14/1929 Sb.
Umluva o cejchování vnitrozemských lodí.

14.
Úmluva
o cejchování vnitrozemských lodí.
JMÉNEM REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ.
JMÉNEM REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ,
NĚMECKA, RAKOUSKA, BELGIE, BULHARSKA, ŘÍŠE BRITSKÉ, ŠPANĚLSKA,
FINSKA, FRANCIE, ŘECKA, MAĎARSKA, ITALIE, NIZOZEMÍ,
POLSKA, RUMUNSKA,
SVAZU SOVĚTSKÝCH SOCIALISTICKÝCH REPUBLIK,
KRÁLOVSTVÍ SRBŮ, CHORVATŮ A SLOVINCŮ A ŠVÝCARSKA
BYLA SJEDNÁNA TATO ÚMLUVA S PŘÍLOHOU,
ADDENDEM I., II.
A PODPISOVÝM PROTOKOLEM:


(Překlad).
Umluva
o cejchování vnitrozemských lodí.
Německo, Rakousko, Belgie, Bulharsko, Říše Britská, Španělsko, Finsko, Francie, Řecko, Maďarsko, Italie, Nizozemsko, Polsko, Rumunsko, Svaz sovětských socialistických republik, Království Srbů, Chorvatů a Slovinců, Švýcarsko a Československo,
chtějíce opatřiti pro mezinárodní dopravu provozovanou loděmi vnitrozemské plavby nové úlevy, jmenovaly za tím účelem svými plnomocníky:
President říše německé:
pana G Franoux,
generálního konsula německého velvyslanectví
v Paříži.
President spolkové republiky rakouské:
pana Dr. Pavla Zifferera,
odborového radu rakouského vyslanectví u presidenta francouzské republiky.
Jeho Veličenstvo král Belgů:
pana J. Bruneta,
zplnomocněného ministra;
pana D. Bouckaerta,
generálního ředitele mostů a silnic, v hodnosti generálního tajemníka.
Jeho Veličenstvo král Bulharů:
pana Jordana Dančova,
náměstka generálního ředitele železnic a přístavů bulharského státu.
Jeho Veličenstvo král Spojeného království Velké Britanie a Irska a britských území zámořských, císař indický:
pana J. G. Baldwina C. B.,
zástupce Velké Britanie v mezinárodních komisích říčních, člena poradní a technické komise pro dopravu a průvoz.
Jeho Veličenstvo král španělský:
markýze de Faura,
ministerského radu velvyslanectví Jeho katolického Veličenstva u presidenta francouzské republiky.
President republiky finské:
pana O. Enckella,
mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra u presidenta francouzské republiky.
President republiky francouzské:
pana Alberta Mahieu,
senátora, zplnomocněného zástupce Francie u ústřední komise pro rýnskou plavbu;
pana Silvaina Dreytuse,
generálního inspektora mostů a silnic.
President republiky řecké:
pana G. Mézévirise,
fregatního kapitána, námořního atašé řeckého vyslanectví u presidenta francouzské republiky.
Jeho Jasná výsost říšský správce maďarský:
pana Alfreda z Dietrich-Sachsenfelsu,
zástupce Maďarska v mezinárodní komisi dunajské.
Jeho Veličenstvo král italský:
pana Carla Rossettiho,
zplnomocněného ministra, zástupce Italie v mezinárodních komisích říčních.
Její Veličenstvo královna nizozemská:
Dra G. Van Slooten,
radu vysokého vojenského dvoru a apelačního dvoru v Haagu.
President republiky polské:
pana Jiřího Bogorya-Kurzenieckiho,
radu ministerstva zahraničních věcí a přednostu odboru pro průvoz v tomto ministerstvu.
Jeho Veličenstvo král rumunský:
pana G. Popesco,
inženýra, generálního inspektora, profesora plavby na polytechnické škole v Bukurešti, člena poradní a technické komise pro dopravu a průvoz.
