33/1960 Sb.
Vyhláška o vnitrostátním vypořádání některých nároků podle zákona č. 38/1959 Sb., týkajících se Polské lidové republiky

33
VYHLÁŠKA
ministerstva financí
ze dne 14. března 1960
o vnitrostátním vypořádání některých nároků podle zákona č. 38/1959 Sb., týkajících se Polské lidové republiky
Ministerstvo financí stanoví podle § 5 zákona č. 38/1959 Sb., o úpravě některých nároků a závazků mezi československými a polskými osobami, a na základě zásad stanovených vládou:

§ 1
(1) V rozsahu a za podmínek stanovených touto vyhláškou se poskytne náhrada za československý nemovitý majetek v Polské lidové republice, který byl do 29. března 1958 dotčen polským opatřením znárodňovacím nebo vyvlastňovacím nebo jiným opatřením odnímajícím nebo omezujícím vlastnická práva.
(2) Československým nemovitým majetkem rozumí se nemovitý majetek, který byl v den uvedeného opatření ve vlastnictví fyzických osob, jež byly tohoto dne československými státními občany a které nebo jejichž právní nástupci byli československými státními občany dne 29. března 1958.
(3) Náhrada se poskytne pouze za nemovitý majetek, měl-li povahu osobního nebo drobného soukromého vlastnictví,
a) za rodinný domek,
b) za hospodářské budovy a půdu bývalých drobných zemědělců v Polské lidové republice, avšak jen těm, kteří nyní hospodaří jako členové jednotných zemědělských družstev nebo jako samostatní malí nebo střední zemědělci,
c) za pozemek zastavěný rodinným domkem [písmeno a)], nejvýše však za výměru 800 m2 a za pozemek zastavěný hospodářskými budovami [písmeno b)],
d) za budovy, které sloužily provozu malé živnosti.
Náhrada se však neposkytne ani za tento majetek, jestliže se v Československé republice při podobném opatření, jak byl tento majetek dotčen v Polské lidové republice, náhrada neposkytuje.
§ 2
Náhrada se poskytne jen fyzickým osobám uvedeným v § 1 odst. 2 nebo jejich dědicům, jestliže tyto osoby (jejich dědicové) měly dne 21. července 1959 stálé bydliště na území Československé republiky; dědicům ze zákona, kteří nepatří k okruhu osob uvedených v §§ 526 až 532 obč. zák., se však náhrada neposkytne.
§ 3
Podmínkou pro přiznání nároků na náhradu (§§ 1 a 2) je též, že byla včas podána přihláška podle vyhlášky ministerstva financí č. 215/1959 Ú. l.
§ 4
Základem pro výpočet náhrady jsou údaje uvedené v přihláškách (§ 3) přezkoušené podle platných cenových a jiných předpisů.
§ 5
Za zemědělskou půdu bude poskytnuta žadateli náhrada jen v půdě, a to v rozsahu výměry jeho vlastních a jím obhospodařovaných pozemků na území Polské lidové republiky, pokud tyto pozemky nepřevyšují výměru jeho vlastních pozemků, které vnesl do jednotného zemědělského družstva nebo sám obhospodařuje v tuzemsku; náhrada nesmí však převyšovat 13 ha.
§ 6
Obdržel-li žadatel v tuzemsku příděl nemovitostí (včetně zemědělské půdy) podle příslušných předpisů, přihlédne se při stanovení náhrady, zda nebyl poskytnutím přídělu již částečně nebo i úplně odškodněn.
§ 7
(1) Náhrada se sníží o břemena a dluhy, váznoucí na majetku, za který se náhrada poskytuje.
(2) Z přiznané náhrady se před její výplatou (§ 9) odečtou závazky, které měl žadatel vůči polskému státu, polským právnickým osobám, ústavům a nadacím, jejichž nároky přešly na československý stát.*)
§ 8
Rozhodovat ve věcech náhrady přísluší ministerstvu financí; o řízení platí vládní nařízení č. 20/1955 Sb., o řízení ve věcech správních.
§ 9
O způsobu úhrady náhrady, o výplatě a uvolňování platí obdobně předpisy o úplatném nabývání věcí od soukromníků organizacemi socialistického sektoru.**)
§ 10
Tato vyhláška nabývá účinnosti ode dne vyhlášení.

První náměstek ministra:
inž. Sucharda v. r.

*) § 2 odst. 1 zákona č. 38/1959 Sb.
**) Vyhláška ministerstva financí č. 206/1958 Ú. l.