24/2007 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o přijetí Přílohy G Stockholmské úmluvy o perzistentních organických polutantech

24
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 6. května 2005 byla v Punta del Este, Uruguay, na prvním zasedání konference smluvních stran Stockholmské úmluvy o perzistentních organických polutantech*) přijata Příloha G.
Příloha G Stockholmské úmluvy byla přijata rozhodnutím SC-1/2 konference smluvních stran na základě svého článku 21 odst. 2 dne 6. května 2005 Úmluvy.
Příloha G vstoupí v platnost na základě svého článku 22 odst. 3 písm. c) dne 27. března 2007 a tímto dnem vstoupí v platnost i pro Českou republiku.
Anglické znění Úmluvy a její překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
Příloha G Stockholmské úmluvy
(Rozhodnutí SC-1/2 konference smluvních stran)
I. Pravidla rozhodčího řízení
Postup při rozhodčím řízení pro účely odstavce 2 písm. a) článku 18 Úmluvy je následující:
Článek 1
1. Smluvní strana může dát podnět k rozhodčímu řízení v souladu s článkem 18 Úmluvy písemným oznámením druhé straně sporu. K oznámení musí být přiloženo stanovení žalobního nároku, jakékoli podpůrné dokumenty, a v oznámení musí být uveden předmět rozhodčího řízení, zejména články Úmluvy, jejichž výkladu nebo uplatňování se řízení týká.
2. Strana uplatňující nárok oznámí sekretariátu, že strany postupují spor k rozhodčímu řízení podle článku 18. K písemnému oznámení zaslanému stranou uplatňující nárok musí být přiložen žalobní nárok a podpůrné dokumenty podle odstavce 1. Sekretariát rozešle takto obdržené informace všem smluvním stranám.
Článek 2
1. Jestliže se spor postupuje k rozhodčímu řízení podle článku 1, ustanoví se rozhodčí soud, který bude mít tři členy.
2. Každá strana sporu jmenuje jednoho rozhodce a oba takto jmenovaní rozhodci na základě společné dohody určí rozhodce třetího, který se stane předsedou rozhodčího soudu. Předseda soudu nesmí být národnosti žádné ze stran sporu, nesmí mít obvyklé bydliště na území žádné z těchto stran, nesmí být zaměstnancem žádné z nich a nesmí v daném sporu vystupovat v jakékoli jiné funkci.
3. Jde-li o spor více než dvou stran, strany, které sdílí stejný zájem, se společně dohodnou na jmenování jednoho rozhodce.
4. Volná místa rozhodců budou obsazena způsobem stanoveným pro první jmenování rozhodců.
5. Jestliže se strany nedohodnou na předmětu sporu ještě před jmenováním předsedy rozhodčího soudu, rozhodne o předmětu sporu rozhodčí soud.
Článek 3
1. Jestliže jedna ze stran sporu nejmenuje rozhodce do dvou měsíců ode dne, kdy žalovaná strana obdrží oznámení o rozhodčím řízení, druhá strana o tom může informovat generálního tajemníka Organizace spojených národů, který v další lhůtě dvou měsíců rozhodce určí.
2. Jestliže nebude ve lhůtě dvou měsíců ode dne jmenování druhého rozhodce určen předseda rozhodčího soudu, určí předsedu generální tajemník Organizace spojených národů na žádost jedné ze stran, a to v další lhůtě dvou měsíců.
Článek 4
Rozhodčí soud je povinen činit rozhodnutí v souladu s ustanoveními Úmluvy a s mezinárodním právem.
Článek 5
Jestliže se strany sporu nedohodnou jinak, určí si rozhodčí soud vlastní procesní pravidla.
Článek 6
Rozhodčí soud může na žádost jedné ze stran navrhnout nezbytné předběžné ochranné opatření.
Článek 7
Strany sporu jsou povinny usnadnit práci rozhodčího soudu, především využít všechny prostředky, které mají k dispozici, a
a) poskytnout rozhodčímu soudu veškeré důležité dokumenty, informace a prostředky a
b) umožnit mu, bude-li to nutné, předvolat svědky nebo znalce a získat od nich důkazy.
Článek 8
Strany a rozhodci jsou povinni chránit důvěrnost všech informací, které důvěrně obdrželi v průběhu řízení u rozhodčího soudu.
Článek 9
Náklady rozhodčího soudu nesou strany sporu rovným dílem, pokud rozhodčí soud z důvodů zvláštních okolností případu nestanoví jinak. Rozhodčí soud je povinen vést záznamy o veškerých svých nákladech a poskytnout stranám jejich konečné vyúčtování.
Článek 10
Strana, která má na předmětu sporu právní zájem a rozhodnutí o sporu se ji může dotknout, může se souhlasem rozhodčího soudu do řízení zasahovat.
