280/1993 Sb.
Sdělení ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi vládou České republiky a vládou Republiky Uzbekistán o obchodně-ekonomické a vědeckotechnické spolupráci

280
SDĚLENÍ
ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 10. září 1993 byla v Taškentu podepsána Dohoda mezi vládou České republiky a vládou Republiky Uzbekistán o obchodně-ekonomické a vědeckotechnické spolupráci.
Dohoda na základě svého článku 17 vstoupila v platnost dnem 10. září 1993 a tímto dnem pozbyla platnosti ve vztazích mezi Českou republikou a Republikou Uzbekistán Dohoda mezi vládou České a Slovenské Federativní Republiky a vládou Republiky Uzbekistán o obchodně ekonomických vztazích a vědeckotechnické spolupráci ze dne 12. května 1992, vyhlášená pod č. 485/1992 Sb.
České znění Dohody se vyhlašuje současně.
Do ruského znění Dohody, jež je pro její výklad rozhodné, lze nahlédnout na ministerstvu zahraničních věcí a ministerstvu průmyslu a obchodu.


DOHODA
mezi vládou České republiky a vládou Republiky Uzbekistán o obchodně-ekonomické a vědeckotechnické spolupráci
Vláda České republiky a vláda Republiky Uzbekistán, dále nazývané Smluvní strany,
řídíce se přáním rozvíjet a prohlubovat obchodní a ekonomické vztahy a vědeckotechnickou spolupráci,
ve snaze rozšiřovat obchodní styky mezi oběma státy na zásadách rovnoprávnosti a vzájemné výhodnosti,
přihlížejíce k hlubokým změnám, ke kterým dochází v politickém a ekonomickém systému České republiky a Republiky Uzbekistán,
usilujíce o postupnou integraci ekonomik obou států do světového hospodářství,
v souladu s mezinárodním právem a v rámci právních řádů platných v obou státech,
se dohodly o následujícím:
Článek 1
Smluvní strany budou v souladu s právním řádem platným v obou zemích napomáhat obchodu, ekonomické a vědeckotechnické spolupráci na dlouhodobém a stabilním základě, rozvoji přímých dvoustranných vnějších ekonomických vztahů mezi podniky, organizacemi, institucemi, firmami a společnostmi obou států (dále nazývanými subjekty).
Článek 2
Smluvní strany si poskytnou navzájem doložku nejvyšších výhod, pokud jde o cla a všechny ostatní poplatky a daně, které se týkají dovozu a vývozu zboží vyrobeného na území druhé země či směřujícího na území druhé země nebo tranzitu zboží.
Článek 3
Veškeré výhody a privilegia, poskytované jednou ze Smluvních stran jakémukoliv druhu zboží vyrobenému na území třetího státu či směřujícímu do tohoto státu, se musí v plné míře vztahovat také na analogické zboží vyrobené na území druhé země či směřující na území druhé země.
Článek 4
Ustanovení článků 2 a 3 se nevztahují na výhody a privilegia, které jedna ze Smluvních stran poskytuje či poskytne v budoucnu:
a) sousedním státům za účelem rozvoje pohraničního obchodu,
b) státům, které jsou spolu s ní členy celní unie či pásma volného obchodu nebo kterékoliv jiné regionální asociace pro ekonomickou spolupráci.
Článek 5
Smluvní strany si budou poskytovat licence či povolení na dovoz a vývoz zboží, pokud to vyžaduje jejich právní řád, za podmínek neméně příznivých, než jako jsou poskytovány kterémukoliv jinému státu.
Článek 6
Smluvní strany budou stimulovat a podporovat přímé kontakty mezi svými fyzickými a právnickými osobami, jako jsou vzájemné návštěvy delegací a podnikatelů, účast na veletrzích a výstavách, výměna informací.
Smluvní strany budou napomáhat zřizování zastupitelství a filiálek subjektů vnějších ekonomických vztahů, společností, firem, bank a jiných organizací na území svých zemí v souladu s právním řádem platným v obou zemích.
Článek 7
1. Smluvní strany budou v rámci svých možností a v souladu se svým platným právním řádem napomáhat obchodně-ekonomické, průmyslové, technické a vědeckotechnické spolupráci mezi subjekty obou zemí.
2. Smluvní strany se dohodly, že existují perspektivní možnosti spolupráce při budování společných podniků a jejich filiálek, v přímých investicích ve všech oblastech ekonomiky, v napomáhání předávání technologií a know-how, jakož i výměně licencí a patentů, zejména v následujících oblastech:
- zemědělství, zpracování, skladování a přeprava zemědělské produkce,
- strojírenství,
- textilní průmysl,
- lehký průmysl, včetně výroby finální produkce špičkové kvality schopné konkurence,
- výroba nábytku,
- zdravotnictví, farmaceutický a zdravotnický průmysl,
- stavební průmysl, včetně výroby stavebních materiálů a zařízení,
- rozvoj spojových prostředků,
- ochrana životního prostředí,
- poskytování průmyslových, bankovních, finančních a marketingových služeb,
- výměna informací, dokumentace a publikací průmyslové, statistické, právnické a jiné povahy.
3. Smluvní strany vycházejíce z nutnosti vytvářet ekonomicky výhodné a ekologicky bezpečné systémy infrastruktury se dohodly věnovat zvláštní pozornost spolupráci v oblasti energetiky, výstavby silniční sítě, dopravních prostředků, telekomunikací a vodního hospodářství.