Ústřední výkonný výbor svazu sovětských socialistických republik:
pana C. Lepina,
předsedu severozápadní říční plavby svazu sovětských socialistických republik.
Jeho Veličenstvo král Srbů, Chorvatů a Slovinců:
pana F. Vilfana,
náměstka zástupce v mezinárodní komisi dunajské.
Spolková švýcarská rada:
pana A. Rynikera,
inženýra, radu.
President republiky Československé:
pana Ing. Bohuslava Müllera,
mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra, zástupce Československé republiky v mezinárodních komisích říčních,
kteří předloživše si navzájem své plné moci, jež byly shledány v dobré a náležité formě, shodují se na těchto opatřeních, směřujících k zajištění vzájemného uznávání cejchovních průkazů.
Článek 1.
Cejchovní průkazy vydávané příslušnými úřady některého smluvního státu podle řádů, odpovídajících ustanovením této úmluvy a její přílohy, jsou, s vyloučením všech jiných, uznávány úřady ostatních smluvních států za rovnocenné s průkazy, které tyto státy vydávají podle týchž zásad.
Článek 2.
Smluvní státy se zavazují, že nejpozději za 9 měsíců ode dne, kdy tato úmluva nabude na jejich území platnosti, a za podmínek uvedených v článku 12., budou používati řádů vydaných každým z nich ku provedení ustanovení této úmluvy a její přílohy; tyto řády si vzájemně oznámí 3 měsíce před jejich používáním; každá další změna těchto řádů bude oznámena v téže lhůtě.
Článek 3.
Smluvní státy se zavazují, že na svém území dají cejchovati každou loď, která o to bude žádati. Rovněž se zavazují, že dají přecejchovati každou loď, která o to žádá a splňuje některou z podmínek, uvedených v článku 4.
Článek 4.
Smluvní stát může žádati o přecejchování lodi jenom tenkráte, jde-li o velkou opravu, důležité přestavby nebo změny vnějších neb vnitřních rozměrů lodi anebo je-li cejchovní průkaz starší než deset let. Toto přecejchování může býti provedeno jen podle všeobecně platných správních předpisů.
Uzná-li smluvní stát nutným přezkoušeti na své útraty údaje průkazů, může přezkoušeti, jde-li o naloženou loď, pouze vnější její rozměry.
Článek 5.
Příslušný ministerský odbor každého smluvního státu zašle v čtvrtletních lhůtách příslušnému odboru dotčeného smluvního státu:
1. Seznam lodí jeho úřady přecejchovaných, které byly posledně cejchovány úřady tohoto smluvního státu; k tomuto seznamu budou připojeny cejchovní průkazy odňaté při přecejchování.
2. Seznam lodí, jejichž jméno neb označení bylo změněno a jejichž poslední cejchovní průkaz je zapsán v tomto smluvním státě.
Seznamy jsou sestaveny podle tabulek číslo 1. a 2., připojených k příloze této úmluvy.
Je-li třeba získati urychlené zprávy, mohou příslušné úřady různých smluvních států dopisovati si mezi sebou bezprostředně.
Za tím účelem zašlou si státy vzájemně seznam, obsahující tyto úřady, jejich rozlišovací písmena nebo čísla a hodnost úředníků, kteří je řídí. Tento seznam jest stále doplňován.
Článek 6.
Jestliže v některém ze smluvních států jest nějaká loď zrušena, oznámí to příslušný úřad tohoto státu v tříměsíční lhůtě, počínajíc dnem, kdy se o tom dověděl, dotčenému zápisnímu úřadu, jemuž podle možnosti zašle cejchovní průkaz.
Článek 7.
Přechodně a po dobu 5ti let, počínajíc 1. říjnem 1927, budou průkazy, vydané před tímto dnem, uznávány tam, kde jsou uznávány nyní, jakož i tam, kde budou uznávány podle zvláštní dohody.
Článek 8.
Tato úmluva, jejíž francouzské a anglické znění budou stejně směrodatnými, bude míti dnešní datum a může býti podepsána až do 1. října 1926 každým státem, pozvaným na pařížskou konferenci.
