465/1950 Ú. l. I
Vyhláška státního úřadu plánovacího, kterou se vymezuje základní stádo a stanoví způsob evidence zvířat v účetnictví zemědělských podniků.

465.
VYHLÁŠKA
státního úřadu plánovacího
ze dne 23. června 1950,
kterou se vymezuje základní stádo a stanoví způsob evidence zvířat v účetnictví zemědělských podniků.
Státní úřad plánovací vydává podle § 2 odst. 2 zákona č. 116/1946 Sb., o jednotné organisaci podnikového početnictví, k § 5 odst. 6 písm. b) vyhlášky státního úřadu plánovacího č. 815/1949 Ú. l. I, kterou se vydávají závazné směrnice pro finanční účetnictví zemědělských a lesních podniků, tyto vysvětlivky:

Čl. 1.
Základní stádo.
(1) Do základního stáda patří dospělá užitková zvířata, vyjma zvířata uvedená v odstavci 2. Dospělými užitkovými zvířaty ve smyslu této vyhlášky se rozumějí
1. tažní koně
a) chladnokrevní po dosažení 2 let,
b) teplokrevní po dosažení 3 let;
2. tažní voli při dosažení váhy 400 kg;
3. plemenné klisny a plemenní hřebci
a) chladnokrevní po dosažení 3 let,
b) teplokrevní po dosažení 4 let;
4. krávy dnem prvního otelení;
5. býci jen z kontrolovaného chovu ve stáří nad 14 měsíců, byli-li vybráni pro veřejnou plemenitbu;
6. plemenné prasnice, pokud pocházejí z matek zapsaných v plemenné knize a byly vybrány k plemennému chovu, jakož i ostatní prasnice po prvním vrhu;
7. plemenní kanci po výběru na aukčním trhu a po potvrzení o původu a výběru;
8. ovce (bahnice a berani) ponechané při podzimním brakování k chovu nebo k dalšímu užitku.
(2) Do základního stáda se nezahrnují dospělá zvířata určená na žír, mladá užitková zvířata, kožišinná zvířata, drůbež, ryby, včely a ostatní zvířata.
Čl. 2.
Způsob evidence zvířat.
(1) V evidenci zvířat se musí zachycovat stav, přírůstky a úbytky hospodářského zvířectva, ryb, v sádkách, včelstev, kožišinných a jiných zvířat chovaných na farmách (dále jen „zvířat“) alespoň v kusech s uvedením ceny za 1 kg živé váhy, po případě za kus nebo s uvedením celkové ceny.
(2) Evidence zvířat musí obsahovati:
a) označení příslušného účtu (podúčtu) finančního účetnictví, na němž se zachycuje příslušný druh zvířat,
b) označení a popis jednotlivých druhů zvířat; u velkých kusů a u chovatelsky cenných kusů také podrobnější údaje o každém jednotlivém kusu (číslo, stáří, dojivost a pod.),
c) pro každou jednotlivou položku alespoň
aa) datum přírůstku nebo úbytku zvířat,
bb) přírůstek nebo úbytek zvířat v kusech (u včel se za kus pokládá jedno včelstvo),
cc) cenu za 1 kg živé váhy, případně za kus nebo celkovou cenu přírůstku nebo úbytku zvířat,
dd) odvolání na účetní doklad.
(3) Údaje týkající se evidence zvířat podle odstavce 2 se mohou rozčleniti do několika zápisů, je-li zajištěna jejich vzájemná spojitost.
(4) Přírůstky a úbytky zvířat se musí běžně zachycovati podle jednotlivých účetních dokladů.
(5) U zvířat, která jsou mimo podnik (zvířata daná na letní pastviny, do karantény u jiného statku a pod.), je třeba, aby z evidence bylo zřejmo, kde zvířata jsou.
(6) O zvířatech, která má podnik v držení, avšak která nemá ve vlastnictví (zvířata přijatá na letní pastviny nebo do karantény, obecní býci, zvířata patřící členům družstva, chovaná v družstevních teletnících, chlévech, posadách a pod.), musí se vésti zvláštní evidence přiměřeně podle ustanovení této vyhlášky; cena se u těchto zvířat uvádět nemusí. Z evidence musí býti patrno, kdo jest vlastníkem uvedených zvířat.
(7) Ustanovení odstavců 1 až 5 platí i pro evidenci zvířat patřících do základního stáda.
Čl. 3.
Účinnost.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. ledna 1951.

Náměstek ministra-předsedy státního úřadu plánovacího:
Ing. Púčik v. r.