1038/1946 Ú. l. I
Vyhláška nejvyššího úřadu cenového o tvoření cen kamenických výrobků a úkonů podniků zpracovávajících přírodní kámen.

1038.
Vyhláška
nejvyššího úřadu cenového
ze dne 9. dubna 1946
o tvoření cen kamenických výrobků a úkonů podniků zpracovávajících přírodní kámen.
Nejvyšší úřad cenový stanoví podle § 2, odst. 1 vládního nařízení o zřízení nejvyššího úřadu cenového toto:

§ 1.
Základní ustanovení.
(1) Ceny za kamenické výrobky a úkony prováděné podniky zpracovávajícími přírodní kámen v rozsahu oprávnění koncese mistra kamenického se tvoří podle ustanovení této vyhlášky. Vyšší ceny a úplaty nesmějí být slibovány, požadovány, účtovány ani placeny.
(2) Ustanovení této vyhlášky se nevztahují na tvoření cen surových kamenných bloků, lomařských výrobků včetně dlažebních kostek pražského normálu druh 16/C podle normy ČSN 2.002-1931 a umělecko-sochařských výrobků i a úkonů.
(3) Při zjišťování cen smí být přihlíženo k nákladům jen v rozsahu nutném ke splnění objednávky při odborném a hospodárném provedení podle norem ČSN 2.013 a 2.020-1935.
§ 2.
Tvoření cen.
(1) Nejvyšší přípustná cena se tvoří:
a) z ceny suroviny,
b) z přímých mezd,
c) ze společných nákladů (režie),
d) ze zvláštních nákladů,
e) ze zisku,
f) z daně z obratu.
(2) Ve výpočtu konečné ceny výrobku (úkonu) musí podnikatel přihlížet ke všem úkonům, náhradám a výhodám, které zadavatel podnikateli na základě společných ujednání poskytuje nebo obstarává.
§ 3.
Surovina.
Surovinou se rozumí přírodní kámen. Cenou suroviny je cena pořizovací, t. j. skutečná cena nákupní, zvýšená o výlohy spojené s dopravou na skládku v provozovně, nebo na místo určení. Výrobní ztráty mohou být počítány pouze v prokazatelné výši. Dopravné smí být počítáno podle platných předpisů o dopravních sazbách.
§ 4.
Přímé mzdy.
(1) Přímými mzdami se rozumějí mzdy za opracování nebo osazení výrobků. Jsou to:
a) částky vyplacené podle příslušných vyhlášek ministerstva ochrany práce a sociální péče včetně všech přípustných příplatků výkonnostních, příplatků za práci přes čas, v neděli, ve svátek, v noci;
b) dávky sociální péče, které je podnikatel povinen nésti podle příslušných předpisů, jako nemocenské, starobní a úrazové pojištění, rodinné příspěvky podle § 10, odst. 1 zákona č. 154/1945 Sb., vychovávací příspěvky pro učně, placená dovolená, placené svátky a placené dny pracovního klidu.
(2) Pracuje-li majitel podniku ve výrobě jako dělník, smí být zakalkulována jeho odměna nejvýše sazbou mzdy nejlépe kvalifikovaného dělníka podle mzdových předpisů, zvýšenou o 20%. Za prací v tomto smyslu nelze považovat všeobecné vedení podniku a dozor při práci.
(3) Ostatní mzdy, pokud nejsou uvedeny v odst. 1, jsou mzdami nepřímými a jsou zahrnuty ve společných nákladech podle § 5 této vyhlášky.
§ 5.
Společné náklady (režie).
(1) Společnými náklady výrobními, správními a odbytovými (režií) jsou veškeré běžné provozní náklady nutné k řádnému vedení podniku, ve výši odpovídající zásadě šetrnosti a hospodárnosti, včetně podnikatelské odměny za vedení podniku a za dozor při práci. Odměna podnikatele však nesmí přesáhnouti plat zaměstnance, který by jinak tuto funkci musel zastávat. Do společných nákladů nepatří debetní úroky a daň výdělková.
(2) Společné náklady se připočítávají procentní přirážkou k přímým mzdám (§ 4 této vyhlášky). Výše procenta je určena poměrem společných nákladů a přímých mezd dosažených v předchozím obchodním roce. Pro rok 1946 se počítá výjimečně podle roku 1943.
(3) Výpočet přirážek pro společné náklady, provedený na základě výsledku roku 1943 předloží podniky nejpozději do 30 dnů po účinnosti této vyhlášky nejvyššímu úřadu cenovému. Podniky v roce 1943 nepracující a podniky, nově založené předloží sestavení společných nákladů podle předpokládaného provozu na běžné hospodářské období.
(4) Přesahuje-li přirážka na úhradu společných nákladů (režie) 50%, předloží podniky nejpozději do 30, září 1947 výpočet přirážky na úhradu společných nákladů nejvyššímu úřadu cenovému. Zároveň oznámí celkový obrat docílený v roce 1946 a díl, který z toho připadá na kamenické výrobky, na něž se vztahuje ustanovení této vyhlášky.
