59/2019 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí, kterým se vyhlašuje změna přílohy I Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozónu k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států 

59
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 4. května 2012 byla v Ženevě přijata změna přílohy I Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozónu k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států1).
Se změnou Protokolu vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky podepsal listinu o přijetí změny Protokolu.
Změna Protokolu vstoupila v platnost na základě článku 13 odst. 4 Protokolu dne 5. června 2013 a tímto dnem vstoupila v platnost i pro Českou republiku.
Anglické znění změny Protokolu a její překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
ECE/EB.AIR/111/Add.1
Rozhodnutí 2012/1
Změna přílohy I Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu z roku 1999
Smluvní strany Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu z roku 1999, které se sešly na třicátém zasedání výkonného orgánu,
se rozhodly změnit přílohu I Protokolu o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozonu z roku 1999 (Göteborského protokolu) k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států následovně:
Článek 1
Změna přílohy I
1. V odstavci 1:
(a) Slova “Příručkou metodik a kritérií pro mapování kritických zátěží/úrovní a geografických oblastí, kde jsou překračovány” se nahrazují slovy “Příručkou metodik a kritérií pro modelování a mapování kritických zátěží a úrovní a účinků, rizik a trendů znečišťování ovzduší“;
(b) Slova “tyto jevy v úvahu neberou” na konci čtvrté věty se nahrazují slovy “jsou takové zátěže, které — z dlouhodobého hlediska — nemají nepříznivé účinky na strukturu a funkce ekosystémů”;
(c) Na konec páté věty se doplňují slova“, jako je příjem vegetací“;
(d) Za slova “smluvními stranami” v poslední větě se doplňují slova “a schválené výkonným orgánem”; a
(e) Slova “emisních stropů” v poslední větě se nahrazují slovy “závazků snížení emisí“.
2. Odstavec 2 se nahrazuje následujícím textem:

2. V Kanadě se kritické zátěže kyselé depozice a geografické oblasti, kde jsou překračovány, stanovují a mapují pro jezera a lesní ekosystémy vyšších poloh za použití vědeckých metodik a kritérií podobných metodikám a kritériím uvedeným v Příručce metodik a kritérií pro modelování a mapování kritických zátěží a úrovní a účinků, rizik a trendů znečišťování ovzduší, vypracované na základě úmluvy. Hodnoty kritické zátěže pro celkovou síru a dusík a hodnoty jejich překračování byly zmapovány v celé Kanadě (jižně od 60° severní šířky) a jsou vyjádřeny v ekvivalentech kyselosti na hektar za rok (ekv./ha/rok) (Vědecké posouzení kyselé depozice v Kanadě, 2004; Kanadská rada ministrů životního prostředí, 2008).
Provincie Alberta rovněž upravila klasifikační systémy obecné kritické zátěže používané pro půdy v Evropě z hlediska potenciální acidity, pro definici půd jako vysoce citlivých, středně citlivých a necitlivých na kyselou depozici. Pro každou skupinu půd jsou definovány kritické a cílové zátěže a zátěže pro provádění monitoringu, a podle potřeby jsou předepsány akce v rámci řízení, na základě Rámce řízení kyselé depozice v Albertě.
3. Odstavec 3 se nahrazuje následujícím textem:

3. Tyto zátěže a účinky se využívají při činnostech integrovaného posuzování, včetně toho, že poskytují údaje pro mezinárodní úsilí o posouzení reakce ekosystémů na zátěž acidifikujícími sloučeninami, a poskytují vodítko pro stanovení závazků snížení emisí a/nebo snížení pro Kanadu v příloze II.
4. Odstavec 4 se nahrazuje následujícím textem:

4. Ve Spojených státech amerických se účinky acidifikace vyhodnocují posouzením citlivosti a reakce ekosystémů na zátěž acidifikujícími sloučeninami, za použití vědeckých metodik a kritérií, která prošla kritickým zhodnocením, přičemž se zohledňují nejistoty spojené s procesy koloběhu dusíku uvnitř ekosystémů. Nepříznivé vlivy na vegetaci a ekosystémy se poté berou v úvahu při stanovování sekundárních národních norem pro kvalitu vnějšího ovzduší pro NOx a SO2. Modely Modelování integrovaného posuzování a normy kvality ovzduší se využívají jako vodítko pro stanovení závazků snížení emisí a/nebo snížení emisí pro Spojené státy americké v příloze II.
5. V nadpisu před odstavcem 5 se před slova “Pro smluvní strany v geografickém rozsahu EMEP” vkládá“A.”.
6. V odstavci 5:
(a) Slova “Příručkou metodik a kritérií pro mapování kritických zátěží/úrovní a geografických oblastí, kde jsou překračovány” se nahrazují slovy “Příručkou metodik a kritérií pro modelování a mapování kritických zátěží a úrovní a účinků, rizik a trendů znečišťování ovzduší“;
(b) Slova “kterou může ekosystém dlouhodobě tolerovat, aniž by byl poškozen” se nahrazují slovy “která - z dlouhodobého hlediska - nemá nepříznivé účinky na strukturu a funkce ekosystémů”; a
(c) Slova “emisních stropů” v poslední větě se nahrazují slovy “závazků snížení emisí”.
7. Doplňuje se následující nová část B a odstavec 5 bis:

B. Pro smluvní strany v Severní Americe
5 bis. Ve Spojených státech amerických se účinky nutričního dusíku (eutrofizace) na ekosystémy vyhodnocují posouzením citlivosti a reakce ekosystémů na zátěž dusíkatými sloučeninami, za použití vědeckých metodik a kritérií, která prošla kritickým zhodnocením, přičemž se zohledňují nejistoty spojené s koloběhem dusíku uvnitř ekosystémů. Nepříznivé vlivy na vegetaci a ekosystémy se poté berou v úvahu při stanovování sekundárních národních norem pro kvalitu vnějšího ovzduší pro NOx. Modely integrovaného posuzování a normy kvality ovzduší se využívají jako vodítko pro stanovení emisních stropů a/nebo snížení emisí pro Spojené státy americké v příloze II.
8. Odstavce 6, 7 a 8 se nahrazuji následujícím textem:

6. Kritické úrovně ozonu (ve smyslu článku 1) jsou stanoveny pro ochranu rostlin v souladu s Příručkou metodik a kritérií pro modelování a mapování kritických zátěží a úrovní a účinků, rizik a trendů znečišťování ovzduší, vypracovanou na základě úmluvy. Tyto úrovně jsou vyjádřeny pomocí kumulativní hodnoty buď toků průduchy nebo koncentrací ve vrchní části porostu. Kritické úrovně výhodně vycházejí z toků průduchy, jelikož ty se považují za biologicky relevantnější, protože zohledňují modifikující účinky klimatu, půdy a rostlinných faktorů na příjem ozonu vegetací.
7. Kritické úrovně ozonu byly odvozeny pro řadu druhů plodin, (polo)přírodní vegetaci a lesní stromy. Vybrané kritické úrovně souvisejí s nejdůležitějšími účinky na životní prostředí, například ztrátou jistoty zásobování potravinami, ztrátou ukládání uhlíku v živé biomase stromů a dalšími nepříznivými účinky na lesní a (polo)přírodní ekosystémy.
8. Kritická úroveň ozonu pro lidské zdraví je stanovena v souladu se směrnicemi kvality ovzduší Světové zdravotnické organizace (WHO) pro ochranu lidského zdraví před širokým spektrem účinků na zdraví, včetně zvýšeného rizika předčasného úmrtí a nemocnosti.
9. Odstavec 9 se nahrazuje následujícím textem:

9. V Kanadě se rozumí, že neexistuje spodní práh pro účinky ozonu na lidské zdraví. To znamená, že nepříznivé účinky byly pozorovány při všech koncentracích ozonu, které se v Kanadě vyskytují. Byla stanovena kanadská norma kvality vnějšího ovzduší, aby pomohla snahám o řízení ozonu na národní úrovni a v jednotlivých jurisdikcích, s cílem významně omezit účinky na lidské zdraví a životní prostředí.
10. V odstavci 10:
(a) Slova “ozonu stanoveny” se nahrazují slovy “ozonu určeny formou primárních a sekundárních národních norem kvality vnějšího ovzduší”;
(b) Čárka za slovem “bezpečnosti” se nahrazuje slovem “a”;
(c) Za slova “blaha obyvatel” se vkládají slova “, a vegetace,”;
(d) Slova “a jsou využity pro zavedení národní normy kvality ovzduší” na konci první věty se vypouštějí;
(e) Slovo “normy” v poslední větě se nahrazuje slovem “normy” a
(f) Slova “emisních stropů” v poslední větě se nahrazují slovy “závazků snížení emisí”.
11. Doplňují se nové oddíly IV, V a VI, následujícího znění:

IV. Kritické úrovně pevných částic
A. Pro smluvní strany v geografickém rozsahu EMEP
11. Kritická úroveň pevných částic (PM) pro lidské zdraví je stanovena v souladu se směrnicemi kvality ovzduší WHO jako hmotnostní koncentrace PM2,5. Očekává se, že dosažení úrovně uvedené ve směrnici účinně omezuje rizika pro zdraví. Dlouhodobá koncentrace PM2,5, vyjádřená jako roční průměr, je úměrná riziku pro zdraví, včetně snížení průměrné délky života. Tento indikátor se používá v integrovaných modelech k zajištění vodítka pro snížení emisí. Kromě roční směrné úrovně se stanoví krátkodobá (24-hodinový průměr) směrná úroveň k ochraně proti maximálním hodnotám znečištění, které mají významný vliv na nemocnost nebo úmrtnost.
B. Pro smluvní strany v Severní Americe
12. V Kanadě se rozumí, že neexistuje spodní práh pro účinky PM na lidské zdraví. To znamená, že nepříznivé účinky byly pozorovány při všech koncentracích PM, které se v Kanadě vyskytují. Byla stanovena kanadská národní norma pro PM, aby pomohla snahám o řízení na národní úrovni a v jednotlivých jurisdikcích, s cílem významně omezit účinky na lidské zdraví a životní prostředí.
13. Ve Spojených státech amerických jsou kritické úrovně určeny formou primárních a sekundárních národních norem kvality vnějšího ovzduší pro PM, k ochraně zdraví obyvatel s přiměřenými mezemi bezpečnosti a k ochraně blaha obyvatel (včetně viditelnosti a člověkem vyrobených materiálů) před jakýmikoli známými nebo předpokládanými nepříznivými účinky. Modely Modelování integrovaného posuzování a normy kvality ovzduší se používají pro zajištění vodítka pro stanovení závazků snížení emisí a/nebo snížení emisí pro Spojené státy americké v příloze II.
V. Kritické úrovně amoniaku
14. Kritické úrovně amoniaku (ve smyslu článku 1) jsou stanoveny pro ochranu rostlin v souladu s Příručkou metodik a kritérií pro modelování a mapování kritických zátěží a úrovní a účinků, rizik a trendů znečišťování ovzduší, vypracovanou na základě úmluvy.
VI. Přijatelné úrovně látek znečišťujících ovzduší pro ochranu materiálů
15. Přijatelné úrovně acidifikujících znečišťujících látek, ozonu a PM jsou stanoveny pro ochranu materiálů a kulturního dědictví v souladu s Příručkou metodik a kritérií pro modelování a mapování kritických zátěží a úrovní a účinků, rizik a trendů znečišťování ovzduší, vypracovanou na základě úmluvy. Přijatelné úrovně znečišťujících látek představují maximální expozici, kterou může materiál z dlouhodobého hlediska tolerovat, aniž by to mělo za následek poškození přesahující stanovené cílové rychlosti koroze. Toto poškození, které lze vypočítat pomocí dostupných funkcí reakce na dávku, je výsledkem společného působení několika znečišťujících látek v různých kombinacích, v závislosti na materiálu: acidity (oxidu siřičitého (SO2), kyseliny dusičné (HNO3)), ozonu a PM.
Článek 2
Vstup v platnost
12. V souladu s článkem 13, odstavec 4 protokolu, nabude tato změna účinku pro smluvní strany, které nepodaly depozitáři oznámení v souladu s článkem 13, odstavec 5 protokolu, po uplynutí devadesáti dnů ode dne, kdy výkonný tajemník Komise sdělil změnu všem smluvním stranám, za předpokladu, že nejméně šestnáct smluvních stran nepodalo takovéto oznámení.

1) Protokol o omezování acidifikace, eutrofizace a přízemního ozónu k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států, přijatý v Göteborgu dne 30. listopadu 1999, byl vyhlášen pod č. 81/2010 Sb. m. s. Oprava českého překladu Protokolu byla vyhlášena pod č. 58/2019 Sb. m. s.