Článek 9.
Tato úmluva podléhá ratifikaci. Ratifikační listiny budou odevzdány generálnímu tajemníkovi Společnosti Národů, který zpraví o jich uložení všechny státy ji podepsavší anebo k ní přistoupivší.
Článek 10.
Počínajíc 1. říjnem 1926, může přistoupiti k této úmluvě každý stát, pozvaný na konferenci zmíněnou v článku 8., nebo každý stát, který má společnou hranici s některým z těchto států.
Tento přístup bude proveden listinou zaslanou generálnímu tajemníkovi Společnosti Národů k uložení v archivu sekretariátu. Generální tajemník zpraví o tomto uložení všechny státy úmluvu podepsavší aneb k ní přistoupivší.
Článek 11.
Státy, které nejsou členy Společnosti Národů, mohou zaslati, budou-li si toho přáti, své ratifikační listiny nebo listiny o přístupu francouzské vládě, která je uloží ve svém archivu a zašle jejich opis generálnímu tajemníkovi Společnosti Národů. Generální tajemník zpraví o přijetí těchto dokladů všechny státy úmluvu podepsavší anebo k ní přistoupivší.
Článek 12.
Tato úmluva nabude působnosti teprve, až bude ratifikována pěti státy. Dnem nabytí působnosti bude devadesátý den po převzetí páté ratifikace generálním tajemníkem Společnosti Národů.
Později počne tato úmluva působiti, pokud jde o ten který smluvní stát, devadesátý den po přijetí ratifikační listiny neb oznámení o přístupu.
V souhlase s ustanovením článku 18. úmluvy o Společnosti Národů generální tajemník zapíše tuto úmluvu do rejstříku v den, kdy nabude působnosti.
Článek 13.
Generální tajemník Společnosti Národů povede zvláštní záznam o tom, které státy tuto úmluvu podepsaly nebo ratifikovaly, které k ní přistoupily nebo ji vypověděly. Tento záznam bude stále vyložen k nahlédnutí členům Společnosti, jakož i všem státům, pozvaným na konferenci zmíněnou v čl. 8., a bude co nejčastěji uveřejňován podle pokynů Rady.
Článek 14.
Tato úmluva může býti vypověděna kterýmkoliv smluvním státem po uplynutí lhůty pěti let ode dne, kdy nabyla působnosti pro tento stát. Výpověď bude dána ve formě písemného oznámení, řízeného buď generálnímu tajemníkovi Společnosti Národů, nebo, pokud jde o státy, které použily možnosti poskytnuté článkem 11., francouzské vládě, která jeho opis zašle generálnímu tajemníkovi Společnosti Národů. Opis tohoto oznámení, uvědomující všechny ostatní smluvní státy o dni, kterého bylo přijato, bude jim generálním tajemníkem zaslán.
Výpověď počne účinkovati za rok ode dne, kdy došla generálního tajemníka, a bude míti účinek jen pro stát, který ji oznámil.
Článek 15.
Prozkoumání této úmluvy může býti požadováno kdykoliv, alespoň jednou třetinou smluvních států.
Čemuž na svědomí plnomocníci v předu jmenovaní tuto úmluvu podepsali.
Dáno v Paříži, dvacátého sedmého listopadu roku tisícího devítistého dvacátého pátého v jediném exempláři, který bude uložen v sekretariátě Společnosti Národů; jeho ověřené opisy budou doručeny všem státům na konferenci zastoupeným.
