39/1956 Sb.
Vyhláška o Státní smlouvě o obnovení nezávislého a demokratického Rakouska

39.
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 23. dubna 1956
o Státní smlouvě o obnovení nezávislého a demokratického Rakouska.

Dne 15. května 1955 byla ve Vídni mezi Svazem sovětských socialistických republik, Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska, Spojenými státy americkými a Francií s jedné strany a Rakouskem se strany druhé sjednána Státní smlouva o obnovení nezávislého a demokratického Rakouska, která podle odstavce 1 svého článku 38 nabyla účinnosti dne 27. července 1955.
Národní shromáždění vyslovilo dne 30. srpna 1955 souhlas s přístupem Československé republiky k uvedené smlouvě, předseda vlády ji na místě presidenta republiky podle § 72 odstavce 2 ústavy ratifikoval dne 10. září 1955 a listina o ratifikaci a přístupu byla uložena u vlády Svazu sovětských socialistických republik dne 28. září 1955. Týmž dnem smlouva nabyla podle odstavce 2 svého článku 38 účinnosti pro Československou republiku.
K uvedené smlouvě přistoupila také Federativní lidová republika Jugoslavie.
Znění smlouvy a její český překlad se vyhlašují v Příloze ke Sbírce zákonů.*)
Do map, které tvoří přílohy smlouvy, je možno nahlédnout v archivu ministerstva zahraničních věcí.

David v. r.


Příloha vyhlášky ministra zahraničních věcí č. 39/1956 Sb., o Státní smlouvě o obnovení nezávislého a demokratického Rakouska.
(Překlad.)
STÁTNÍ SMLOUVA
O OBNOVENÍ NEZÁVISLÉHO A DEMOKRATICKÉHO RAKOUSKA.
PREAMBULE
Svaz sovětských socialistických republik, Spojené království Velké Britannie a Severního Irska, Spojené státy americké a Francie, označované dále jako mocnosti spojené a sdružené, s jedné strany a Rakousko se strany druhé;
hledíce k tomu, že dne 13. března 1938 hitlerovské Německo násilím anektovalo Rakousko a zavtělilo jeho území do Německé říše;
hledíce k tomu, že v Moskevské deklaraci uveřejněné dne 1. listopadu 1943 vlády Svazu sovětských socialistických republik, Spojeného království a Spojených států amerických prohlásily, že považují anexi Rakouska provedenou Německem dne 13. března 1938 za neplatnou a nicotnou, a projevily přání, aby Rakousko bylo obnoveno jako svobodný a nezávislý stát, a že Francouzský výbor národního osvobození vydal obdobné prohlášení dne 16. listopadu 1943;
hledíce k tomu, že následkem spojeneckého vítězství Rakousko bylo osvobozeno od panství hitlerovského Německa;
hledíce k tomu, že si mocnosti spojené a sdružené a Rakousko se zřetelem k závažnosti úsilí, jež rakouský lid sám vynaložil a nadále bude muset vynakládat pro obnovu a demokratické přebudování své země, přejí sjednat smlouvu obnovující Rakousko jako svobodný, nezávislý a demokratický stát, přispívajíce takto k obnovení míru v Evropě;
hledíce k tomu, že si mocnosti spojené a sdružené přejí upraviti touto smlouvou v souladu se zásadami spravedlnosti všechny otázky, jež zůstaly ještě nevyřešeny v souvislosti s událostmi výše připomenutými, počítajíc v to anexi Rakouska hitlerovským Německem a účast, kterou mělo Rakousko ve válce jakožto součást Německa; a
hledíce k tomu, že si mocnosti spojené a sdružené přejí sjednat za tímto účelem tuto smlouvu, aby tvořila základ přátelských styků mezi nimi, umožňujíc tak mocnostem spojeným a sdruženým podporovat žádost Rakouska o přijetí za člena Organisace spojených národů;
jmenovaly proto podepsané zplnomocněnce, kteří se po předložení svých plných mocí, které byly shledány v dobré a náležité formě, dohodli na těchto ustanoveních:
ČÁST I.
Politické a územní klausule.
Článek 1.
Obnovení Rakouska jako svobodného a nezávislého státu.
Mocnosti spojené a sdružené uznávají, že Rakousko se obnovuje jako svrchovaný, nezávislý a demokratický stát.
Článek 2.
Zachování nezávislosti Rakouska.
Mocnosti spojené a sdružené prohlašují, že budou dbát nezávislosti a územní celistvosti Rakouska tak, jak to stanoví tato smlouva.
Článek 3.
Uznání nezávislosti Rakouska Německem.
Mocnosti spojené a sdružené pojmou do německé Mírové smlouvy ustanovení zajišťující, že Německo uzná svrchovanost a nezávislost Rakouska a že se zřekne všech územních a politických nároků vůči Rakousku a rakouskému území.
Článek 4.
Zákaz anšlusu.
1. Mocnosti spojené a sdružené prohlašují, že je zakázáno politické nebo hospodářské sjednocení Rakouska a Německa. Rakousko plně uznává svou odpovědnost v této věci a nevstoupí do žádného politického nebo hospodářského sjednocení s Německem, ať by to bylo v kterékoli formě.
2. Aby se zabránilo takovému sjednocení, Rakousko nesmí sjednat nižádnou dohodu s Německem ani vyvíjet nižádnou činnost ani činit nižádná opatření, jež by mohla přímo nebo nepřímo napomáhat jeho politickému nebo hospodářskému sjednocení s Německem nebo způsobit újmu jeho územní celistvosti nebo politické nebo hospodářské nezávislosti. Rakousko se dále zavazuje, že na svém území zabrání jakékoli činnosti, jež by mohla přímo nebo nepřímo napomáhati takovému sjednocení, a zabrání existenci, obnovení i činnosti jakýchkoli organisací, jejichž cílem je politické nebo hospodářské sjednocení s Německem, jakož i velkoněmecké propagandě pro sjednocení s Německem.
Článek 5.
Hranice Rakouska.
Hranicemi Rakouska budou ty hranice, které existovaly dne 1. ledna 1938.
Článek 6.
Lidská práva.
1. Rakousko se zavazuje, že učiní všechna opatření nutná pro zabezpečení toho, aby všechny osoby pod rakouskou pravomocí požívaly bez rozdílu rasy, pohlaví, jazyka nebo náboženství lidských práv a základních svobod, počítajíc v to svobodu slova, svobodu tisku a vydávání, svobodu náboženského vyznání, svobodu politického přesvědčení a svobodu shromažďovací.
