265/2000 Sb.
Vyhláška Ministerstva průmyslu a obchodu, kterou se stanoví podrobnosti o způsobu označování obuvi údaji o materiálech použitých v jejích hlavních částech

265
VYHLÁŠKA
Ministerstva průmyslu a obchodu
ze dne 21. července 2000,
kterou se stanoví podrobnosti o způsobu označování obuvi údaji o materiálech použitých v jejích hlavních částech
Ministerstvo průmyslu a obchodu stanoví podle § 28a písm. d) a e) zákona č. 634/1992 Sb., o ochraně spotřebitele, ve znění zákona č. 104/1995 Sb. a zákona č. 64/2000 Sb.:

§ 1
Hlavní části obuvi, jejich materiály a způsoby označování
(1) Označování hlavních částí obuvi, jimiž jsou vrchní část obuvi (dále jen „vrch“), podšívka a stélka, jakož i podešev údaji o materiálech použitých v jejích hlavních částech se provádí obrazovými znaky (piktogramy) nebo názvy v českém jazyce, a to alespoň u jedné boty z páru. Názvy a obrazové znaky (piktogramy) materiálů použitých v jejích hlavních částech jsou uvedeny v příloze č. 1. Obrazové znaky (piktogramy) materiálů použitých v hlavních částech obuvi a obrazové znaky (piktogramy) hlavních částí obuvi se umísťují vedle sebe tak, aby byly viditelné, neodstranitelné, přístupné a rozměry obrazových znaků (piktogramů) dostatečně velké a čitelné tak, aby informace v nich obsažené byly snadno srozumitelné, aby spotřebitel nemohl být uveden v omyl.
(2) Obuv se označuje údaji o materiálu, který tvoří nejméně 80 % plochy vrchu, podšívky a stélky a nejméně 80 % objemu podešve. V případě, kdy žádný z materiálů nedosahuje nejméně 80 % plochy vrchu, podšívky a stélky nebo 80 % objemu podešve, uvádí se informace o dvou hlavních materiálech, ze kterých se obuv skládá. U vrchu se do celkové plochy nezapočítávají doplňky nebo ztužení (chrániče kotníků, lemování, ozdoby, přezky, poutka, kroužky a drobné příslušenství).
(3) Pro označování obuvi údaji o materiálech použitých na hlavní části obuvi lze jako techniku označování použít tištění, lepení, vyražení nebo připevnění štítku s požadovanými údaji k obuvi.
(4) Příklady druhů obuvi, na které se tato vyhláška vztahuje, jsou uvedeny v příloze č. 2.
§ 2
Obuv, která nemusí být označována
Označována podle této vyhlášky nemusí být obuv
a) bezpečnostní, ochranná a pracovní, pro kterou platí zvláštní právní předpis,1)
b) z azbestových vláken,2)
c) mající povahu hraček, pro které platí zvláštní právní předpis,3) nebo
d) obnošená nebo již použitá.
§ 3
Účinnost
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. ledna 2001.

Ministr:
doc. Ing. Grégr v. r.


Příloha č. 1 k vyhlášce č. 265/2000 Sb.
Názvy a odpovídající obrazové znaky (piktogramy) materiálů použitých v hlavních částech obuvi, které mají být označeny
Piktogram pro:
useň

povrstvenou useň

textilii

ostatní materiály

Piktogram pro:
vrch

podšívku a stélku

podešev

Příloha č. 2 k vyhlášce č. 265/2000 Sb.
Příklady druhů obuvi, na které se vyhláška vztahuje
Vyhláška se vztahuje například na následující druhy obuvi:
1. polobotková obuv s nízkým nebo vysokým podpatkem, vycházková i domácí,
2. kotníčková, poloholeňová, holeňová a vysoká obuv,
3. sandály různých typů, obuv s plátěným vrchem a podešví ze spleteného rostlinného materiálu, tenisová, běžecká a jiná sportovní obuv, koupací obuv a jiná rekreační obuv,
4. speciální sportovní obuv určená pro sportovní činnost, která je nebo může být opatřena hroty, kolíky, zarážkami, příchytkami, výstupky atd., bruslařská obuv, lyžařská obuv, obuv pro zápasníky a boxery, cyklistická obuv; zahrnuty jsou také komplety sestavené z obuvi a připevněných bruslí nebo kolečkových bruslí,
5. baletní obuv,
6. obuv tvořená jedním dílcem, vyrobená zejména tvářením z pryže nebo plastů, avšak vyloučeny jsou výrobky pro jedno použití z netrvanlivých materiálů (papír, plastová fólie atd., bez připevněné podešve),
7. přezůvky nošené přes jinou obuv, které jsou v některých případech bez patní části,
8. jednorázová obuv s připevněnou podešví,
9. ortopedická obuv.

1) Nařízení vlády č. 172/1997 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na osobní ochranné prostředky.
2) Vyhláška č. 301/1998 Sb., kterou se stanoví seznam chemických látek a chemických přípravků, jejichž výroba, uvádění na trh a používání je omezeno.
3) Nařízení vlády č. 171/1997 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na hračky.