NĚMECKOFRANOUXGEHLHAARRAKOUSKOPAUL ZIFFERERBELGIEJ. BRUNET BOUCKAERTBULHARSKOJ. DANČOVBRITSKÁ ŘÍŠEJOHN BALDWINŠPANĚLSKOMARQUÉS DE FAURAFINSKOENCKELLFRANCIEMAHIEUS. DREYFUSŘECKOG. MÉZÉVIRISMAĎARSKODIETRICHITALIECARLO ROSSETTINIZOZEMSKOG. VAN SLOOTEN A. VAN DRIELPOLSKOJ. KURZENIECKIRUMUNSKOG. POPESCOSVAZ SOVĚTSKÝCH SOCIALISTICKÝCH REPUBLIKLEPINKRÁLOVSTVÍ SRBŮ, CHORVATŮ A SLOVINCŮ,s použitím výhody čl. IV. signatárního protokolu,F. VILFANŠVÝCARSKOMOTTAČESKOSLOVENSKOIng. BOHUSLAV MÜLLER

Příloha úmluvy o cejchování vnitrozemských lodí.
Článek 1.
Účelem cejchování vymezeného v této příloze jest získati možnost stanoviti buď váhu lodi nebo váhu nákladu podle ponoru.
Úhrnná váha lodi jest rovna váze objemu vody, který vytlačí, a váha nákladu je rovna váze objemu vody vytlačené lodí naloženou, zmenšené o váhu objemu vody, vytlačené lodí prázdnou.
Článek 2.
Při cejchování lodí používá se pouze metrického systému.
Proto délkové rozměry jsou vyjádřeny v metrech, decimetrech a centimetrech, objemy v krychlových metrech a v krychlových decimetrech, váhy v tunách po tisíci kilogramech a v desetinných zlomcích tun.
Úkony, vymezené v níže uvedených článcích 3. a 4., určují vztlak podle objemu.
Váhy odpovídající vztlakům, vyjádřeným objemy, zapsanými v cejchovním průkaze, jsou vždy rovny součinu těchto vztlaků a specifické hustoty vody, v níž byly čteny ponory stupnic.
Článek 3.
Objem, který se má měřiti, jest vnější objem části lodního tělesa omezený:
1. rovinou největšího ponoru, dovolenou řády na různých splavných cestách, po kterých má loď plouti, a
2. buďto rovinou ponoru prázdné lodi, tak jak je určena níže, nebo rovinou procházející spodkem lodi.
Článek 4.
a) U lodí, určených k dopravě zboží, jsou míry měřeny přímo na lodi.
Část lodního tělesa, která se má měřiti, jest rozdělena vodorovnými rovinami na vrstvy zpravidla o výšce jednoho decimetru.
Vodorovná plocha každé vrstvy jest rozdělena pořadnicemi kolmými k podélné ose lodi na plošné úseky. Ve střední části, tvaru přibližně obdélníkového, jakož i v každém výběžku na přídi a zádi, jsou nejméně čtyři takové plošné úseky.
K výpočtu plošného obsahu ploch, omezených křivkami, jest nutno používati Simpsonova pravidla.
Nejkrajnější části výběžků na přídi a zádi lodi, jejichž výška se rovná nanejvýše výšce úseků sousedních, mohou, je-li toho třeba, tvořiti plošné úseky, jichž plošný obsah jest počítán zvláště.
Objem jedné vrstvy se obdrží, násobí-li se poloviční součet plošných obsahů horní a dolní plochy výškou; dovolí-li to tvary lodi, může býti pro výpočet seskupeno několik vrstev.
Podíl, rovnající se objemu vrstvy, dělenému počtem centimetrů, vyjadřujících její výšku, jest považován za vztlak lodi pro každý centimetr ponoru této vrstvy.
b) U lodí, které nejsou určeny k dopravě zboží, uzná se za vztlak odpovídající určité rovině ponoru, sedmdesát setin součinu následujících rozměrů, vztahujících se k vnějšímu povrchu lodního tělesa, bez vyčnívajících částí, a to:
1. Délky, rovnající se vzdálenosti mezi dvěma svislými rovinami, kolmými na podélnou osu lodi a dotýkajícími se vnějšího obrysu příslušné roviny ponoru.
2. Největší šířky této roviny ponoru.
3. Středního ponoru, měřeného svislou vzdáleností mezi řečenou rovinou ponoru a nejnižší částí lodního tělesa v příčném řezu, vedeném uprostřed délky, vymezené ve výše uvedeném odstavci 1.
