85/2009 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Evropské dohody o osobách účastnících se řízení před Evropským soudem pro lidská práva

85
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 5. března 1996 byla ve Štrasburku otevřena k podpisu Evropská dohoda o osobách účastnících se řízení před Evropským soudem pro lidská práva.
Jménem České republiky byla Dohoda podepsána ve Štrasburku dne 10. října 1997.
S Dohodou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky Dohodu ratifikoval. Ratifikační listina České republiky byla uložena u generálního tajemníka Rady Evropy, depozitáře Dohody, dne 24. června 1998.
Při ratifikaci Úmluvy bylo učiněno prohlášení České republiky, že ustanovení článku 4 odstavce 2 písmena a) Dohody nebude uplatňováno vůči státním občanům České republiky.
Dohoda vstoupila v platnost na základě svého článku 8 odst. 1 dne 1. ledna 1999 a tímto dnem vstoupila v platnost i pro Českou republiku.
Anglické znění Dohody a její překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
Evropská dohoda
o osobách účastnících se řízení před
Evropským soudem pro lidská práva
Členské státy Rady Evropy, které podepsaly tuto Dohodu,
majíce na zřeteli Úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod, podepsanou dne 4. listopadu 1950 v Římě (dále jen „Úmluva“);
odvolávajíce se na Evropskou dohodu o osobách účastnících se řízení před Evropskou komisí a Soudem pro lidská práva, podepsanou dne 6. května 1969 v Londýně;
majíce na zřeteli Protokol č. 11 k Úmluvě, který restrukturalizuje kontrolní mechanismus Úmluvy, podepsaný dne 11. května 1994 ve Štrasburku (dále jen „Protokol č. 11 k Úmluvě“), kterým se vytváří stálý Evropský soud pro lidská práva (dále jen „Soud“), aby nahradil Evropskou komisi a Soud pro lidská práva;
berouce ve světle tohoto vývoje v úvahu, že pro lepší uskutečňování cílů Úmluvy je vhodné, aby byly osobám účastnícím se řízení před Soudem přiznány jisté imunity a výhody novou Dohodou, Evropskou dohodou o osobách účastnících se řízení před Evropským soudem pro lidská práva (dále jen „tato Dohoda“),
dohodly se na následujícím:
Článek 1
1. Tato Dohoda se vztahuje na:
a) kterékoliv osoby účastnící se řízení před Soudem jako strany, jejich zástupce a poradce;
b) svědky a znalce předvolané Soudem a další osoby přizvané předsedou Soudu k účasti na řízení.
2. Pro účely této Dohody zahrnuje výraz „Soud“ komise, komory, kolegium senátu, senát a soudce. Výraz „účastnit se řízení“ zahrnuje oznámení za účelem podání stížnosti proti státu, který je stranou Úmluvy.
3. Jestliže při výkonu své funkce podle článku 46 odstavce 2 Úmluvy Výbor ministrů předvolá některou osobu uvedenou výše v odstavci 1 nebo ji vyzve k předložení písemného prohlášení, ustanovení této Dohody se vztahují také na ni.
Článek 2
1. Osoby uvedené v odstavci 1 článku 1 této Dohody požívají imunity v rámci řízení, pokud jde o jejich ústní nebo písemná vyjádření, učiněná před Soudem, nebo o listiny nebo jiné důkazy, které mu předložily.
2. Tato imunita se nevztahuje na žádná vyjádření, doklady nebo důkazy předložené Soudu, která jsou sdělována mimo Soud.
Článek 3
1. Smluvní strany uznávají právo osob uvedených v odstavci 1 článku 1 této Dohody svobodně si dopisovat se Soudem.
2. V případě osob zadržených zahrnuje výkon tohoto práva zejména, že:
a) jejich korespondence musí být odesílána a doručována bez nepřiměřených průtahů a beze změn;
b) takové osoby nesmí být podrobeny žádnému kárnému opatření pro jakékoli sdělení odeslané náležitým způsobem Soudu;
c) takové osoby mají právo, jde-li o stížnost podanou Soudu a o řízení s ní spojené, dopisovat si a radit se s právním poradcem oprávněným vystupovat před soudy země, kde jsou zadržovány, aniž by je mohl slyšet někdo jiný.
3. Do provádění předchozích odstavců smí veřejný orgán zasahovat, jen pokud jde o zásah v souladu se zákonem a v demokratické společnosti nezbytný v zájmu národní bezpečnosti, vyhledávání a stíhání některého trestného činu nebo ochrany zdraví.
Článek 4
1. a) Smluvní strany se zavazují nebránit osobám, uvedeným v odstavci 1 článku 1 této Dohody, ve volném pohybu a cestování, za účelem účasti v řízení před Soudem a následného návratu
b) Na takový pohyb a cestování smí být uložena jen omezení, která jsou ve shodě se zákonem a v demokratické společnosti nezbytná v zájmu národní bezpečnosti nebo udržení veřejného pořádku, předcházení zločinnosti, ochrany zdraví nebo morálky a ochrany práv a svobod jiných.
2. a) V zemích průjezdu a v zemích, kde se koná řízení, nesmějí být tyto osoby stíhány, zadrženy nebo podrobeny jinému omezení osobní svobody pro činy nebo odsouzení, k nimž došlo před započetím cesty.
b) Kterákoli smluvní strana může při podpisu, ratifikaci, přijetí nebo schválení této Dohody prohlásit, že ustanovení tohoto odstavce neuplatní vůči svým vlastním státním příslušníkům. Takové prohlášení může být kdykoli odvoláno oznámením zaslaným generálnímu tajemníkovi Rady Evropy.
