40/2002 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Smlouvy mezi Českou republikou a Spolkovou republikou Německo o dalším usnadnění styku při poskytování právní pomoci na základě Haagských úmluv ze dne 1. března 1954 o civilním řízení, ze dne 15. listopadu 1965 o doručování soudních a mimosoudních písemností v cizině ve věcech občanských nebo obchodních a ze dne 18. března 1970 o provádění důkazů v cizině ve věcech občanských nebo obchodních

40
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 2. února 2000 byla v Praze podepsána Smlouva mezi Českou republikou a Spolkovou republikou Německo o dalším usnadnění styku při poskytování právní pomoci na základě Haagských úmluv ze dne 1. března 1954 o civilním řízení,1) ze dne 15. listopadu 1965 o doručování soudních a mimosoudních písemností v cizině ve věcech občanských nebo obchodních2) a ze dne 18. března 1970 o provádění důkazů v cizině ve věcech občanských nebo obchodních.3)
Se Smlouvou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky Smlouvu ratifikoval. Ratifikační listiny byly vyměněny v Berlíně dne 18. března 2002.
Smlouva vstoupila v platnost na základě svého článku 12 odst. 2 dne 1. dubna 2002.
České znění Smlouvy se vyhlašuje současně.


SMLOUVA
mezi
Českou republikou
a
Spolkovou republikou Německo
o dalším usnadnění styku při poskytování právní pomoci na základě Haagských úmluv
ze dne 1. března 1954 o civilním řízení, ze dne 15. listopadu 1965 o doručování soudních a mimosoudních
písemností v cizině ve věcech občanských nebo obchodních a ze dne 18. března 1970
o provádění důkazů v cizině ve věcech občanských nebo obchodních
Česká republika a Spolková republika Německo,
přejíce si usnadnit podle této smlouvy v právním styku mezi oběma státy používání určitých ustanovení Haagských úmluv ze dne 1. března 1954 o civilním řízení (dále jen „Úmluva o civilním řízení“), ze dne 15. listopadu 1965 o doručování soudních a mimosoudních písemností v cizině ve věcech občanských nebo obchodních (dále jen „Úmluva o doručování“) a ze dne 18. března 1970 o provádění důkazů v cizině ve věcech občanských nebo obchodních (dále jen „Úmluva o provádění důkazů“),
se dohodly na následujícím:
ODDÍL I
Doručování soudních a mimosoudních písemností
Článek 1
(k článku 11 Úmluvy o doručování)
Soudní a mimosoudní písemnosti vyhotovené příslušnými orgány jednoho z obou států budou zasílány přímo, a to:
1. má-li se písemnost doručit osobám v České republice, tak ze strany příslušných německých orgánů příslušnému českému soudu, v jehož obvodu má příjemce svoje bydliště nebo sídlo, a to okresnímu soudu, v Praze obvodnímu soudu a v Brně Městskému soudu;
2. má-li se písemnost doručit osobám ve Spolkové republice Německo, tak ze strany příslušných českých orgánů prezidentům zemských soudů nebo obvodních soudů, v jejichž obvodu má příjemce své bydliště nebo sídlo.
Článek 2
Jestliže orgán, kterému byla písemnost zaslána, není příslušným, pak ji předá úřední cestou příslušnému orgánu a dožadující orgán o tom neprodleně uvědomí.
ODDÍL II
Dožádání o právní pomoc
Článek 3
(k článku 2 Úmluvy o provádění důkazů)
Dožádání o právní pomoc vyřizují v obou státech soudy. Dožádání jsou zasílána přímo orgánům, v jejichž obvodu mají být dožádání o právní pomoc vyřízena, a to v České republice okresnímu soudu, v Praze obvodnímu soudu, nebo v Brně Městskému soudu, ve Spolkové republice Německo prezidentům zemských soudů nebo obvodních soudů.
ODDÍL III
Složení jistoty za náklady řízení a bezplatná právní pomoc
Článek 4
Pro právnické osoby, které byly zřízeny v jednom z obou států podle práva tohoto státu, platí ve druhém státě články 17, 18 a 19 Úmluvy o civilním řízení.
Článek 5
1. Oprávněná osoba může sama předložit přímo příslušným soudům návrh na prohlášení rozhodnutí o nákladech a procesních výlohách vykonatelným podle článků 18 a 19 Úmluvy o civilním řízení.
2. Totéž platí pro soudní rozhodnutí, která výši nákladů a procesních výloh stanoví později.
Článek 6
Osvědčení příslušného orgánu o tom, že rozhodnutí o nákladech a procesních výlohách nabylo právní moci, nevyžaduje potvrzení nejvyšším výkonným úředníkem soudní správy podle článku 19 odst. 3 věty druhé Úmluvy o civilním řízení.
