627/1992 Sb.
Sdělení federálního ministerstva zahraničních věcí o sjednání Evropské úmluvy o rovnocennosti dokladů umožňujících přístup na vysoké školy (č. 15)

627
SDĚLENÍ
federálního ministerstva zahraničních věcí

Federální ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 11. prosince 1953 byla v Paříži sjednána Evropská úmluva o rovnocennosti dokladů umožňujících přístup na vysoké školy (č. 15).
Jménem České a Slovenské Federativní Republiky byla Úmluva podepsána ve Štrasburku dne 26. března 1991.
Listina o schválení Úmluvy Českou a Slovenskou Federativní Republikou byla uložena u generálního tajemníka Rady Evropy, depozitáře Úmluvy, dne 26. března 1991.
Úmluva vstoupila v platnost na základě svého článku 5 odst. 2 dnem 20. dubna 1954 a pro Českou a Slovenskou Federativní Republiku na základě odst. 3 téhož článku dnem 26. března 1991.
Český překlad Úmluvy se vyhlašuje současně.


EVROPSKÁ ÚMLUVA
o rovnocennosti dokladů umožňujících přístup na vysoké školy č. 15
Vlády členských států Rady Evropy,
berouce v úvahu, že jedním z cílů Rady Evropy je společný postup v oblasti kultury a vědy,
berouce v úvahu, že tento cíl by byl dosažen snadněji, kdyby evropská mládež měla volný přístup k intelektuálním zdrojům členských států,
berouce v úvahu, že vysoká škola představuje jeden z hlavních zdrojů intelektuální činnosti v každé zemi,
berouce v úvahu, že studentům, kteří úspěšně ukončili středoškolské studium v jednom členském státu, by měly být přiznány veškeré možné výhody pro přístup na vysokou školu podle jejich výběru, nacházející se na území druhého členského státu,
berouce v úvahu, že takové výhody, které jsou též žádoucí v zájmu volného pohybu z jedné země do druhé, si vyžadují vzájemné uznávání dokladů o vzdělání umožňujících přístup na vysoké školy,
se dohodly na následujícím:
Článek 1
1. Každá smluvní strana uzná za účelem přijetí na vysoké školy nacházející se na jejím území, v případě, že toto přijetí podléhá kontrole státu, rovnocennost dokladů o vzdělání vydaných na území každé druhé smluvní strany potvrzujících, že jejich držitelé mají potřebnou kvalifikaci pro přijetí na obdobné instituce jako v zemi, kde tyto doklady byly vydány.
2. Přijetí na kteroukoliv vysokou školu je podmíněno místy, která jsou k dispozici.
3. Každá smluvní strana si vyhrazuje právo neuplatňovat ustanovení odstavce 1 ke svým vlastním státním příslušníkům.
4. Nepodléhá-li přijetí na vysoké školy nacházející se na území smluvní strany kontrole státu, zainteresovaná smluvní strana předá těmto vysokým školám text této úmluvy a vyvine veškeré úsilí, aby zmíněné vysoké školy přijaly zásady uvedené v předchozích odstavcích.
Článek 2
Každá smluvní strana zašle generálnímu tajemníkovi Rady Evropy do jednoho roku ode dne, kdy tato úmluva vstoupila v platnost, písemnou zprávu o opatřeních, jež byla přijata za účelem plnění ustanovení předchozího článku.
Článek 3
Generální tajemník Rady Evropy předá ostatním smluvním stranám informace, které obdržel od každé z nich podle výše uvedeného článku 2, a informuje Výbor ministrů o stavu plnění ustanovení této Úmluvy.
Článek 4
Pro účely této úmluvy
a) pojem „doklad o vzdělání“ znamená jakýkoliv doklad, vysvědčení nebo jiné osvědčení, bez ohledu na to, v jaké formě bylo vydáno nebo zaregistrováno, které opravňuje držitele nebo zainteresovanou osobu ucházet se o přijetí na vysokou školu;
b) pojem „vysoké školy“ znamená:
i) univerzity;
ii) instituce, které smluvní strana, na jejímž území se nacházejí, pokládá za zařízení stejného typu jako vysoké školy.
Článek 5
1. Tato úmluva je otevřená k podpisu členským státům Rady Evropy. Podléhá ratifikaci. Ratifikační listiny budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropy.
2. Tato úmluva vstoupí v platnost po uložení tří ratifikačních listin.
3. Pro každého signatáře, který úmluvu ratifikuje po jejím vstupu v platnost, vstoupí úmluva v platnost dnem uložení ratifikační listiny.
4. Generální tajemník Rady Evropy informuje všechny členské státy Rady Evropy o vstupu úmluvy v platnost, o smluvních stranách, které ji ratifikovaly, jakož i o uložení každé ratifikační listiny, ke kterému došlo později.
Článek 6
Výbor ministrů Rady Evropy může vyzvat kterýkoliv stát, který není členem Rady, aby přistoupil k této úmluvě. Každý stát poté, co obdržel tuto výzvu, může přistoupit k této úmluvě uložením listiny o přístupu u generálního tajemníka Rady, který informuje o jejím uložení všechny smluvní strany. Pro každý přistupující stát vstoupí tato úmluva v platnost dnem, kdy byla uložena jejich listina o přístupu.
Na důkaz čeho níže podepsaní, náležitě zmocněni za tímto účelem podepsali tuto úmluvu.
Dáno v Paříži dne 11. prosince 1953 v jazyce francouzském a anglickém, přičemž obě znění mají stejnou platnost, v jednom vyhotovení, které bude uloženo v archivu Rady Evropy. Generální tajemník zašle jeho ověřené kopie všem signatářům.