Tyto tři rozměry jsou změřeny buď na samotné lodi nebo stanoveny podle stavebních výkresů.
Článek 5.
Cejchovní stupnice, je-li jich třeba, jsou umístěny symetricky a po dvou na bocích lodi, v rovinách svislých, kolmých na osu.
Lodi, jejichž lodní těleso je delší než 40 m, mají těchto stupnic nejméně šest, z nichž dvě jsou v rovině poblíže prostředku délky a dvě krajní jsou v přední a zadní části lodi, ve vzdálenostech od střední roviny, rovnajících se asi jedné třetině úhrnné délky lodi.
Je-li těchto stupnic více než šest, jest jejich umístění určeno obdobně podle údajů, uvedených v odstavci 2. a 4. tohoto článku.
U lodí, až do 40 metrů největší délky, může býti počet stupnic zmenšen na čtyři; tyto stupnice jsou pak umístěny po dvou v rovinách poblíže jedné a dvou třetin délky lodi.
Stupnice musí býti velmi zřetelné a zakotovány k pevným bodům. Jsou děleny po 2 centimetrech, počítaných ve směru svislém a mají zvláště vyznačený každý desátý centimetr; nula odpovídá buď rovině ponoru prázdné lodi nebo rovině, jdoucí spodkem lodi v místě jednotlivých stupnic.
Za výšku roviny ponoru nad rovinou omezující dole prostor, který se má měřiti, béře se aritmetický průměr údajů, čtených na všech stupnicích.
Článek 6.
Za rovinu ponoru prázdné lodi považuje se rovina, odpovídající poloze, kterou zaujme loď ve sladké vodě, jsouc zatížena toliko:
1. výstrojí, zásobami a posádkou, kterou loď nezbytně potřebuje, aby mohla plouti,
2. vodou na dně, kterou není možno vyčerpati obyčejnými čerpacími prostředky,
3. kromě toho, jde-li o loď samohybnou, vodou normálně používanou pro její chod, avšak bez paliva a bez pohyblivého zatížení.
Článek 7.
Cejchování jest osvědčeno vydáním průkazu; tento průkaz jest zapsán pod pořadovým číslem ve zvláštním rejstříku, vedeném úřadem, který jest k tomu účelu ustanoven každým smluvním státem pro určitý okruh a který je charakterisován rozpoznávacími písmeny nebo čísly, z nichž poslední písmeno nebo písmena označují stát, na jehož území jest tento úřad.
Seznam písmen označujících státy je připojen k této příloze.
Článek 8.
Rovina největšího ponoru, určená v článku 3., jest zřetelně vyznačena na každém boku lodi jednou nebo několika čarami anebo cejchovními tabulkami, jejichž dolní okraj odpovídá této rovině.
U každé značky nebo na každé tabulce jsou vyraženy zřetelnými písmeny tyto údaje:
1. Rozpoznávací písmena nebo čísla úřadu, zmíněného v článku 7,
2. pořadové číslo průkazu.
Tyto údaje jsou opakovány nesmazatelnými písmeny na nejtrvanlivějších částech lodního tělesa.
Článek 9.
Každá cejchovaná loď musí míti cejchovní průkaz.
Tento průkaz udává zejména:
1. Zápisný úřad, zmíněný v článku 7.
2. Rozpoznávací písmena nebo čísla tohoto úřadu, pořadové číslo průkazu a jeho datum.
3. Jméno neb označení lodi.
4. Druh stavby.
5. Největší délku a největší šířku lodního tělesa.
6. Opakování údajů požadovaných výše uvedeným odstavcem 2. z posledního, novým cejchováním zrušeného průkazu, jestliže jej loď měla.