Článek 7
Překlad, uvedený v článku 19 odst. 2 bodu 3 Úmluvy o civilním řízení, může být ověřen také přísežným anebo úředním tlumočníkem státu, ve kterém bylo rozhodnutí, jež má být vykonáno, vydáno.
Článek 8
Žádosti o povolení bezplatné právní pomoci, které jsou podávány podle článku 23 Úmluvy o civilním řízení, mohou být podány u soudu státu, ve kterém se žadatel zdržuje, a zaslány v přímém styku mezi orgány obou stran. V tomto případě platí obdobně články 1 a 2 této smlouvy.
Článek 9
Příslušné orgány státu, ve kterém má být o žádosti o povolení bezplatné právní pomoci rozhodnuto, se mohou podle článku 22 odst. 2 Úmluvy o civilním řízení obracet přímo na příslušné orgány druhého státu ohledně podání doplňujících informací.
ODDÍL IV
Článek 10
1. Osobní údaje lze předávat výhradně na příslušná místa se zřetelem na požadavky národního práva obou smluvních stran.
2. Přijímající místo informuje na požádání v jednotlivých případech předávající místo o použití předaných údajů a o výsledcích získaných na jejich základě. Předávající místo musí na žádost dotčené osoby odeslat takovou žádost na přijímající místo a musí dotčené osobě poskytnout informaci o odpovědi.
3. Použití údajů předaných na základě této smlouvy a ve smyslu Úmluvy o civilním řízení, Úmluvy o doručování a Úmluvy o provádění důkazů je přípustné pouze pro účely v nich vyznačené, pro které byly tyto údaje předány, a za podmínek stanovených v jednotlivých případech předávajícím místem. Použití předaných údajů je dále přípustné:
a) k zabránění a stíhání trestných činů podstatného rozsahu;
b) k ochraně před vážným ohrožením veřejné bezpečnosti;
c) pro soudní řízení a pro správní řízení, která s účelem ve smyslu věty první a věty druhé písmene a) souvisejí.
4. Předávající místo upozorní při předávání údajů na lhůty pro jejich likvidaci platné podle jeho národního práva. Nezávisle na těchto lhůtách je třeba předané osobní údaje zlikvidovat, jakmile už nejsou zapotřebí pro účel, pro který byly předány.
5. Předávající a přijímající místa jsou povinna písemně dokumentovat předávání a přijímání osobních údajů.
6. Předávající a přijímající místa jsou povinna účinně chránit předané osobní údaje před neoprávněným přístupem, neoprávněnými změnami, před neoprávněným zveřejněním a respektovat stávající ustanovení o utajovaných skutečnostech práva druhého smluvního státu.
7. Bude-li někdo v důsledku předání údajů v rámci výměny dat podle této smlouvy protiprávně poškozen, pak odpovědnost za škodu vůči němu má přijímající místo podle svých vnitrostátních předpisů. Ve vztahu k poškozenému se nemůže vyvinit odvoláním na to, že škoda byla způsobena předávajícím místem. Poskytne-li přijímající místo náhradu škody, která vznikla použitím nesprávně předaných údajů, pak předávající místo nahradí přijímajícímu místu celkovou částku poskytnuté náhrady škody.
ODDÍL V
Závěrečná ustanovení
Článek 11
Ministerstvo spravedlnosti České republiky a Spolkové ministerstvo spravedlnosti Spolkové republiky Německo dohodnou podle potřeby přímým ujednáním setkání svých zástupců, aby zajistila jednotné provádění této smlouvy a odstranila případné obtíže při jejím provádění.
Článek 12
1. Tato smlouva podléhá ratifikaci. Výměna ratifikačních listin bude provedena co možná nejdříve v Berlíně.
2. Tato smlouva nabývá platnosti první den měsíce následujícího po výměně ratifikačních listin.
3. Tato smlouva může být kdykoliv písemně vypovězena diplomatickou cestou. Výpověď nabude platnosti dvanáct měsíců po doručení druhé smluvní straně.
Dáno v Praze dne 2. února 2000 ve dvou původních vyhotoveních v jazyce českém a německém, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
Za Českou republiku:
Otakar Motejl v. r.
ministr spravedlnosti
Za Spolkovou republiku Německo:
Herta Däubler-Gmelin v. r.
ministryně spravedlnosti

1) Úmluva o civilním řízení byla vyhlášena pod č. 72/1966 Sb.
2) Úmluva o doručování soudních a mimosoudních písemností v cizině ve věcech občanských nebo obchodních byla vyhlášena pod č. 85/1982 Sb.
3) Úmluva o provádění důkazů v cizině ve věcech občanských nebo obchodních byla vyhlášena pod č. 129/1976 Sb.