2. Rakousko se dále zavazuje, že zákony v Rakousku platné nebudou ani obsahem ani prováděním diskriminovat ani mít za následek diskriminaci mezi osobami rakouského státního občanství pro jejich rasu, pohlaví, jazyk nebo náboženství, a to ani pokud jde o jejich osobu, majetek, povolání, obchodní nebo finanční zájmy, jejich právní postavení, jejich politická nebo občanská práva, ani pokud jde o kteroukoli jinou oblast.
Článek 7.
Práva národnostních menšin slovinské a charvátské.
1. Rakouští státní občané, patřící k národnostním menšinám slovinské a charvátské v Korutanech, v Burgenlandu a ve Štýrsku, požívají stejných práv, jako všichni ostatní rakouští státní občané, počítajíc v to právo na vlastní organisace, shromáždění a na tisk ve vlastním jazyce.
2. Mají nárok na základní vyučování ve slovinském nebo charvátském jazyce a na poměrný počet vlastních středních škol; v souvislosti s tím budou přezkoumány učební osnovy a pro slovinské a charvátské školy bude zřízeno oddělení školního inspektorátu.
3. Ve správních a soudních okresech Korutan, Burgenlandu a Štýrska s obyvatelstvem slovinským, charvátským nebo národnostně smíšeným se kromě němčiny jako úřední jazyk připouští jazyk slovinský nebo charvátský. V takových okresech budou označení a nápisy topografické povahy jak v slovinském nebo charvátském jazyce, tak v němčině.
4. Rakouští státní občané, patřící k národnostním menšinám slovinské a charvátské v Korutanech, v Burgenlandu a ve Štýrsku budou mít účast na kulturních, správních a soudních zařízeních v těchto oblastech za týchž podmínek, jako jiní rakouští státní občané.
5. Bude zakázána činnost organisací, jejichž cílem jest odnárodnění národnostních menšin slovinské a charvátské.
Článek 8.
Demokratická zařízení.
Rakousko bude mít demokratickou vládu vytvořenou na základě všeobecného, svobodného a rovného volebního práva s tajným hlasováním, zaručeného všem státním občanům spolu s právem býti zvolen do státních funkcí bez rozdílu rasy, pohlaví, jazyka, náboženství nebo politického přesvědčení.
Článek 9.
Rozpuštění nacistických organisací.
1. Rakousko dokončí opatření, která byla již zahájena vydáním příslušných zákonů schválených Spojeneckou komisí pro Rakousko a která směřují k likvidaci nacionálně socialistické strany a organisací k ní přičleněných a jí kontrolovaných na území Rakouska, počítajíc v to organisace politické, vojenské a polovojenské. Rakousko bude také pokračovat v úsilí směřujícím k vymýcení všech stop nacismu z rakouského politického, hospodářského a kulturního života; zabezpečí, aby výše uvedené organisace nebyly v nižádné formě obnoveny, a zabrání veškeré nacistické i militaristické činnosti a propagandě v Rakousku.
2. Rakousko se zavazuje, že rozpustí všechny organisace fašistické povahy na svém území, a to jak politické, vojenské a polovojenské, tak i všechny ostatní organisace, které vyvíjejí nepřátelskou činnost vůči kterémukoli ze Spojených národů nebo které usilují o to, aby byl lid zbaven demokratických práv.
3. Rakousko se zavazuje, že pod tresty, které budou ihned stanoveny v souhlase s rakouskými právními předpisy, zakáže na rakouském území trvání a činnost výše uvedených organisací.
Článek 10.
Zvláštní ustanovení o zákonodárství.
1. Rakousko se zavazuje, že zachová v platnosti zásady, které jsou obsaženy v zákonech a nařízeních přijatých rakouskou vládou a rakouským parlamentem po 1. květnu 1945 a schválených Spojeneckou komisí pro Rakousko a směřujících k likvidaci zbytků nacistického režimu a k obnovení demokratické soustavy, a že bude pokračovat v jejich provádění, že dokončí zákonodárná a správní opatření po 1. květnu 1945 již učiněná nebo zahájená, že uzákoní a uskuteční zásady stanovené v článcích 6, 8 a 9 této smlouvy, a že - pokud to ještě neučinilo - zruší nebo pozmění všechna zákonodárná nebo správní opatření, která byla učiněna v době mezi dnem 5. března 1933 a dnem 30. dubna 1945 a která se příčí zásadám stanoveným v článcích 6, 8 a 9.
2. Rakousko se dále zavazuje, že zachová v platnosti zákon ze dne 3. dubna 1919 o habsbursko-lotrinské dynastii.
Článek 11.
Uznání mírových smluv.
Rakousko se zavazuje, že uzná plnou platnost Mírových smluv s Itálií, s Rumunskem, s Bulharskem, s Maďarskem a s Finskem a jiných dohod nebo úprav, jež spojené a sdružené mocnosti sjednaly nebo sjednají na obnovení míru, pokud jde o Německo a Japonsko.
ČÁST II.
Vojenské a letecké klausule.
Článek 12.
Zákaz pro bývalé členy nacistických organisací a pro příslušníky některých jiných skupin osob sloužit v rakouských branných silách.
Služba v rakouských branných silách nebude v žádném případě dovolena těmto osobám:
1. osobám, které nemají rakouské státní občanství,
2. rakouským státním občanům, kteří byli německými státními občany v kterékoli době přede dnem 13. března 1938,
3. rakouským státním občanům, kteří v době ode dne 13. března 1938 do dne 8. května 1945 sloužili v německé branné moci v hodnosti plukovníka nebo v kterékoli vyšší hodnosti,
4. s výjimkou osob, které byly rehabilitovány příslušným orgánem podle rakouského práva, rakouským státním občanům, kteří spadají do některé z těchto skupin:
a) osobám, které v kterékoli době příslušely k nacionálně socialistické straně (NSDAP) anebo k organisacím SS, SA nebo SD, k tajné státní policii (Gestapo) nebo k nacionálně socialistickému svazu vojáků (NS-Soldatenring) nebo k nacionálně socialistickému důstojnickému svazu (NS-Offiziersvereinigung);
b) důstojníkům nacionálně socialistického sboru letců (NSFK) nebo nacionálně socialistického motorisovaného sboru (NSKK), a to počínajíc hodností Untersturmführera nebo hodností jí rovnou;
c) funkcionářům kterýchkoli organisací kontrolovaných NSDAP nebo k NSDAP přičleněných, a to v hodnosti odpovídající nejméně hodnosti Ortsgruppenleitera;
d) původcům tiskových děl nebo scénářů, které příslušné komise zřízené rakouskou vládou zařadily pro jejich nacistickou povahu do kategorie zakázaných děl;
e) vedoucím průmyslových, obchodních a finančních podniků, kteří byli na základě úředních a hodnověrných zpráv existujících průmyslových, obchodních a finančních sdružení a odborových a stranických organisací uznáni příslušnými komisemi za osoby, které činně spolupracovaly na uskutečnění cílů NSDAP nebo některé z organisací k ní přidružených, podporovaly zásady nacionálního socialismu, dělaly propagandu ve prospěch nacionálně socialistických organisací nebo tyto organisace a jejich činnost financovaly a kterýmkoli z výše uvedených způsobů působily újmu zájmům nezávislého a demokratického Rakouska.
