7/2010 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dodatkové úmluvy o vzájemné právní pomoci v trestních věcech mezi Českou republikou a Spojenými státy americkými

7
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 16. května 2006 byla v Praze podepsána Dodatková úmluva o vzájemné právní pomoci v trestních věcech mezi Českou republikou a Spojenými státy americkými1).
S Dodatkovou úmluvou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky ji ratifikoval. Ratifikační listiny byly vyměněny v Praze dne 28. dubna 2009.
Dodatková úmluva vstupuje v platnost na základě svého článku 11 odst. 1 a na základě článku 18 odst. 1 Dohody o vzájemné právní pomoci mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými2) dne 1. února 2010.
České znění Dodatkové úmluvy se vyhlašuje současně.


Dodatková úmluva o vzájemné právní pomoci v trestních věcech mezi
Českou republikou a Spojenými státy americkými
Jak předpokládá článek 3 odst. 2 Dohody o vzájemné právní pomoci mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií podepsané ve Washingtonu dne 25. června 2003 (dále jen „Dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií“), Česká republika a Spojené státy americké se dohodly doplnit Smlouvu mezi Českou republikou a Spojenými státy americkými o vzájemné právní pomoci v trestních věcech ze dne 4. února 1998 (dále jen „Smlouva o vzájemné právní pomoci“) za následujících podmínek:
Článek 1
Článek 2 odst. 1 a 2 Smlouvy o vzájemné právní pomoci se nahrazují následujícím:

„1. Není-li v této Smlouvě uvedeno jinak, smluvní strany žádají a získávají pomoc prostřednictvím svých ústředních orgánů. Ústředními orgány v České republice jsou Nejvyšší státní zastupitelství a Ministerstvo spravedlnosti. Ústředním orgánem pro Spojené státy americké je ministr spravedlnosti nebo jím pověřené osoby na ministerstvu spravedlnosti.
2. Ústřední orgány pro Českou republiku budou podávat žádosti jménem státních zástupců a soudů. Ústřední orgán Spojených států amerických bude podávat žádosti jménem veřejných žalobců, vyšetřovatelů s pravomocí trestněprávního donucení a úřadů a institucí se zvláštním oprávněním daným zákonem nebo jiným právním předpisem odevzdávat věci k trestnímu postihu. Žádosti podle tohoto odstavce od úřadů a institucí se zvláštním oprávněním daným zákonem nebo jiným právním předpisem odevzdávat věci k trestnímu postihu budou zasílány mezi ústředními orgány nebo mezi takovými jinými orgány, na nichž se ústřední orgány dohodnou.“.
Článek 2
Článek 4 odst. 1 Smlouvy o vzájemné právní pomoci se nahrazuje následujícím:

„1. Žádost o pomoc bude vypracována písemnou formou s výjimkou případů, kdy ústřední orgán dožádaného státu přijme v naléhavých situacích žádost jinou formou. Ve všech těchto situacích bude žádost potvrzena písemně do deseti dnů, ledaže by ústřední orgán dožádaného státu souhlasil jinak. Žádosti zasílané faxem nebo elektronickou poštou se považují za vypracované písemnou formou. Sdělení týkající se žádostí o pomoc mohou být předávány urychleným způsobem, včetně faxu nebo elektronické pošty, s následným formálním potvrzením, vyžaduje-li to dožádaný stát. Dožádaný stát může odpovědět jakýmkoli takovým způsobem urychleného předávání informací. Žádost včetně příloh bude v jazyce dožádaného státu, ledaže by bylo dohodnuto jinak. Dožádaný stát nebude mít povinnost překládat odpověď ani přílohy.“.
Článek 3
Za písmeno c) článku 6 odst. 1 Smlouvy o vzájemné právní pomoci se vkládá nové písmeno. Zní následovně:

„d) náklady spojené se zřízením a provozem videopřenosu podle článku 20c, nedohodnou-li se dožadující a dožádaný stát jinak; jiné náklady vzniklé při poskytování takové pomoci (včetně nákladů spojených s dopravou účastníků v dožádaném státě) se hradí v souladu s ostatními ustanoveními tohoto článku.“.
Článek 4
Článek 7 Smlouvy o vzájemné právní pomoci se nahrazuje následujícím:

„Článek 7
Omezení používání pro ochranu osobních a jiných údajů
1. Dožádaný stát může vyžadovat, aby dožadující stát omezil své použití jakýchkoli důkazních prostředků nebo informací, které získal od dožádaného státu, na následující účely:
a) pro účely svého trestního vyšetřování a řízení;
b) pro odvrácení bezprostředního a závažného ohrožení své veřejné bezpečnosti;
c) při svých soudních nebo správních řízeních netrestní povahy, která přímo souvisejí s vyšetřováními nebo řízeními:
i) uvedenými v písmenu a); nebo
ii) pro která byla poskytnuta vzájemná právní pomoc úřadům a institucím se zvláštním oprávněním daným zákonem nebo jiným právním předpisem odevzdávat věci k trestnímu postihu podle článku 2 odst. 2;
d) pro jakýkoli jiný účel, jsou-li informace nebo důkazní prostředky zveřejněny v rámci řízení, pro která byly předány, nebo v jakýchkoli jiných situacích podle písmen a), b) a c); a
e) pro jakékoli jiné účely výhradně s předchozím souhlasem dožádaného státu.
2. Tento článek nevylučuje možnost dožádaného státu v souladu s touto Smlouvou stanovit ve zvláštním případě dodatečné podmínky, nemůže-li být příslušná žádost o pomoc bez takových podmínek vyřízena. Jsou-li dodatečné podmínky stanoveny v souladu s tímto odstavcem, může dožádaný stát požadovat, aby jej dožadující stát informoval o použití důkazů nebo informací.
3. Dožádaný stát nesmí uložit obecná omezení s ohledem na právní předpisy dožadujícího státu týkající se zacházení s osobními údaji jako podmínku ve smyslu odstavce 2 pro poskytnutí důkazů nebo informací.“.
Článek 5
Článek 8 Smlouvy o vzájemné právní pomoci se nahrazuje následujícím:

„Článek 8
Změna podmínek
Zjistí-li dožádaný stát po předání dožadujícímu státu okolnosti, které jej mohou přimět k tomu, aby ve zvláštním případě stanovil dodatečnou podmínku, může dožádaný stát zahájit konzultace s dožadujícím státem za účelem stanovení rozsahu, v jakém mohou být důkazní prostředky a informace chráněny.“.
Článek 6
Za článek 20 Smlouvy o vzájemné právní pomoci se vkládá nový článek. Zní následovně:

„Článek 20a
Zjišťování bankovních informací
1. Na žádost dožadujícího státu dožádaný stát v souladu s podmínkami tohoto článku urychleně zjistí, zda mají banky na jeho území k dispozici informace o vlastnictví účtu nebo účtů určitou fyzickou nebo právnickou osobou podezřelou nebo obviněnou z trestného činu. Dožádaný stát urychleně sdělí výsledky svého šetření dožadujícímu státu.
2. Opatření podle odstavce 1 může rovněž sloužit pro účely zjišťování:
a) informací o odsouzených fyzických nebo právnických osobách nebo osobách jinak zúčastněných na trestném činu;
b) informací, které mají k dispozici nebankovní finanční instituce; nebo
c) finančních operací nespojených s bankovními účty.
3. Kromě požadavků článku 4 odst. 2 této Smlouvy, žádosti o informace podle odstavců 1 a 2 tohoto článku obsahují:
a) totožnost fyzické nebo právnické osoby pro účely zjištění takových účtů nebo operací;
b) dostatečné informace umožňující příslušnému orgánu dožádaného státu:
i) důvodně se domnívat, že se daná fyzická nebo právnická osoba účastnila na trestném činu a že banky nebo nebankovní finanční instituce na území dožádaného státu mohou mít k dispozici požadované informace; a
ii) dospět k názoru, že se požadované informace vztahují k trestnímu vyšetřování nebo stíhání; a
c) v nejvyšší možné míře informace o tom, o které banky nebo nebankovní finanční instituce se může jednat, a ostatní informace, jejichž poskytnutí může pomoci omezit rozsah vyšetřování.
4. Žádosti o právní pomoc podle tohoto článku se předávají mezi:
a) za Českou republiku ústředním orgánem uvedeným v článku 2, a
b) za Spojené státy americké přidělencem odpovědným za Českou republiku na:
i) Ministerstvu spravedlnosti Spojených států amerických, Úřadu pro boj s drogami, pokud jde o věci v jeho působnosti;
ii) Ministerstvu vnitřní bezpečnosti Spojených států amerických, Imigrační a celní správě, pokud jde o věci v její působnosti;
iii) Ministerstvu spravedlnosti Spojených států amerických, Federálním úřadu vyšetřování, pokud jde o všechny ostatní věci;
Česká republika a Spojené státy americké mohou prostřednictvím výměny diplomatických nót mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými změnit své příslušné orgány určené podle tohoto odstavce.
5. Česká republika a Spojené státy americké si budou poskytovat pomoc podle tohoto článku, pokud jde o praní špinavých peněz a teroristické činnosti, které jsou trestné podle práva dožadujícího i dožádaného státu a pokud jde o jinou trestnou činnost, pro kterou je taková pomoc možná podle jejich vnitrostátních právních předpisů, poté, co si vzájemnou výměnou diplomatických nót oznámí, že pomoc pro takovou činnost bude poskytována na základě vzájemnosti.
6. Dožádaný stát odpovídá na žádost o poskytnutí záznamů týkajících se bankovních účtů nebo převodů zjištěných na základě tohoto článku v souladu s ostatními ustanoveními této Smlouvy.“.
Článek 7
Za nový článek 20a Smlouvy o vzájemné právní pomoci se vkládá nový článek. Zní následovně:

„Článek 20b
Společné vyšetřovací týmy
1. Společné vyšetřovací týmy mohou být vytvářeny a působit na příslušných územích České republiky a Spojených států amerických pro účely usnadnění vyšetřování a stíhání trestných činů, které se týkají jednoho nebo více členských států Evropské unie a Spojených států amerických, považují-li to Česká republika a Spojené státy americké za účelné.
2. Podmínky fungování týmu, jako jeho složení, doba trvání, umístění, organizace, činnost, účel a podmínky účasti členů týmu z jednoho státu na vyšetřování na území jiného státu, budou stanoveny dohodou mezi orgány příslušnými k vyšetřování a stíhání trestných činů určenými dotčenými státy v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
3. Orgány určené dotčenými státy podle odstavce 2 komunikují při sestavování a fungování takového týmu přímo, kromě případů, kdy se pro výjimečnou složitost, rozsah nebo jiné okolnosti vyžadující centralizovanější koordinaci některých nebo všech hledisek mohou státy dohodnout na jiných vhodných způsobech komunikace.
4. Potřebuje-li společný vyšetřovací tým, aby některý ze států, který se podílel na sestavování týmu, přijal určitá vyšetřovací opatření, může člen týmu z dotčeného státu požádat vlastní příslušné orgány, aby uvedená opatření přijaly, aniž by ostatní státy musely podávat žádost o vzájemnou právní pomoc. Požadovaný právní předpis pro přijetí daného opatření v dotčeném státě je předpis používaný při jeho vnitrostátních vyšetřovacích činnostech.“.
Článek 8
Za nový článek 20b Smlouvy o vzájemné právní pomoci se vkládá nový článek. Zní následovně:

„Článek 20c
Videokonference
1. Při výslechu svědka, včetně obviněné osoby, nebo soudního znalce během soudního řízení, ve kterém je poskytována právní pomoc v dožádaném státě, je možno použít videopřenosu mezi Českou republikou a Spojenými státy americkými. Dožádaný stát umožní, aby osoby uvedené v žádosti, kladly takovému svědkovi nebo znalci otázky přímo. Podmínky upravující tento postup, které nejsou konkrétně uvedeny v tomto článku, odpovídají ostatním podmínkám podle této Smlouvy, včetně článku 5.
2. Dožadující a dožádaný stát mohou zahájit konzultace za účelem usnadnění řešení právních, technických nebo logistických otázek, které mohou vyvstat při vyřizování žádosti.
3. Aniž je dotčena případná soudní pravomoc podle práva dožadujícího státu, jsou úmyslně nepravdivá výpověď nebo jiné protiprávní chování svědka nebo soudního znalce během videokonference postižitelné v dožádaném státě stejným způsobem, jako kdyby byly spáchány v jeho vnitrostátním trestním řízení.
4. Tento článek se použije, aniž je dotčeno používání jiných prostředků výslechu v dožádaném státě, které jsou k dispozici na základě smlouvy nebo vnitrostátního práva.
5. Dožádaný stát může umožnit použití technologie videokonference pro účely jiné, než jsou uvedeny v odstavci 1, včetně pro účely zjištění totožnosti osob nebo předmětů nebo podání vysvětlení.“.
Článek 9
1. Tato Dodatková úmluva se použije pro trestné činy spáchané před jejím vstupem v platnost i po něm.
2. Tato Dodatková úmluva se nepoužije na žádosti podané před jejím vstupem v platnost, s tou výjimkou, že články 2, 3 a 8 této Dodatkové úmluvy se použijí i na žádosti podané před jejím vstupem v platnost.
Článek 10
Tato Dodatková úmluva se vykládá v souladu s Dohodou mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií.
Článek 11
1. Tato Dodatková úmluva podléhá ratifikaci a ratifikační listiny budou vzájemně předány, jakmile to bude možné. Tato Dodatková úmluva vstoupí v platnost dnem, kdy vstoupí v platnost Dohoda mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií.
2. Tato Dodatková úmluva pozbude platnosti dnem ukončení platnosti Dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií a používat se bude Smlouva o vzájemné právní pomoci, ledaže se Česká republika a Spojené státy americké výměnou diplomatických nót dohodnou, že budou pokračovat v používání některých nebo všech ustanovení této Dodatkové úmluvy.
3. Při podávání či přijímání oznámení ukončujícího platnost Dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií informují Spojené státy americké o takovém oznámení současně i Českou republiku.
NA DŮKAZ UVEDENÉHO níže podepsaní, k tomu náležitě zmocněni, podepsali tuto Dodatkovou úmluvu.
DÁNO v Praze dne 16. května 2006 ve dvou původních vyhotoveních, každé v jazyce českém a anglickém, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
ZA ČESKOU REPUBLIKU:
JUDr. Pavel Němec v. r.
místopředseda vlády
a ministr spravedlnosti
ZA SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ:
William J. Cabaniss v. r.
mimořádný a zplnomocněný velvyslanec
Spojených států amerických
v České republice

1) Smlouva mezi Českou republikou a Spojenými státy americkými o vzájemné právní pomoci v trestních věcech podepsaná dne 4. února 1998 ve Washingtonu byla vyhlášena pod č. 40/2000 Sb. m. s.
2) Dohoda o vzájemné právní pomoci mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými podepsaná dne 25. června 2003 ve Washingtonu byla vyhlášena pod č. 5/2010 Sb. m. s.