61/1991 Sb.
Sdělení federálního ministerstva zahraničních věcí o přijetí změn Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF)

61
SDĚLENÍ
federálního ministerstva zahraničních věcí

Federální ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že na 1. zasedání Revizního výboru COTIF, které se konalo ve dnech 14.-24. prosince 1989, byly přijaty změny Úmluvy o mezinárodní železniční přepravě (COTIF), vyhlášené č. 8/1985 Sb. Změny vstoupily v platnost dne 1. ledna 1991 a tímto dnem vstoupily v platnost i pro Českou a Slovenskou Federativní Republiku.
Český překlad změn se vyhlašuje současně.


Přípojek A k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTIF) z 9. května 1980
Jednotné právní předpisy pro smlouvu o mezinárodní železniční přepravě cestujících a zavazadel (CIV)
(dále je uváděno jen nové znění, resp. doplňky příslušných ustanovení)
Článek 17
§ 3 se vypouští.
Článek 19
Tento článek zní:

„§ 1 Pokud mezinárodní tarify předem nestanoví výjimku, je cestovní zavazadlo odbaveno jen po předložení jízdenky platné nejméně až do stanice určení cestovního zavazadla. Dovolují-li tarify podej cestovního zavazadla bez předložení jízdenky, platí ustanovení Jednotných právních předpisů o právech a povinnostech cestujícího, pokud jde o cestovní zavazadla, přiměženě pro odesílatele cestovního zavazadla.
§ 2 Železnice si ponechá možnost přepravit cestovní zavazadlo jinou než cestujícím použitou cestou. Ve stanici podání, jakož i v přípojných stanicích, ve kterých musí být cestovní zavazadlo přeloženo, následuje přeprava příštím, pro pravidelnou přepravu cestovních zavazadel určeným vlakem. Cestovní zavazadla se mohou výše uvedeným způsobem přepravovat jen tehdy, nebrání-li tomu při odjezdu nebo po cestě celní nebo jiné předpisy.
§ 3 Pokud mezinárodní tarify nestanoví žádnou výjimku, musí být dovozné za zavazadla zaplaceno při podeji.
§ 4 Tarify nebo jízdní řády mohou přepravu cestovních zavazadel v určitých vlacích nebo druzích vlaků nebo do a z určitých železničních stanic vyloučit nebo omezit.
§ 5 Pokud podej cestovních zavazadel není řešen v tomto článku, platí předpisy platné v podací stanici.“.
Článek 20
Text § 4 písm. c) se mění takto:

„c) den a hodina podání,“.
Článek 25
Text § 4 se mění takto:

„§ 4 V případě nesprávného použití tarifu nebo dojde-li k omylu při výpočtu nebo výběru přepravní ceny a jiných výdajů, je železnice povinna vrátit přeplatek nebo jí musí být zaplacen nedoplatek jen tehdy, převyšuje-li u každé jízdenky nebo zavazadlového lístku dvě zúčtovací jednotky.“.
Článek 38
Text § 1 písm. a) se mění takto:

„a) je-li výše škody dokázána, částku ve výši této škody, nejvýše však 40 zúčtovacích jednotek za každý chybějící kilogram hrubé hmotnosti, nebo 600 zúčtovacích jednotek za každý kus zavazadla.“.
Článek 41
Text § 3 a § 4 odst. 1 se mění takto:

„§ 3 ....... nesmí přesahovat 8000 zúčtovacích jednotek .....
§ 4 Celková náhrada škody nesmí přesahovat 1000 zúčtovacích jednotek.“.
Článek 43
Text § 3 se mění takto:

„§ 3 U cestovních zavazadel mohou být požadovány úroky jen tehdy, přesahuje-li náhrada 8 zúčtovacích jednotek na každý zavazadlový lístek.“.

Přípojek B k Úmluvě o mezinárodní železniční přepravě (COTTF) z 9. května 1990
Jednotné právní předpisy pro smlouvu o mezinárodní železniční přepravě zboží (CIM)
(dále je uváděno jen nové znění, resp. doplňky příslušných ustanovení)
Článek 3
Text § 4 se mění takto:

„§ 4 Jestliže příslušný orgán rozhodl, aby
a) provoz byl přechodně nebo trvale, zčásti nebo zcela zastaven,
b) určité zásilky byly vyloučeny z přepravy nebo přijímány k přepravě jen za určitých podmínek,
c) určité zboží bylo přijato k přepravě přednostně
musí být tato opatření neprodleně oznámena veřejnosti a železnicím, které o nich informují železnice jiných států ke zveřejnění.“.
Článek 11
Text § 1 a 2 se mění takto:

„§ 1 Přepravní smlouva je uzavřena ..... se opatří nákladní list a popřípadě každý doplňkový list otiskem datového razítka odesílací stanice ...
§ 2 Úkony podle § 1 musí následovat ihned po podeji k přepravě všeho v nákladním listu uvedeného zboží a - pokud je tak stanoveno předpisy platnými v odesílací stanici - po zaplacení výdajů, které vzal na sebe odesílatel nebo po složení jistoty podle Článku 15 § 7.“.
Článek 12
§ 2 zní:

„§ 2 Železnice stanoví jednotný vzor nákladního listu, jehož součástí musí být druhopis určený pro odesílatele. Pro určité přepravy, zejména pro přepravy mezi sousedními státy, mohou železnice v tarifech stanovit použití nákladního listu podle zjednodušeného vzoru. Pro určité přepravy se zeměmi nezúčastněnými v této Úmluvě, mohou tarify stanovit použití zvláštního postupu.“.
Článek 14
§ 8 se vypouští.
Článek 19
§ 5 zní:

„§ 5 Označování zboží odesílatelem je upraveno doplňujícími ustanoveními nebo tarify.“.
§ 6 se vypouští.
Článek 24
§ 1 zní:

„§ 1 Kromě doplatku rozdílu dovozného a náhrady případné škody může železnice vybírat:
a) přirážku k dovoznému ve výši jedné zúčtovací jednotky za každý kilogram hrubé hmotnosti celého kusu
1. při nesprávném, nepřesném nebo neúplném označení látek a předmětů vyloučených podle RID z přepravy
2. při nesprávném, nepřesném nebo neúplném označení látek a předmětů, které jsou podle RID připuštěny k přepravě za zvláštních podmínek, nebo nebyly-li dodrženy podmínky RID
Doplňující ustanovení mohou předem stanovit jiné způsoby výpočtu přirážky k dovoznému, zejména paušální přirážku k dovoznému u prázdných vozů přepravců.
b) přirážku k dovoznému ve výši 5 zúčtovacích jednotek za každých 100 kg hmotnosti, která převyšuje dovolenou mez zatížení vozu, byl-li vůz naložen odesílatelem.“.
§ 2 se vypouští.
§ 3 přečísluje se na § 2.
§ 4 přečísluje se na § 3.
§ 5 přečísluje se na § 4 a zní takto:

„§ 4 Případy, ve kterých se přirážka k dovoznému nevybírá, upřesňují doplňující ustanovení.“.
Článek 27
§ 2, 3 a 4 zní:

„§ 2 Nejsou-li dodací lhůty stanoveny podle § 1 platí
- s výhradou ustanovení následujících paragrafů
- tyto maximální dodací lhůty:
a)pro vozové zásilky:výpravní lhůta 12 hodin,přepravní lhůta za každých i jen započatých 400 km 24 hodin,b)pro kusové zásilkyvýpravní lhůta 22 hodin,přepravní lhůta za každých i jen započatých 200 km 24 hodin
Všechny vzdálenosti se rozumí v tarifních kilometrech.
§ 3 Výpravní lhůta se počítá pouze jednou, bez ohledu na počet zúčastněných železnic.
Přepravní lhůta se počítá za úhrnnou vzdálenost z odesílací stanice do stanice určení.
§ 4 Železnice mohou stanovit přirážky k dodacím lhůtám o určité délce v těchto případech:
a) pro zásilky podávané k přepravě nebo dodávané mimo stanici,
b) pro zásilky přepravované:
1. po tratích s rozdílným rozchodem,
2. po moři nebo po vnitrozemských vodních cestách,
3. po silnici, jestliže není železniční spojení,
c) beze změn,
d) beze změn.“.
§ 6 zní:

„§ 6 Dodací lhůta počíná uplynutím 24. hodiny dne, kdy byla zásilka přijata k přepravě.“.
§ 8 zní:

„§ 8 Dodací lhůta neplyne o nedělích a zákonných svátcích. O sobotách neplyne ve státech, kde to je pro jejich železniční nákladní dopravu stanoveno platnými předpisy.“.
V § 9 se vypouští odst. 2.
Článek 29
§ 1 zní:

„§ 1 Bylo-li tarifu užito nesprávně nebo došlo-li k chybám při výpočtu přepravného nebo při jeho vybírání, musí být nedoplatek zaplacen a přeplatek vrácen.
Nedoplatek se nevybere a přeplatek se nevrátí, nedosáhne-li u jednoho nákladního listu 8 zúčtovacích jednotek. Vrácení se uskuteční z vlastního podnětu.“.
Článek 30
Text § 2 se mění takto:

„§ 2 Příkazy musí být dány prohlášením podle železnicemi stanoveného vzoru. Toto prohlášení musí odesílatel opakovat a podepsat na druhopisu nákladního listu, který železnici předloží. Podpis může být natištěn nebo nahrazen razítkem odesílatele. Každý příkaz daný jiným způsobem, než je předepsáno, je neplatný.“.
Článek 31
Text § 2 se mění takto:

„§ 2 Příkazy musí být dány prohlášením podle železnicemi stanoveného vzoru. Každý příkaz daný jiným způsobem, než je předepsáno, je neplatný.“.
Text § 3 písm. d) se mění takto:

„d) označil podle § 1 písm. c) určitou osobu a tato osoba odebrala nákladní list, převzala zboží nebo uplatnila svá práva podle článku 28 § 4.“.
Článek 33
Text § 4 se mění takto:

„§ 4 Mění-li pokyny odesílatele označení příjemce nebo stanice určení nebo jsou-li sděleny stanicí, kde se zboží nachází, musí odesílatel své pokyny zapsat do druhopisu nákladního listu a tento předložit železnici.“.
Článek 34
Text § 1 se mění takto:

„§ 1 Vznikne-li překážka při dodání, musí o tom železnice podat odesílateli neprodleně zprávu a vyžádat si jeho pokyny.“.
Text § 2 se mění takto:

„§ 2 Pomine-li překážka při dodání zboží dříve, než dojdou stanici určení pokyny odesílatele, vydá se zboží příjemci. Odesílatel o tom musí být bezodkladně vyrozuměn.“.
§ 5 se vypouští.
§ 6, 7 a 8 se přečíslovávají na § 5, 6 a 7.
Článek 38
Text § 2 se doplňuje o nový odstavec 2, který zní:

„Tato domněnka platí dále, jestliže přepravní smlouva předcházející novému podeji byla podrobena jiné srovnatelné mezinárodní úmluvě o přímé mezinárodní železniční přepravě a tato obsahuje stejnou právní domněnku ve prospěch zásilek podaných k přepravě podle Jednotných právních předpisů.“.
Článek 41
Text § 1 písm. a) a b) se mění takto:

„§ 1 a) 2 % hmotnosti u kapalin nebo u zboží podaného k přepravě ve vlhkém stavu
b) 1 % hmotnosti u suchého zboží“.
Text § 4 se mění takto:

„§ 4 Při úplné ztrátě nebo při ztrátě jednotlivých kusů se při výpočtu náhrady škody nesráží nic za ztrátu na hmotnosti přepravou.“.
Článek 45
Odst. 1 zní:

„Poskytuje-li železnice zvláštní přepravní podmínky zvláštními nebo výjimečnými tarify, které ve srovnání s obecně platnými tarify poskytují slevu z dovozného, může železnice omezit náhradu příslušející oprávněnému za překročení dodací lhůty za podmínky, že toto omezení je v tarifech uvedeno.“.
Článek 59
§ 2 a 3 zní:

„§ 2 Odesílací železnice odpovídá za dovozné a jiné výdaje, které nevybrala, ačkoliv je odesílatel podle článku 15 vzal na sebe.
§ 3 Dodá-li železnice určení zboží, aniž by vybrala přepravné nebo jiné pohledávky z přepravní smlouvy, pak za tyto částky odpovídá.“.
Článek 65
§ 1 a 2 zní:

§ 1 Může-li hospodářský a finanční stav některého státu způsobit při používání oddílu VI vážné nesnáze, mohou se dva nebo více jiných států dohodami odchýlit od článků 15, 17 a 30 tím, že pro přepravu se státem nacházejícím se v těžkostech stanoví, že
a) zásilky odesílané z každého z těchto států musejí být povinně vyplaceny odesílatelem až po hranice státu, který má těžkosti, ale ne dále,
b) zásilky určené do každého z těchto států musejí být povinně vyplaceny odesílatelem až po hranice státu, který má těžkosti, ale ne dále,
c) zásilky do a ze státu, který má těžkosti, nesmí být zatíženy ani dobírkami, ani zálohami, nebo že tyto jsou dovoleny jen do stanovených částek,
d) odesílatel nesmí změnit přepravní smlouvu, pokud jde o zemi určení, výplatní záznam a dobírku.
§ 2 Za podmínek stanovených v § 1 a se zmocněním svých vlád se mohou železnice, které mají vztahy se železnicí státu nacházejícího se v těžkostech, dohodnout o odchylkách z článků 15, 17, 30 a 31 ve vzájemné přepravě se železnicí státu, který má těžkosti.
Taková odchylka se rozhodne dvoutřetinovou většinou železnic, které mají vztahy se železnicí státu, nacházejícího se v těžkostech.“.
Článek 65 se doplňuje o nový § 5, který zní:

„§ 5 Bez ohledu na ustanovení tohoto článku, může každý stát přijmout jednostranná opatření podle článku 3, § 4 písmena b).“.