Článek 13.
Zákaz výzbroje speciálních druhů.
1. Rakousko nesmí mít, vyrábět ani zkoušet:
a) žádný druh atomových zbraní,
b) jiné základní druhy zbraní, jichž se může nyní nebo v budoucnosti používat jako prostředků hromadného ničení a které budou za takové zbraně označeny příslušným orgánem Spojených národů,
c) žádný druh samočinně se pohybujících ani řiditelných střel, torped ani přístrojů na jich vrhání nebo řízení,
d) mořské miny,
e) torpeda s lidskou osádkou,
f) ponorky ani jiné druhy ponorných plavidel,
g) torpedové motorové čluny,
h) zvláštní druhy útočných člunů,
i) děla způsobilá střílet na vzdálenost větší než 30 km,
j) látky dusivé, zpuchýřující nebo otravné nebo biologické látky, jež jak co do množství, tak co do druhů převyšují obvyklou civilní potřebu, nebo přístroje zařízené na výrobu, vystřelování nebo rozprašování takových látek nebo hmot pro válečné účely.
2. Mocnosti spojené a sdružené si vyhrazují právo připojit k tomuto článku zákazy kterýchkoli druhů zbraní, jež se mohou vyvinout následkem vědeckého bádání.
Článek 14.
Disposice válečným materiálem a technikou spojeneckého a německého původu.
1. Všechen válečný materiál a technika spojeneckého původu v Rakousku budou dány k disposici příslušné mocnosti spojené nebo sdružené podle pokynů, které tato mocnost dá.
Rakousko se zříká všech práv na výše připomenutý válečný materiál a techniku.
2. Do jednoho roku ode dne, kdy tato smlouva nabude účinnosti, musí Rakousko učinit neupotřebitelnými pro válečné účely nebo zničit:
všechen nadbytečný válečný materiál a techniku německého nebo jiného nespojeneckého původu;
všechny německé a japonské nákresy, počítajíc v to existující „modráky“, prototypy, zkušební modely a plány, pokud se vztahují na moderní válečný materiál a techniku;
všechen válečný materiál a techniku zakázané článkem 13 této smlouvy;
všechna specialisovaná zařízení zakázaná článkem 13, počítajíc v to vědecko-výzkumné a výrobní zařízení, jež nelze přeměnit na provádění dovolených vědecko-výzkumných prací, rozvoje nebo budování.
3. Do šesti měsíců ode dne, kdy tato smlouva nabude účinnosti, odevzdá Rakousko vládám Sovětského svazu, Spojeného království, Spojených států amerických a Francie seznam válečného materiálu a techniky, jakož i zařízení vyjmenovaných v odstavci 2.
4. Rakousko nesmí vyrábět nižádný válečný materiál a techniku německé konstrukce.
Rakousko nesmí ani veřejně ani soukromě ani žádným jiným způsobem získávat nebo mít válečný materiál a techniku německé výroby ani německého původu ani německé konstrukce s tou výjimkou, že rakouská vláda smí pro vytvoření rakouských branných sil použít omezeného množství válečného materiálu a techniky německé výroby, německého původu nebo německé konstrukce, které v Rakousku zůstaly po druhé světové válce.
5. Vymezení výrazu „válečný materiál a technika“ a seznam válečného materiálu a techniky pro účely této smlouvy jsou obsaženy v Příloze I.
Článek 15.
Zabránění opětnému vyzbrojení Německa.
1. Rakousko se zavazuje, že bude plně spolupracovat s mocnostmi spojenými a sdruženými, aby se zabezpečilo, aby Německo nebylo s to činit mimo německé území jakákoli opatření směřující k opětnému vyzbrojení.
2. Rakousko nebude zaměstnávat ani vycvičovat ve vojenském ani civilním letectvu ani při zkoušení, navrhování, výrobě nebo udržování válečného materiálu a techniky osoby, které jsou nebo přede dnem 13. března 1938 v kterékoli době byly německými státními občany, ani rakouské státní občany, kteří jsou podle článku 12 vyloučeni ze služby v branných silách, ani osoby, které nejsou rakouskými státními občany.
Článek 16.
Zákaz týkající se civilních letadel německé a japonské konstrukce.
Rakousko se zavazuje, že nebude získávat ani vyrábět civilní letadla německé nebo japonské konstrukce ani letadla, která mají důležité součástky německé nebo japonské výroby nebo konstrukce.
Článek 17.
Doba trvání omezení.
Každá z vojenských a leteckých klausulí této smlouvy zůstane v účinnosti do té doby, až bude úplně nebo částečně pozměněna dohodou mezi mocnostmi spojenými a sdruženými a Rakouskem anebo - až se Rakousko stane členem Spojených národů - mezi Radou bezpečnosti a Rakouskem.
Článek 18.
Váleční zajatci.
1. Rakušané, kteří jsou nyní válečnými zajatci, budou co nejdříve repatriováni podle ujednání, jež mají býti sjednána mezi jednotlivými mocnostmi, které tyto válečné zajatce drží, a Rakouskem.
2. Rakouská vláda ponese všechny výlohy, počítajíc v to náklady na vydržování vzniklé dopravou Rakušanů, kteří jsou nyní válečnými zajatci, ze sběrných středisek určených vládou příslušné spojené nebo sdružené mocnosti až na místo jejich vstupu na rakouské území.
Článek 19.
Válečné hroby a pomníky.