4. Smluvní strany se přitom dohodly, že ve všech oblastech spolupráce je nutno realizovat projekty v souladu se špičkovou technologií, odpovídající světovým ekologickým standardům.
Článek 8
Smluvní strany, přihlížejíce k rozvoji tržních ekonomických vztahů v obou zemích, potvrzují oboustranný zájem na vytváření podmínek, v souladu s právním řádem platným v obou zemích, pro pohyb kapitálu, sdružování investic obou zemí k realizaci významných projektů, na účasti subjektů obou států v rozvoji volných ekonomických pásem a v procesu privatizace.
Smluvní strany budou vytvářet příznivé podmínky pro rozvoj společné podnikatelské činnosti včetně podpory a ochrany investic a zamezení dvojího zdanění.
Článek 9
Smluvní strany jsou zajedno v tom, že cestovní ruch může významně přispět k prohlubování dvoustranných vnějších ekonomických vztahů, a budou proto napomáhat jeho rozvoji v rámci platného právního řádu a na základě obecně uznávaných mezinárodních norem a pravidel.
Ekonomická a technická spolupráce v oblasti cestovního ruchu a také v rozvoji příslušné infrastruktury se bude uskutečňovat na základě zásad ochrany životního prostředí a organizace cestovního ruchu na kvalitní úrovni.
Článek 10
Smluvní strany, respektujíce užitečnost a nezbytnost aktivnější účasti malých a středních podniků v dvoustranných vnějších ekonomických vztazích, budou napomáhat v rámci právních řádů platných v obou státech vytváření příznivých právních, organizačních a jiných podmínek pro rozšiřování spolupráce mezi nimi.
Článek 11
V rámci existujících možností budou Smluvní strany napomáhat přípravě odborníků a manažerů především v oblasti zahraničního obchodu, řízení ekonomiky, malého podnikání, bankovnictví, pojišťovnictví a finančnictví.
Článek 12
Dovoz a vývoz zboží a služeb se bude uskutečňovat na základě kontraktů uzavřených mezi fyzickými a právnickými osobami obou států za světové ceny v souladu s právním řádem platným v obou zemích a mezinárodní obchodní praxí.
Podle této dohody se zúčtování může provádět v jakékoliv formě uznávané mezinárodní bankovní praxí. Příslušné banky obou zemí mohou uzavřít příslušnou dohodu o způsobu zúčtování mezi subjekty obou zemí.
Článek 13
Veškerá zúčtování obchodního a neobchodního rázu mezi subjekty obou zemí se budou provádět ve volně směnitelných měnách.
Článek 14
Fyzické a právnické osoby obou států mohou dovážet nebo vyvážet zboží a služby z jednoho státu do druhého za podmínek vstřícného obchodu, leasingu, aukční koupě, na kompenzačním základě či kterýchkoliv jiných forem obchodní spolupráce v souladu s právním řádem platným v obou státech.
Článek 15
Pro posouzení průběhu plnění této dohody nebo jeho nezbytného usměrňování se budou zplnomocnění představitelé Smluvních stran setkávat střídavě ve svých zemích na požádání jedné ze Smluvních stran.
Smluvní strany nevylučují možnost posuzovat na úrovni příslušných orgánů vzájemné dodávky zboží a služeb, které mají význam pro prioritní potřeby jejich ekonomik.
Článek 16
1. Smluvní strany doporučují svým podnikům řešit spory v prvé řadě prostřednictvím přátelského jednání.
2. V rámci právního řádu platného v obou státech a v souladu s ujednáními obsaženými v kontraktech uzavřených mezi podniky doporučují Smluvní strany uplatňovat arbitráž pro řešení sporných otázek mezi subjekty obou zemí na základě arbitrážních pravidel vypracovaných Komisí OSN pro právo mezinárodního obchodu (UNCITRAL) a na základě vzájemné dohody zapojovat arbitrážní orgány jedné ze Smluvních stran či arbitráž jednoho z účastnických států Úmluvy o uznání a výkonu cizích rozhodčích nálezů (New York, 1958).
Článek 17
Tato dohoda nabývá platnosti dnem jejího podpisu a bude v platnosti do té doby, dokud jedna ze Smluvních stran nejméně 6 měsíců před začátkem kalendářního roku nevyrozumí písemně druhou Smluvní stranu o svém záměru vypovědět platnost Dohody.
Podmínky a termíny této dohody se vztahují na všechny kontrakty uzavřené v době její platnosti a nesplněné do doby, než pozbyla platnost.
Změny a doplňky této dohody budou prováděny na základě vzájemného souhlasu Smluvních stran.
Podpisem této dohody ve vztazích mezi Českou republikou a Republikou Uzbekistán pozbývá platnosti Dohoda mezi vládou České a Slovenské Federativní Republiky a vládou Republiky Uzbekistán o obchodně-ekonomických vztazích a vědeckotechnické spolupráci z 12. května 1992, uzavřená v Taškentu.
Dáno v Taškentu dne 10. září 1993 ve dvou původních vyhotoveních, každé v českém, uzbeckém a ruském jazyce, přičemž všechny tři texty mají stejnou platnost.
V případě, že dojde k rozdílnému výkladu textu této dohody, bude vzat za základ text v ruském jazyce.
Za vládu České republiky:
Ing. Vladimír Dlouhý CSc. v. r.
ministr průmyslu a obchodu
Za vládu Republiky Uzbekistán:
Anatolij N. Vozněnko v. r.
místopředseda vlády