Článek 11
Rozhodčí soud může vyslechnout protinávrhy, které vyplynou přímo z předmětu sporu, a rozhodnout o nich.
Článek 12
O procesních i hmotně právních otázkách předmětu sporu rozhoduje rozhodčí soud většinou hlasů svých členů.
Článek 13
1. Jestliže se jedna ze stran sporu nedostaví k rozhodčímu soudu nebo neuplatní svou obhajobu, druhá strana může požádat soud, aby v řízení pokračoval a vynesl rozhodnutí. Nepřítomnost jedné ze stran nebo skutečnost, že strana neuplatní svou obhajobu, není překážkou řízení.
2. Před vynesením konečného rozhodnutí je rozhodčí soud povinen přesvědčit se, že žaloba je z věcného i právního hlediska odůvodněná.
Článek 14
Rozhodčí soud je povinen vynést konečné rozhodnutí do pěti měsíců ode dne, kdy byl ustaven v plném počtu, pokud nepovažuje za nutné prodloužit tuto lhůtu o dobu, která by neměla přesáhnout dalších pět měsíců.
Článek 15
Konečné rozhodnutí rozhodčího soudu se musí omezit na předmět sporu a musí v něm být uvedeno odůvodnění, na němž se zakládá. Musí obsahovat jména zúčastněných členů a datum vynesení konečného rozhodnutí. Kterýkoliv člen soudu může ke konečnému rozhodnutí přiložit samostatný nebo nesouhlasný názor.
Článek 16
Nález je pro obě strany sporu závazný. Výklad Úmluvy obsažený v rozhodnutí je závazný také pro smluvní stranu, která do sporu zasahuje podle výše uvedeného článku 10, a to pokud jde o skutečnosti, které vedly k jejímu zapojení do sporu. Proti nálezu se nelze odvolat, pokud se strany sporu předem nedohodly na odvolacím řízení.
Článek 17
Jakýkoli spor, který by vznikl mezi stranami vázanými konečným rozhodnutím podle výše uvedeného článku 16 a týkal by se výkladu nebo způsobu provedení tohoto rozhodnutí, může kterákoli z těchto stran předložit k rozhodnutí rozhodčímu soudu, který rozhodnutí vydal.
B. Pravidla smírčího řízení
Postup při smírčím řízení ve smyslu odstavce 6 článku 18 Úmluvy je následující:
Článek 1
1. Žádost strany sporu o zřízení smírčí komise v návaznosti na odstavec 6 článku 18 bude zaslána v písemné formě sekretariátu. Sekretariát bezodkladně informuje o této skutečnosti všechny smluvní strany.
2. Smírčí komise se skládá ze tří členů, pokud se strany nedohodnou jinak. Každá z dotčených stran jmenuje jednoho člena a ti společně zvolí předsedu komise.
Článek 2
V případě sporu mezi více než dvěma stranami, strany, které sdílí stejný zájem, se společně dohodnou na jmenování svých členů komise.
Článek 3
Jestliže nebudou členové komise jmenováni do dvou měsíců ode dne, kdy sekretariát obdržel písemnou žádost uvedenou v článku 1, generální tajemník Organizace spojených národů jmenuje na základě žádosti jedné ze stran tyto členy v další lhůtě dvou měsíců.
Článek 4
Jestliže nebude předseda smírčí komise určen do dvou měsíců poté, co byl jmenován druhý člen komise, generální tajemník Organizace spojených národů jmenuje na základě žádosti jedné ze stran předsedu v další lhůtě dvou měsíců.
Článek 5
1. Jestliže se zúčastněné strany sporu nedohodnou jinak, určí si smírčí komise vlastní procesní pravidla.
2. Strany a členové komise jsou povinni chránit důvěrnost všech informací, které důvěrně obdrželi v průběhu řízení u rozhodčího soudu.
Článek 6
Smírčí komise rozhoduje většinou hlasů svých členů.
Článek 7
Smírčí komise vyhotoví zprávu s doporučením pro rozhodnutí o sporu do dvanácti měsíců ode dne, kdy byla ustanovena. Strany jsou povinny tuto zprávu v dobré víře uvážit.
Článek 8
O jakékoli neshodě týkající se působnosti smírčí komise zabývat se jí předloženou věcí rozhodne komise.
Článek 9
Náklady na jednání komise ponesou zúčastněné strany sporu, a to dílem, na němž se dohodnou. Komise si vede záznamy o veškerých svých nákladech a stranám předloží jejich konečné vyúčtování.

*) Stockholmská úmluva o perzistentních organických polutantech, přijatá ve Stockholmu dne 22. května 2001, byla vyhlášena pod č. 40/2006 Sb. m. s.