1. Rakousko se zavazuje, že bude ctít, chránit a udržovat hroby vojáků, válečných zajatců a násilně do Rakouska dopravených státních občanů spojených mocností a oněch jiných Spojených národů, které byly ve válečném stavu s Německem, pokud jsou tyto hroby na rakouském území, pomníky a emblémy na těch hrobech, jakož i pomníky vojenské slávy armád, které na rakouském území bojovaly proti hitlerovskému Německu.
2. Rakouská vláda uzná každou komisi, delegaci nebo jiný orgán, pověřené příslušným státem, aby zjišťovaly totožnost hrobů a staveb uvedených v odstavci 1, aby je sepisovaly, udržovaly a upravovaly; bude usnadňovat práci takových orgánů a sjednávat stran hrobů a staveb výše připomenutých dohody, které by se ukázaly nutnými, s příslušným státem nebo jím pověřenou komisí, delegací nebo jiným orgánem. Souhlasí také s tím, že s výhradou přiměřených zdravotních předpisů poskytne veškeré úlevy pro exhumaci ostatků pohřbených v uvedených hrobech a pro jejich převoz do vlasti, a to jak na žádost úředních orgánů příslušného státu, tak na žádost rodinných příslušníků pohřbených osob.
ČÁST III.
Článek 20.
Stažení spojeneckých vojsk.
1. Dohoda ze dne 28. června 1946 o kontrolním ústrojí v Rakousku pozbude platnosti dnem, kdy tato smlouva nabude účinnosti.
2. Nabytím účinnosti této smlouvy přestane mezispojenecké velitelství, zřízené podle odstavce 4 Dohody ze dne 9. července 1945 o okupačních pásmech v Rakousku a o správě města Vídně, vykonávat veškerou působnost týkající se správy města Vídně. Dohoda o okupačních pásmech v Rakousku pozbývá účinnosti skončením vyklizení Rakouska vojsky mocností spojených a sdružených podle odstavce 3 tohoto článku.
3. Vojska mocností spojených a sdružených a členové Spojenecké komise pro Rakousko budou z Rakouska staženi do devadesáti dnů ode dne, kdy tato smlouva nabude účinnosti, a pokud možno, nejpozději do dne 31. prosince 1955.
4. Rakouská vláda bude poskytovat vojskům mocností spojených a sdružených a členům Spojenecké komise pro Rakousko až do jejich stažení z Rakouska táž práva, imunity a výhody, kterých požívali bezprostředně před nabytím účinnosti této smlouvy.
5. Mocnosti spojené a sdružené se zavazují, že po nabytí účinnosti této smlouvy a ve lhůtě stanovené v odstavci 3 tohoto článku rakouské vládě vrátí:
a) všechny peníze, které byly mocnostem spojeným a sdruženým dány bezúplatně k dispozici pro účely okupace a které zůstanou nevydány v den ukončení stažení spojeneckých vojsk;
b) všechen rakouský majetek, který byl rekvírován spojeneckými vojsky nebo Spojeneckou komisí a jest ještě v jejich držení. Závazky vyplývající z tohoto pododstavce se budou provádět bez újmy ustanovení článku 22 této smlouvy.
ČÁST IV.
Nároky vzniklé válkou.
Článek 21.
Reparace.
Od Rakouska nebudou vyžadovány žádné reparace vyplývající z trvání válečného stavu v Evropě po dni 1. září 1939.
Článek 22.
Německé majetky v Rakousku.
Sovětský svaz, Spojené království, Spojené státy americké a Francie mají právo disponovat všemi německými majetky v Rakousku v souhlase s Protokolem Berlínské konference ze dne 2. srpna 1945.
1. Sovětský svaz obdrží na období třicíti let koncese pro naftová pole odpovídající 60 % těžby nafty v Rakousku v roce 1947, jakož i vlastnická práva ke všem budovám, stavbám, zařízením a jinému majetku, které tvoří příslušenství těchto naftových polí podle seznamu č. 1 a podle mapy č. 1 ke smlouvě přiložené.
2. Sovětský svaz obdrží koncese pro 60 % všech průzkumných oblastí ve východním Rakousku, které jsou německými majetky, na něž má Sovětský svaz nárok podle Postupimské dohody a které jsou nyní v jeho držení, a to podle seznamu č. 2 a podle mapy č. 2 ke smlouvě přiložené.
Sovětský svaz má právo v průzkumných oblastech v tomto odstavci uvedených provádět průzkum po osm let a potom těžit naftu po dobu dvacíti pěti let od nálezu.
3. Sovětský svaz obdrží rafinerie minerálních olejů s celkovou roční kapacitou 420 000 tun surové nafty podle seznamu č. 3.
4. Sovětský svaz obdrží podniky zabývající se odbytem naftových výrobků, jimiž disponuje, podle seznamu č. 4.
5. Sovětský svaz obdrží majetky DDSG v Maďarsku, v Rumunsku a v Bulharsku, jakož i 100 % majetků Dunajské paroplavební společnosti ve východním Rakousku podle seznamu č. 5.
6. Sovětský svaz odevzdává Rakousku majetky, práva a zájmy i s existujícím zařízením, které má jakožto německé majetky anebo na které vznáší nárok jakožto na německé majetky, a odevzdává také podniky válečného průmyslu i s existujícími zařízeními, s domy a s podobnými nemovitostmi, počítajíc v to pozemky v Rakousku, které má jakožto válečnou kořist, anebo na které vznáší nárok jakožto na válečnou kořist, s výjimkou majetků uvedených v odstavcích 1, 2, 3, 4 a 5 tohoto článku. Rakousko se se své strany zavazuje, že do šesti let zaplatí Sovětskému svazu 150 000 000 amerických dolarů ve volně směnitelné měně.
Uvedenou částku bude Rakousko Sovětskému svazu proplácet ve stejných tříměsíčních splátkách po 6 250 000 dolarech ve volně směnitelné měně. První platba bude vykonána prvého dne druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž tato smlouva nabude účinnosti. Následující tříměsíční platby budou konány prvého dne příslušného měsíce. Poslední tříměsíční platba bude vykonána posledního dne období šesti let po nabytí účinnosti smlouvy.
Základnu plateb stanovených v tomto článku tvoří americký dolar podle jeho zlaté parity ze dne 1. září 1949, to jest 35 dolarů za unci zlata.
Na zajištění včasného zaplacení výše uvedených částek příslušejících Sovětskému svazu vydá Rakouská národní banka Státní bance SSSR do dvou týdnů po nabytí účinnosti této smlouvy směnky na úhrnnou částku 150 000 000 amerických dolarů, splatné ve dnech stanovených v tomto článku.