7. Má-li loď stupnice, jejich počet, umístění, popis a hlavně místo zvolené za nulu.
8. Průměr svislých vzdáleností mezi rovinou spodku lodi, jdoucí nejnižším místem v průřezech, v nichž jsou stupnice, a mezi rovinou ponoru prázdné lodi uvedenou výše, jakož i posádku, materiál, výšku vody na dně lodi a váhu vody, normálně používané při pohonu strojů, kteréžto údaje byly vzaty v úvahu pro stanovení této roviny ponoru prázdné lodi, kromě toho označení místa stálého zatížení.
9. Postupný vztlak lodi pro každý centimetr ponoru, počínajíc rovinou ponoru prázdné lodi; u lodí, které nejsou určeny k dopravě zboží, jsou tyto údaje nahrazeny údaji o vztlaku lodi prázdné podle vymezení v článku 6. a o vztlaku mezi rovinou největšího ponoru, zmíněnou v článku 3. výše uvedeném a rovinou ponoru prázdné lodi.
Článek 10.
Jde-li o přecejchování lodi, jsou staré nápisy a značky, jakož i cejchovní tabulky, bylo-li jich použito, odstraněny a při jejich výměně postupuje se jako při prvém cejchování.
Zároveň jest odňat starý cejchovní průkaz.
Článek 11.
Změní-li se jméno neb označení lodi, zaznamená to úředník k tomu zmocněný v cejchovním průkaze. Tato poznámka je opatřena datem a podpisem.

Tabulka I.
ADDENDUM I.


Tabulka II.
ADDENDUM I (pokračování).


ADDENDUM II.
Seznam rozeznávacích písmen států, o nichž je zmínka v článku 7.
D NěmeckoA RakouskoB BelgieGB Britská říšeSvobodný stát IrskýBG BulharskoDA GdanskoDK DánskoEŠpanělskoEstonskoSF FinskoFFrancieGR ŘeckoM MaďarskoI ItalieLotyšskoLT LitvaL LucemburskoNO NorvéžskoN NizozemskoPL PolskoP PortugalskoRM RumunskoSR Svaz sovětských socialistických republikSHS Království Srbů, Chorvatů a SlovincůS ŠvédskoCH ŠvýcaryČS Československo

Podpisový protokol.
Přikročujíce k podpisu úmluvy o cejchování vnitrozemských lodí, sjednané dnešního dne, dohodli se podepsaní, byvše k tomu náležitě zplnomocněni, takto:
I. Rozumí se, že tato úmluva nedotýká se, pokud jde o vodní cesty, příslušející do pravomoci některé mezinárodní komise, ani práva, jež by mezinárodní komisi náleželo, aby sama z vlastní moci stanovila texty řádů, které odpovídají této úmluvě, ani povinností, jež pro ni vyplývají ze smluv, úmluv a akt, jimiž se řídí.
II. Rozumí se, že úmluva nedotýká se nikterak práv a povinností, vyplývajících pro smluvní státy z dohod o vzájemném uznávání cejchovních průkazů, udávajících nosnost v rejstříkových tunách.
III. Rozumí se, že průkazy vydávané podle pravidel měření a výpočtu dohody z roku 1913 mezi Německem a Rakouskem, budou prozatímně uznávány v obvodu úřadů, kde cejchování se nyní provádí podle těchto pravidel, za rovnocenné s průkazy, které budou vydávány podle podmínek této úmluvy a její přílohy. Kdyby státy, které tyto průkazy vydávají, nezřekly se této výhrady ve lhůtě 10 let, počínající 1. říjnem 1926, bude svolána nová konference k prozkoumání této otázky.
IV. Rozumí se, že každý smluvní stát, na jehož území by byly 1. října 1926 vybírány plavební poplatky podle rejstříkových tun, může žádati při podpisu této úmluvy nebo při přístupu k ní, aby lodi vnitrozemske plavby, podrobené těmto poplatkům, byly prozatímně opatřeny cejchovním průkazem v rejstříkových tunách, kterýžto průkaz by byl v tom případě uznáván úřady tohoto státu za rovnocenný s průkazy vydávanými jím podle téhož systému; nebude-li loď míti takovéhoto průkazu, může zmíněný stát provésti dodatečné cejchování.