3. Smluvní strany se zavazují umožnit návrat na své území všem těmto osobám, které na něm započaly svou cestu.
4. Ustanovení odstavců 1 a 2 tohoto článku se neuplatní, pokud zúčastněná osoba měla možnost během patnácti po sobě jdoucích dní poté, kdy Soud již nevyžadoval její přítomnost, vrátit se do země, kde začala její cesta.
5. V případech, kdy dojde ke střetu povinností smluvní strany, vyplývajících z odstavce 2 tohoto článku, a povinností vyplývajících z některé smlouvy Rady Evropy, smlouvy o vydání nebo jiné smlouvy o vzájemné pomoci ve věcech trestních uzavřené s jinými smluvními stranami, mají ustanovení odstavce 2 tohoto článku přednost.
Článek 5
1. Imunity a výhody se přiznávají osobám uvedeným v odstavci 1 článku 1 této Dohody jen k zajištění svobody projevu a nezávislosti nezbytných k plnění jejich funkcí, úkolů nebo povinností nebo k výkonu jejich práv ve vztahu k Soudu.
2. a) Pouze Soud je příslušný zrušit zcela nebo částečně imunitu zaručenou odstavcem 1 článku 2 této Dohody; má nejen právo, ale povinnost zrušit imunitu ve všech případech, kdy by dle jeho názoru překážela výkonu spravedlnosti a její úplné nebo částečné zrušení nebylo na škodu účelu vymezenému v odstavci 1 tohoto článku.
b) Soud může zrušit imunitu buď z úřední moci nebo na žádost kterékoli smluvní strany nebo kterékoli zúčastněné osoby.
c) Rozhodnutí o zrušení imunity nebo o zamítnutí tohoto zrušení se odůvodní.
3. Jestliže některá smluvní strana potvrdí, že zrušení imunity zaručené odstavcem 1 článku 2 této Dohody je nezbytné pro účely trestního stíhání z důvodu ohrožení národní bezpečnosti, Soud imunitu v rozsahu stanoveném tímto potvrzením zruší.
4. Vyjde-li najevo skutečnost, která by vzhledem ke své povaze mohla mít rozhodující vliv a která v době rozhodnutí o zamítnutí zrušení imunity byla žadateli neznáma, může tento podat Soudu žádost novou.
Článek 6
Žádné ustanovení této Dohody nebude vykládáno tak, aby omezovalo nebo rušilo povinnosti převzaté smluvními stranami podle Úmluvy nebo protokolů k ní.
Článek 7
1. Tato Dohoda je otevřena k podpisu členským státům Rady Evropy, jež mohou vyjádřit svůj souhlas být jí vázány:
a) podpisem bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení;
b) podpisem s výhradou ratifikace, přijetí nebo schválení, po němž následuje ratifikace, přijetí nebo schválení.
2. Ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo schválení budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropy.
Článek 8
1. Tato Dohoda vstoupí v platnost první den měsíce následujícího po uplynutí lhůty jednoho měsíce po dni, kdy deset členských států Rady Evropy vyjádří souhlas být vázáno Dohodou podle ustanovení článku 7, nebo po vstupu Protokolu č. 11 v platnost, podle toho, co nastane později.
2. Pro každý členský stát, který později vyjádří svůj souhlas být vázán touto Dohodou, vstoupí v platnost první den měsíce následujícího po uplynutí lhůty jednoho měsíce po dni podpisu nebo uložení ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo schválení.
Článek 9
1. Každý smluvní stát může při uložení své ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo schválení nebo kdykoli později rozšířit provádění této Dohody prohlášením zaslaným generálnímu tajemníkovi Rady Evropy na kterékoli území uvedené v tomto prohlášení a za jehož mezinárodní styky je odpovědný nebo za něž je oprávněný přebírat závazky.
2. Tato Dohoda vstoupí v platnost na území nebo územích označených v prohlášení podle odstavce 1 prvním dnem měsíce, který následuje po uplynutí jednoho měsíce ode dne přijetí prohlášení generálním tajemníkem.
3. Každé prohlášení učiněné podle odstavce 1 může být odvoláno, pokud jde o kterékoli území uvedené v tomto prohlášení, za podmínek stanovených pro vypovězení v článku 10 této Dohody.
Článek 10
1. Tato Dohoda má časově neomezenou platnost.
2. Každá smluvní strana může vypovědět tuto Dohodu sdělením zaslaným generálnímu tajemníkovi Rady Evropy.
3. Tato výpověď nabude účinnosti šest měsíců ode dne, kdy generální tajemník takové sdělení obdržel. Výpověď nemůže zprostit smluvní stranu závazků, které mohly vzniknout z této Dohody vůči kterékoli osobě uvedené v odstavci 1 článku 1.
Článek 11
Generální tajemník Rady Evropy oznámí členským státům Rady:
a) každý podpis;
b) uložení každé ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo schválení;
c) vstup této Dohody v platnost podle článků 8 a 9;
d) každý jiný úkon, notifikaci nebo prohlášení týkající se této Dohody.
Na důkaz toho níže podepsaní, kteří k tomu byli náležitě zmocněni, podepsali tuto Dohodu.
Dáno ve Štrasburku, dne 5. března 1996, v jazyce anglickém a francouzském, přičemž obě znění mají stejnou platnost, v jednom vyhotovení, které bude uloženo v archivu Rady Evropy. Jejich ověřené kopie zašle generální tajemník Rady Evropy všem členským státům Rady Evropy.