Směnky, které má Rakousko vydat, jsou bezúročné. Státní banka SSSR nemá v úmyslu tyto směnky eskontovat, pokud budou rakouská vláda a Rakouská národní banka plnit své závazky včas a přesně.
7. Právní postavení majetků:
a) veškeré bývalé německé majetky, které přešly do vlastnictví Sovětského svazu podle odstavců 1, 2, 3, 4 a 5 tohoto článku, zůstávají zásadně pod rakouskou pravomocí a budou se na ně tudíž vztahovat rakouské zákony;
b) pokud jde o poplatky a dávky, o předpisy obchodní, živnostenské a průmyslové a o vybírání daní, podléhají tyto majetky předpisům nikoli méně výhodným, nežli jsou předpisy, které se vztahují nebo budou vztahovat na podniky patřící Rakousku nebo jeho státním občanům anebo také jiným státům a osobám, kterým se poskytuje zacházení podle nejvyšších výhod;
c) žádné bývalé německé majetky, které přešly do vlastnictví Sovětského svazu, nebudou podléhat vyvlastnění bez souhlasu Sovětského svazu;
d) Rakousko nebude činit potíže co do vývozu zisků nebo jiných příjmů (to jest nájemného) ve formě výrobků nebo kterékoli volně směnitelné valuty, která za ně byla získána;
e) práva, majetky a zájmy, převedené na Sovětský svaz, jakož i práva, majetky a zájmy, které Sovětský svaz převádí na Rakousko, převádějí se bez břemen nebo nároků se strany Sovětského svazu nebo se strany Rakouska. Slovy „břemena a nároky“ se rozumějí nejen věřitelské nároky, které vyplývají z výkonu spojenecké kontroly těchto majetků, práv a zájmů po dni 8. května 1945, nýbrž i veškeré jiné nároky, počítajíc v to nároky daňové. Vzájemné zřeknutí Sovětského svazu a Rakouska, týkající se břemen a nároků, se vztahuje na veškerá břemena a nároky, jak budou existovati toho dne, kdy Rakousko formálně zapíše práva Sovětského svazu k německým majetkům na něj převedeným, a jak budou trvati toho dne, kdy budou na Rakousko skutečně převedeny majetky postoupené Sovětským svazem.
8. Převod všech majetků, práv a zájmů, stanovených v odstavci 6 tohoto článku, na Rakousko, jakož i formální zápis práv Sovětského svazu k německým majetkům, které mají být převedeny, se provede do dvou měsíců ode dne, kdy tato smlouva nabude účinnosti.
9. Sovětský svaz obdrží také vlastnictví majetků, práv a zájmů, jež jsou kdekoli ve východním Rakousku a které byly vytvořeny nebo koupeny sovětskými organisacemi po dni 8. května 1945 k využití a správě majetků uvedených níže v seznamech 1, 2, 3, 4 a 5.
Na tyto majetky se budou přiměřeně vztahovat ustanovení uvedená v pododstavcích a), b), c) a d) odstavce 7 tohoto článku.
10. Spory, jež by mohly vzniknout v souvislosti s prováděním ustanovení tohoto článku, se mají řešit dvoustrannými jednáními mezi zúčastněnými stranami.
Jestliže se do tří měsíců nedosáhne dohody dvoustrannými jednáními mezi vládami Sovětského svazu a Rakouska, předloží se spory k vyřešení rozhodčí komisi skládající se z jednoho zástupce Sovětského svazu, z jednoho zástupce Rakouska a kromě toho z třetího člena, vybraného vzájemnou dohodou obou vlád ze státních občanů třetí země.
11. Spojené království, Spojené státy americké a Francie převádějí tímto na Rakousko veškeré majetky, práva a zájmy, které jsou jimi nebo jejich jménem v Rakousku drženy nebo požadovány jako bývalé německé majetky nebo jako válečná kořist.
Majetky, práva a zájmy, převedené na Rakousko podle tohoto odstavce, přecházejí na Rakousko prosty všech břemen nebo nároků se strany Spojeného království, Spojených států amerických nebo Francie, vyplývajících z výkonu jejich kontroly těchto majetků, práv nebo zájmů po dni 8. května 1945.
12. Jakmile Rakousko splní všechny závazky, které jsou určeny v ustanoveních tohoto článku nebo které z těchto ustanovení vyplývají, budou nároky mocností spojených a sdružených stran bývalých německých majetků v Rakousku, spočívající na usneseních Berlínské konference ze dne 2. srpna 1945, považovány za plně uspokojeny.
13. Rakousko se zavazuje, že s výjimkou majetků osvětových, kulturních, dobročinných a náboženských nepřevede žádný z majetků, práv a zájmů, převedených na Rakousko jakožto bývalé německé majetky, do vlastnictví německých právnických osob ani - pokud hodnota majetků, práv nebo zájmů převyšuje 260 000 šilinků - do vlastnictví německých fysických osob. Rakousko se dále zavazuje, že nepřevede do cizozemského vlastnictví práva a majetky uvedené v seznamech 1 a 2 tohoto článku, které budou převedeny na Rakousko Sovětským svazem podle rakousko-sovětského Memoranda ze dne 15. dubna 1955.
14. Na předpisy tohoto článku se vztahují ustanovení Přílohy II této smlouvy.
Seznam č. 1.
Naftová pole ve východním Rakousku, pro která mají být Sovětskému svazu uděleny koncese.
 Běžné č.  Název naftového pole  Název společnosti  1.  Mühlberg  ITAG  2.  St. Ulrich - D. E. A.  D. E. A.  3.  St. Ulrich - Niederdonau  Niederdonau  4.  Gösting - Kreutzfeld - Pionier 50 % produkce  E. P. G. 
Poznámka:
A. Veškeré majetky výše uvedených naftových polí se převádějí na Sovětský svaz včetně všech produktivních i neproduktivních vrteb s jich veškerým povrchovým i podzemním zařízením, s naftovou sběrnou soustavou, s vrtacím zařízením a výstrojí, se stanicemi kompresorovými a čerpacími, s mechanickými dílnami, benzinovými zařízeními, s kotelnami, s elektrárnami a stanicemi pro rozvod elektrické energie i s rozvodnou sítí, s potrubími, s vodárnami a hlavními vodovodními řády, s rozváděcí soustavou elektřiny, s potrubími na rozvod páry, s hlavními potrubími na rozvod plynu, se silnicemi v naftových polích, s příjezdovými silnicemi, s telefonními vedeními, se zařízením protipožárním, s motorovými vozidly a traktorovým parkem, se služebními a obytnými budovami patřícími k naftovým polím a s jinými majetky, které jsou v souvislosti s využitím naftových polí výše uvedených.