V. Rozumí se, že smluvní státy jsou povinny vyhověti povinnostem, předepsaným článkem 2. a 5. dohody, jen potud, pokud jsou účastny na mezinárodní plavbě.
VI. Rozumí se, že každý smluvní stát může žádati při podpisu úmluvy nebo při přístupu k ní, že při přecejchování lodi, která byla původně cejchována jeho úřady, budou nesmazatelné značky, když neslouží jen ke konstatování cejchování, doplněny nesmazatelným křížem se stejnými rameny, že toto doplnění bude považováno za rovnocenné s odstraněním, předepsaným článkem 10. přílohy úmluvy, že staré cejchovní tabulky místo odstranění budou označeny křížem, a že budou-li dávány nové cejchovní tabulky, budou dřívější umístěny v téže rovině jako nové a poblíže nich
V tomto případě budou zprávy, o nichž je zmínka v odstavci 3. článku 5. a 6. úmluvy, zasílány taktéž úřadu, u něhož loď byla původně zapsána.
Tento protokol bude míti tutéž účinnost, platnost a stejné trvání jako úmluva, sjednaná dnešního dne, za jejíž nerozlučnou součást musí býti považován.
Čemuž na svědomí shora jmenovaní plnomocníci tento protokol podepsali.
Dáno v Paříži dvacátého sedmého listopadu roku tisícího devítistého dvacátého pátého v jediném výtisku, který bude uložen u sekretariátu Společnosti Národů; všem státům na konferenci zastoupeným bude doručen ověřený opis.
NĚMECKO FRANOUXRAKOUSKO PAUL ZIFFERERBELGIEJ. BRUNET BOUCKAERTBULHARSKO J. DANČOVBRITSKÁ ŘÍŠE JOHN BALDWINŠPANĚLSKO MARQUÉS DE FAURAFINSKO ENCKELLFRANCIE MAHIEU S. DREYFUSŘECKO G. MÉZÉVIRISMAĎARSKO DIETRICHITALIE CARLO ROSSETTINIZOZEMSKO G. VAN SLOOTEN A. VAN DRIELPOLSKO J. KURZENIECKIRUMUNSKO G. POPESCOSVAZ SOVĚTSKÝCH SOCIALISTICKÝCH REPUBLIK LEPINKRÁLOVSTVÍ SRBŮ, CHORVATŮ A SLOVINCŮ F. VILFANŠVÝCARSKO MOTTAČESKOSLOVENSKO Ing. BOHUSLAV MÜLLER
PROZKOUMAVŠE TUTO ÚMLUVU S PŘÍLOHOU, ADDENDEM I., II. A PODPISOVÝM PROTOKOLEM, SCHVALUJEME A POTVRZUJEME JE.
TOMU NA SVĚDOMÍ JSME TENTO LIST PODEPSALI A K NĚMU PEČEŤ REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ PŘITISKNOUTI DALI.
V TOPOLČIANKÁCH, DNE 15. ŘÍJNA LÉTA TISÍCÍHO DEVÍTISTÉHO DVACÁTÉHO OSMÉHO.
L. S.
PRESIDENT REPUBLIKY ČESKOSLOVENSKÉ:
T. G. MASARYK v. r.
MINISTR ZAHRANIČNÍCH VĚCÍ:
Dr. EDVARD BENEŠ v. r.
Vyhlašuje se s tím, že ratifikační listina byla dne 17. ledna 1929 uložena v archivech Sekretariatu Svazu Národů. Podle čl. 12 úmluvy nabývá tato pro Československou republiku mezinárodní platnosti 90 dní po tomto uložení, t. j. dnem 17. dubna 1929.
Mimo to ratifikovaly dosud úmluvu tyto státy: Německo, Rakousko, Belgie, Bulharsko, říše Britská, Španělsko, Francie, Maďarsko, Nizozemsko, Rumunsko, Švýcary.

Dr. Beneš v. r.