(5) Podniky, na které se vztahuje vyhláška ministra sociální péče ze dne 30. dubna 1947, kterou se stanoví úkolové sazby stavebních prací kamenických ze žuly a činí některá jiná mzdová opatření v kamenických, průmyslových a maloživnostenských závodech (Ú. l. I č. 72/1947, běž. č. 481), jsou povinny při pracích souvisejících s prováděním dvouletého hospodářského plánu snížit procentní přirážku na úhradu společných nákladů vypočtenou pro rok 1947 na základě hospodářských výsledků roku 1946 o 7 bodů.
§ 6.
Zvláštní náklady.
(1) Zvláštními náklady podle této vyhlášky jsou:
a) Výdaje za vypracování návrhů, podrobných plánů (pokud jsou k zobrazení nebo provedení díla nezbytně nutné nebo jsou objednavatelem požadovány) kontrolní přeměření staveb, přirážky na zvláštní risiko, které se u běžných prací nevyskytuje, přirážka na zvláštní závazky ručitelské a pod.
b) Přídavky, jako. cestovné, náhrady za odloučení od rodiny, ubytování, nocležné, výlohy spojené s týdenním návratem, příjezdné, odjezdné a pod. K těmto částkám mohou být připočteny sociální dávky, pokud je podle platných předpisů hradí podnikatel.
c) Dílčí dodávky a práce jiných podnikatelů (subkontrahentů).
d) Výlohy spojené s dopravou, jakož i výdaje za obal.
(2) Zvláštní náklady mohou byt započítaný pouze částkami skutečně vynaloženými, ve výši hospodářsky odůvodněné a musejí být odděleně kalkulovány.
§ 7.
Zisk.
Zisková přirážka včetně obvyklého podnikatelského risika se stanoví nejvýše 7% z vlastních nákladů, to jest ze součtu nákladů na suroviny, přímých mezd, společných nákladů a zvláštních nákladů.
§ 8.
Práce ve mzdě.
Práce ve mzdě (režijní práce) se hradí podle hodinových nebo denních sazeb. Tyto sazby se vypočtou přiměřenými přirážkami ve smyslu §§ 5 a 7 této vyhlášky. Přirážka risiková není přípustná.
§ 9.
Dodatečné náhrady.
(1) Dodatečné náhrady mohou být účtovány jen za těchto předpokladů:
a) Požaduje-li zadavatel výrobek či úkon, na který nebylo ve smlouvě pamatována, nebo projeví-li s provedením takového úkonu dodatečný souhlas.
b) Nastanou-li během provádění prací nepředvídané změny v nákladech, které podstatně mění podklad pro zjištění cen, pokud ovšem tyto větší náklady jsou k provedení práce nezbytně nutné a vznikly okolnostmi, které nemohly být předvídány ani při největší opatrnosti á pečlivosti výrobce.
(2) Nejsou-li splněny předpoklady uvedené v odstavci 1, je požadování i poskytování dodatečných náhrad nepřípustné.
§ 10.
Obchodní knihy, záznamy, plány a doklady.
(1) O každé zakázce přesahující Kčs 10.000 je podnikatel povinen provésti samostatný kalkulační záznam, v němž musejí být náklady rozčleněny podle § 2 této vyhlášky.
(2) Z každé mzdové výplatní listiny jednotlivě, jakož i ze záznamů za období jednoho roku musí být patrno, kolik činí mzdy přímé a kolik mzdy nepřímé.
(3) Podnikatelé jsou povinni založiti a věsti seznam vyrobeného zboží podle jednotlivých druhů.
(4) Vede-li podnikatel řádné obchodní knihy, může záznamy předepsané v odstavci 1—3 provésti přímo v těchto knihách.
(5) Obchodní knihy, záznamy, plány a doklady musejí být uschovány nejméně 5 let, pokud jiná ustanovení nepředpisují lhůtu delší.
§ 11.
Rozbory cen.
Podnikatel je povinen státu, svazkům územní samosprávy a podnikatelům staveb na požádání předložiti rozbory cen; ostatním zadavatelům při zakázkách přesahujících 100.000 Kčs.
§ 12.
Obchodní podmínky.
Dosavadní prodejní a platební podmínky nesmějí být měněny v neprospěch odběratele.
§ 13.
Povolení výjimek.
Nejvyšší úřad cenový může povolit nebo nařídit výjimky z ustanovení této vyhlášky nebo z předpisů vydaných k jejímu provedení.
§ 14.
Přestupky.
Přestupky ustanovení této vyhlášky se trestají podle části čtvrté vládního nařízení o zřízení nejvyššího úřadu cenového a podle předpisů toto nařízení měnících nebo doplňujících.
§ 15.
Účinnost.
(1) Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 15. dubna 1946.
(2) Současně pozbývají platnosti všechny výměry upravující ceny za výrobky a úkony, na něž se vztahuje tato vyhláška.

Za předsedu nejvyššího úřadu cenového:
Dr. Maur v. r.