B. Vlastnické právo a pachtovní práva k veškerým majetkům výše uvedených těžebních polí se převádějí na Sovětský svaz v tom rozsahu, ve kterém fysická nebo právnická osoba, jež byla vlastníkem těchto polí nebo je využívala anebo se jejich využití účastnila, měla práva, oprávnění nebo zájmy na řečených majetcích.
V případech, ve kterých byl některý z majetků v pachtu, počítá se pachtovní doba, stanovená v pachtovních smlouvách, ode dne nabytí účinnosti této smlouvy a pachtovní smlouvy se nemohou skončit bez souhlasu Sovětského svazu.
Seznam č. 2.
Koncese pro průzkumné oblasti na výskyt nafty ve východním Rakousku, které mají být převedeny na Sovětský svaz
 Běžné číslo  Název koncese  Název společnosti  Plocha území, jež má být postoupeno SSSR  v hektarech  1 Neusiedlersee  Elverat  122 480  2 Leithagebirge  Kohle Öl Union  52 700  3 Gross-Enzersdorf (včetně pole Aderklaa)  Niederdonau  175 000  4 Hauskirchen (včetně pole Altlichtenwarth)  ITAG 4 800  5St. Ulrich  D. E. A.  740  6 Schrattenberg  Kohle Öl Union  3 940  7 Grosskrut  Wintershall  8 000  8 Mistelbach  Preussag  6 400  9 Paasdorf (50 % oblasti)  E. P. G.  3 650  10 Steinberg  Steinberg Naphta  100  11 Hausbrunn  D. E. A.  350  12 Drasenhofen (oblast na rakouském území)  Kohle Öl Union  8 060  13 Ameis  Preussag  7 080  14 Siebenhirten  Elverat  5 000  15 Leis  ITAG  14 800  16 Korneuburg  Ritz  30 000  17 Klosterneuburg (50 % oblasti)  E. P. G.  7 900  18 Oberlaa  Preussag  51 400  19 Enzersdorf  Deutag  25 800  20 Ödenburger Pforte  Kohle Öl Union  55 410  21 Tulln  Donau Öl  38 070  22 Kilb (50 % oblasti)  E. P. G.  18 220  23 Pullendorf  Kohle Öl Union  60 700  24 Nordsteiermark (50 % oblasti v sovětském pásmu)  E. P. G.  55 650  25 Mittelsteiermark (oblast v sovětském pásmu)  Wintershall  9 840  26 Gösting (50 % oblasti)  E. P. G.  250 Celkem  26 koncesí  766 340 
Poznámka:
A. Veškeré majetky výše uvedených průzkumných oblastí na výskyt nafty se převádějí na Sovětský svaz.
B. Vlastnické právo a pachtovní práva k veškerým majetkům výše uvedených průzkumných oblastí na výskyt nafty se převádějí na Sovětský svaz v tom rozsahu, ve kterém fysická nebo právnická osoba, jež byla vlastníkem těchto průzkumných oblastí na výskyt nafty nebo je využívala anebo se jejich využití účastnila, měla práva, oprávnění nebo zájmy na řečených majetcích.
V případech, ve kterých byl některý z majetků v pachtu, počítá se pachtovní doba, stanovená v pachtovních smlouvách, ode dne nabytí účinnosti této smlouvy a pachtovní smlouvy se nemohou skončit bez souhlasu Sovětského svazu.
Seznam č. 3.
Rafinerie minerálních olejů ve východním Rakousku, k nimž vlastnická práva mají být převedena na Sovětský svaz.
 Běžné číslo Název rafinerie  Roční výrobní  kapacita  v 1000 tunách surové nafty v roce 1947  1  Lobau  240,0  2  Nova  120,0  3  Korneuburg  60,0  4  Okeros (regenerace)  -  5  Rafinerie minerálních olejů „Moosbierbaum“ vyjímajíc zařízení patřící Francii a podléhající vrácení -  Celkem  420,0 
Poznámka:
A. Rafinerie se převádějí se svými majetky včetně technologických zařízení, elektráren, kotelen, mechanických dílen, zařízení pro uskladňování nafty a skladišť, nakládacích ramp a říčních přístavišť, potrubí včetně potrubí Lobau - Zistersdorf, silnic, příjezdových silnic, správních a obytných staveb, protipožárního zařízení atd.
B. Vlastnické právo a pachtovní práva k veškerým majetkům výše uvedených rafinerií minerálních olejů se převádějí na Sovětský svaz v tom rozsahu, ve kterém fysická nebo právnická osoba, jež byla vlastníkem těchto rafinerií minerálních olejů nebo je využívala anebo se jejich využití účastnila, měla práva, oprávnění nebo zájmy na řečených majetcích.
V případech, ve kterých byl některý z těchto majetků v pachtu, počítá se pachtovní doba, stanovená v pachtovních smlouvách, ode dne nabytí účinnosti této smlouvy a pachtovní smlouvy se nemohou skončit bez souhlasu Sovětského svazu.
Seznam č. 4.
Podniky ve východním Rakousku, které se zabývají odbytem naftových výrobků a které mají být převedeny do vlastnictví Sovětského svazu.
 Běžné číslo  Název podniku  1  Deutsche Gasolin A. G., rozdělovna v Rakousku, G. m. b. H.  2 „A. G. der Kohlenwerkstoffsverbände Bochum; Gruppe Benzin-Benzol-Verband“ - odbočka v Rakousku, počítajíc v to patřící jí sklad nafty v Praterspitzu  3 „Nova“ Mineral Öl Vertrieb Gesellschaft m. b. H.“ 4 „Donau-Oel G. m. b. H.“ 5 „Nitag“ se skladem nafty v Praterspitzu  6  Firmy „Erdgas G. m. b. H.“, „Fern Gas A. G.“, „Zaya Gas G. m. b. H.“, „Reintal Gas G. m. b. H.“ a „B. V. Methan G. m. b. H.“, zabývající se odbytem plynu  7  Sklady nafty „Praterspitz Winter Hafen“ a „Mauthausen“ 8 „Wirtschaftliche Forschungsgesellschaft m. b. H.“ (W. I. F. O.), sklad nafty v Lobau a pozemky  9  Potrubí Lobau (Rakousko) - Roudnice nad Labem (Československo) na úseku od Lobau k československým státním hranicím.
