1395/1946 Ú. l. I
Vyhláška ministra ochrany práce a sociální péče o placené dovolené na zotavenou ve stavebních a vedlejších stavebních živnostech v roce 1946.

1395.
Vyhláška
ministra ochrany práce a sociální péče
ze dne 5. června 1946
o placené dovolené na zotavenou ve stavebních a vedlejších stavebních živnostech v roce 1946.
Podle předpisů o provádění mzdové politiky stanovím v dohodě se zúčastněnými ministry tuto úpravu placené dovolené na zotavenou zaměstnanců ve stavebních a vedlejších stavebních živnostech v roce 1946.

§ 1.
Vyhláška se vztahuje:
1. místně: na celé území Československé republiky.
2. věcně: na všechny závody a závodní oddělení stavebního průmyslu, stavebních a vedlejších stavebních živností. Stavebním průmyslem a stavebními živnostmi podle této vyhlášky jsou závody, které provádějí pozemní a inženýrské stavby (silniční, mostní, tunelové, železniční, zemní, vodní, vodohospodářské a pod.), jakož i kanalisační, kabelové a podobné práce.
Této vyhlášce podléhají zejména veškeré druhy staveb z oboru inženýrského, stavitelského, zednického, tesařského a studnařského, dále všechny druhy pozemních prací stavebních, prováděné ve vlastní režii stavebníka.
Vedlejšími stavebními živnostmi podle této vyhlášky jsou závody, které vykonávají tyto práce: malířské, natěračské a lakýrnické, štukatérské, dlaždičské, pokryvačské a asfaltérské, kladení desek, obkládaček, jakož i práce teracářské, isolační včetně isolací tepelných, chladicích a zvukových, jakož i práce utěsňovací. Vyhláška se vztahuje také na všechna ke stavebním podnikům patřící pracoviště, dílny, sklady, ložiště a přípravny materiálu, dále na stavební oddělení podniků jiných oborů, provádějí-li stavební práce.
Přípravnami materiálu se rozumějí na př. lomy, štěrkovny a pískovny, které jsou otevřeny nebo založeny výlučně pro příslušnou stavbu téhož podnikatele nebo téhož stavebníka.
3. Osobně: na všechny zaměstnance včetně mladistvých do 18 let, podléhající zákonu č. 221/1924 Sb., o nemocenském, invalidním a starobním pojištění v platném znění (s výjimkou učňů).
4. Časově: na rok 1946.
§ 2.
(1) Výměra dovolené činí 2 kalendářní týdny, není-li zaměstnanec zaměstnán v témž oboru nebo v téže skupině povoláni déle než 5 roků.
(2) Výměra dovolené uvedená v odstavci 1 se zvyšuje o:
a) 1 kalendářní týden u zaměstnanců, kteří pracují v témž oboru nebo v téže skupině povolání alespoň 5 roků nebo dosáhli věku 50 roků,
b) 2 kalendářní týdny u zaměstnanců, kteří jsou zaměstnáni déle než 15 roků v témž oboru nebo v téže skupině povolání.
(3) Zaměstnancům mladším 18 roků náleží 3 kalendářní týdny.
(4) Skutečnosti rozhodné pro výměru dovolené určují se podle stavu 1. ledna roku, v němž dovolená přísluší.
§ 3.
(1) Má-li zaměstnanec nárok na dovolenou v trvání 2 kalendářních týdnů, jest zaměstnavatel povinen vyplatiti mu při každé výplatě jako dodatek ke mzdě 6% z hrubé mzdy včetně všech po právu mu příslušejících příplatků.
(2) Má-li zaměstnanec nárok na dovolenou v trvání 3 kalendářních týdnů, jest zaměstnavatel povinen vyplatiti mu při každé výplatě jako dodatek ke mzdě 9% z hrubé mzdy včetně všech po právu mu příslušejících příplatků.
(3) Má-li zaměstnanec nárok na dovolenou v trvání 4 kalendářních týdnů, jest zaměstnavatel povinen vyplatiti mu při každé výplatě jako dodatek ke mzdě 12% z hrubé mzdy včetně všech po právu mu příslušejících příplatků.
§ 4.
Zaměstnancům, kterým byla poskytnuta dovolená nebo její část a kterým byla vyplacena částka příslušející jim po dobu dovolené za rok 1946 přede dnem, kdy tato vyhláška nabyla účinnosti, podle dosavadních předpisů v menší výměře, než by odpovídala ustanovením této vyhlášky, přísluší nárok na dodatek dovolené, jakož i na dodatek částky vyplacené na dovolenou, rovnající se rozdílů mezi výměrou skutečně poskytnuté dovolené a úplaty za ni a výměrou i úplatou příslušející mu podle této vyhlášky.
§ 5.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

Ministr:
Dr. Šoltész v. r.