stranami s ohledem na stávající či budoucí mezinárodní dohody, jichž jsou nebo budou smluvními stranami, pokud jsou tyto závazky v souladu s touto Smlouvou.
2. Tato Smlouva nebude uváděna jako důvod neplatnosti dohod o obranné spolupráci mezi jejími Smluvními stranami.
Článek 27
Depozitář
Depozitářem této Smlouvy je generální tajemník Organizace spojených národů.
Článek 28
Autentické znění
Originální text této Smlouvy, jejíž znění v arabštině, čínštině, angličtině, francouzštině, ruštině a španělštině jsou stejně autentická, bude uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů.
DÁNO V NEW YORKU, druhého dubna roku dva tisíce třináct.