Poznámka:
A. Podniky se převádějí na Sovětský svaz úplně s veškerými svými majetky ve východním Rakousku, počítajíc v to sklady nafty, potrubí, rozdělovací čerpadla, nakládací a vykládací rampy, říční přístaviště, silnice, příjezdové silnice atd.
Kromě toho se převádějí na Sovětský svaz vlastnická práva k celému parku železničních cisternových vozů, které jsou nyní v držení sovětských organisací.
B. Vlastnické právo a pachtovní práva k veškerým majetkům výše uvedených podniků ve východním Rakousku, které se zabývají odbytem naftových výrobků, se převádějí na Sovětský svaz v tom rozsahu, ve kterém fysická nebo právnická osoba, jež byla vlastníkem těchto podniků nebo je využívala, anebo se jejich využití účastnila, měla práva, oprávnění nebo zájmy na řečených majetcích.
V případech, ve kterých byl některý z těchto majetků v pachtu, počítá se pachtovní doba, stanovená v pachtovních smlouvách, ode dne nabytí účinnosti této smlouvy a pachtovní smlouvy se nemohou skončit bez souhlasu Sovětského svazu.
Seznam č. 5.
Majetky DDSG ve východním Rakousku, které mají být převedeny na Sovětský svaz.
I.
Loděnice v městě Korneuburgu.
Na Sovětský svaz se převádějí vlastnická práva k loděnici ve městě Korneuburgu, která leží na levém břehu Dunaje při kilometru 1943 a zaujímá na obou stranách starého dunajského koryta úhrnnou plochu 220 770 čtverečních metrů. Plocha nábřeží činí 61 300 čtverečních metrů a kotviště se prostírá na 177 metrech.
Na Sovětský svaz se dále převádějí pachtovní práva v oblasti loděnice o 2946 čtverečních metrech.
Na Sovětský svaz se převádějí vlastnická práva i jiná práva k veškerým majetkům loděnice v tom rozsahu, ve kterém DDSG měla práva, oprávnění nebo zájmy na uvedených majetcích, počítajíc v to všechny pozemky, budovy, doky a lodní výtahy, plovoucí zařízení, dílny, budovy a prostory, elektrárny a transformační stanice, železniční vedlejší kolejiště, transportní zařízení, technologické a provozní zařízení, nástroje a sklady, zařízení dopravní a obecně prospěšná, obytné budovy a baráky, jakož i všechen ostatní majetek patřící k loděnici.
II.
Oblasti přístavu města Vídně.
a) Prvá oblast (Nordbahnbrücke).
1. Přístavní oblast od kilometru 1931, 347,35 podél toku Dunaje až ke kilometru 1931, 211,65, počítajíc v to oblast „Donausandwerkplatz“, a od kilometru 1931, 176,90 až ke kilometru 1930, 349,35 podél toku Dunaje, počítajíc v to oblasti „Nordbahnbrücke“ a „Zwischenbrücke“, které se prostírají podél nábřežní strany na celkovou vzdálenost 873,2 metrů s průměrnou šířkou asi 70 metrů.
b) Druhá oblast (Nordbahn - lände).
2. Přístavní oblast od kilometru 1929, 803,00 až ke kilometru 1929, 618,00 podél toku Dunaje, která se prostírá podél nábřežní strany na vzdálenost 185,00 metrů s průměrnou šířkou asi 15 metrů, s oběma přilehlými železnicemi a také s pozemkem oblasti „Kommunalbäder“.
c) Třetí oblast (Praterkai).
Přístavní oblast od kilometru 1928, 858,90 až ke kilometru 1927, 695,30 podél toku Dunaje na vzdálenost 1163,60 metrů s průměrnou šířkou asi 70 metrů.
d) Čtvrtá oblast.
Přístavní oblast, hraničící na kilometru 1925, 664,7 Dunaje s oblastí přístavu užívaného Maďarskou paroplavební společností, až ke kilometru 1925, 529,30 v oblasti používané železnicí (Kaibahnhof) a prostírající se na celkovou vzdálenost 135,4 metrů s průměrnou šířkou asi 70 metrů.
Všechny čtyři uvedené oblasti přístavu se převádějí s veškerými vodními stavbami, se skladišti, se sklady, s kolnami, s lodní stanicí, s provozními, služebními a obytnými budovami, s pomocnými stavbami a zařízeními, s nakládacími a vykládacími mechanismy a stroji, s opravářskými dílnami se zařízením, s transformačními stanicemi a elektrickým zařízením, se zařízením dopravním a obecně prospěšným, s veškerým zařízením silničním a transportním, jakož i s veškerými majetky a s veškerým inventářem.
III.
Majetky a zařízení agentur, plovoucích stanic a skladišť.
 Běžné číslo  Název  Niederranna  1  Budova agentury a skladiště  Obermühl  2  Budova agentury a skladiště  3  Pozemek o 536 m2 Neuhaus  4  Čekárna  Mauthausen  5  Budova agentury  Wallsee  6  Budova agentury  7  Skladiště  Grein  8  Budova agentury a skladiště  Sarmingstein  9  Budova agentury  Ybbs  10  Budova agentury  Pöchlarn  11  Obytná budova  12  Budova agencie  13  Pozemek o 1598 m2 Melk  14  Skladiště (v městě)  15  Čekárna a kancelář  16  Skladiště  Schönbühel  17  Čekárna  Aggsbach Dorf  18  Budova agentury  19  Skladiště  Spitz  20  Budova agentury  21  Skladiště  22  Pozemek o 1355 m2 Weißenkirchen  23  Kancelář a čekárna  24  Skladiště  25  Pozemek o 516 m2 Dürnstein  26  Budova agentury  Stein  27  Obytná budova  28  Čekárna a budova skladiště  29  Pozemek podél domu  Krems  30  Budova agentury  Hollenburg  31  Čekárna  Tulln  32  Budova agentury  Greifenstein  33  Kůlna  Korneuburg  34  Budova čekárny a výdejny jízdenek  Hainburg  35  Obytná budova  36  Budova agentury  37  Skladiště  38  Pozemek o 754 m2 Arnsdorf  39  Budova agentury  Přístaviště  40  Melkstrom  41  Isperdorf  42  Marbach  43  Weitenegg  44  Deutsch-Altenburg  45  Zwentendorf  46  Kritzendorf 
Majetky uvedené v oddíle III se převádějí s veškerým zařízením a s veškerým inventářem.
IV.
Vlastnictví v městě Vídni.
1. Obytný dům č. 11 (dřívější číslo domu 6) na Erzherzog-Karl-Platz, 2. okres, který stojí na vlastním pozemku.
2. Vlastnictví k pozemku a k budově č. 204 na Handelskai, 2. okres.
3. Vlastnictví ke stavebním pozemkům ve Wehlistrasse, 2. okres, katastrální č. 1660, 1661, 1662.
4. Propachtovaný pozemek č. 286 na Handelskai, 2. okres.
Připomenuté majetky, uvedené v oddíle IV, se převádějí s veškerým zařízením a s veškerým inventářem.
Poznámka k oddílům II, III a IV.
Půda, kterou zaujímá přístavní oblast, uvedená v oddíle II tohoto seznamu, a kterou zaujímají budovy agentur, plovoucí stanice, skladiště a jiné budovy, uvedené v oddílech III a IV tohoto seznamu, a veškeré majetky, uvedené v oddílech II, III a IV, mají být na Sovětský svaz převedeny za týchž právních podmínek, za kterých měla tuto půdu a ostatní majetky DDSG s tím, že půda, která byla dne 8. května 1945 ve vlastnictví DDSG, přechází do vlastnictví SSSR.
V případech, ve kterých ujednání, jež tvoří právní základ převodu pozemků na DDSG, nestanoví převod vlastnických práv k těmto pozemkům na DDSG, jest rakouská vláda povinna zaknihovat ve prospěch SSSR převod práv, která DDSG takovými ujednáními získala, a platnost těchto ujednání na neurčitou dobu prodloužit s tou výhradou, že se v budoucnosti platnost takových ujednání nezruší bez souhlasu vlády SSSR.
Rozsah závazků Sovětského svazu co do těchto ujednání se má stanovit dohodou mezi vládou SSSR a vládou rakouskou. Tyto závazky nemají překračovat závazky, které přijala DDSG v souhlase s ujednáními sjednanými přede dnem 8. května 1945.
V.
Lodi ve východním Rakousku, patřící DDSG, které mají být převedeny na SSSR.
 Číslo  Typ lodi  Nynější název  Dřívější název  Výkonnost v k. s.  Nosnost  1  Remorkér „Vladivostok“ „Persenbeug“  1 000  -  2  Remorkér „Kronštadt“ „Bremen“  800  -  3  Osobní parník „Kavkaz“ „Helios“  1 100  -  4  Tankový člun  104 „DDSG-09714“  -  967  5  Tankový člun  144 „DDSG-09756“  -  974  6  Tankový člun  161 „DDSG-05602“  -  548  7  Tankový člun  09765 „DDSG-09765“  -  952  8  Tankový člun  29 „DDSG-XXIX“  -  1 030  9  Vlečný člun  22  (bude převzata po dokončení)  -  972  10  Vlečný člun  23  (bude převzata po dokončení)  -  972  11  Vlečný člun  EL-72 „DDSG-EL-72“  -  180  12  Vlečný člun  654 „DDSG-67277“  -  669  13  Vlečný člun  689 „DDSG-6566“  -  657  14  Vlečný člun  1058 „DDSG-1058“  -  950  15  Vlečný člun  5016 „DDSG-5016“  -  520  16  Vlečný člun  5713 „DDSG- 5713“ -  576  17  Vlečný člun  5728 „DDSG- 5728“ -  602  18  Vlečný člun  6746 „DDSG- 6746“ -  670  19  Vlečný člun  65204 „DDSG-65204  -  650  20  Vlečný člun  67173 „DDSG-67173“ -  670  21  Vlečný člun  10031 „DDSG-10031“ -  942  22  Vlečný člun  5015 „DDSG- 5015“ -  511  23  Vlečný člun  6525 „DDSG- 6525“ -  682  24  Vlečný člun  67266 „DDSG-67266“ -  680  25 Odlehčovací plavidlo  304 „Johanna“  -  30  26 Odlehčovací plavidlo  411 „V-238“  -  40  27 Rourový ponton „RP-IV“ „DP-IV“  -  -  28 Rourový ponton „RP-VI“ „DDSG-RP-VI“  -  -  29 Rourový ponton „RP-XX“ „DDSG-RP-XX“  -  -  30 Přistávací most „EP-97“ „DDSG-EP-9721“  -  -  31  Ponton „EP-120“ „DDSG-EP-120“  -  -  32 Odlehčovací plavidlo bez paluby „Trauner“ „Trauner“  -  -  33 Plovoucí jeřáb  P-1  (bez názvu)  -  -  34 Plovoucí jeřáb  P-2 „DDSG-21“  -  -  35  Ponton  Pt-7  -  -  -  36  Ponton  Pt-8  -  -  - 
Článek 23.
Rakouský majetek v Německu a zřeknutí nároků Rakouska vůči Německu.
1. Dnem, kdy tato smlouva nabude účinnosti, bude vrácen vlastníkům majetek rakouské vlády nebo rakouských státních občanů, který je v Německu, počítajíc v to majetek násilně dopravený z rakouského území do Německa po dni 12. března 1938. Toto ustanovení se nevztahuje na majetek válečných zločinců ani osob, které byly podrobeny trestům podle denacifikačních opatření; takovýto majetek bude dán k disposci rakouské vládě, pokud nebyl obstaven nebo konfiskován podle zákonů nebo nařízení, platných v Německu po dni 8. května 1945.
2. Obnovení rakouských majetkových práv v Německu se má provést v souladu s opatřeními, která budou určena okupačními mocnostmi v Německu v jejich okupačních pásmech.
3. Bez újmy těchto a kterýchkoli jiných opatření, učiněných okupačními mocnostmi v Německu ve prospěch Rakouska a rakouských státních občanů, a bez újmy platnosti úprav již provedených se Rakousko vlastním jménem a jménem rakouských státních občanů zříká všech nároků proti Německu a proti německým státním občanům, dne 8. května 1945 ještě neuspokojených, kromě těch nároků ze smluv a jiných závazků, jež byly sjednány přede dnem 13. března 1938, jakož i kromě práv získaných přede dnem 13. března 1938. Toto zřeknutí zahrnuje všechny nároky, týkající se smluv sjednaných Německem v době anexe Rakouska, a všechny nároky, týkající se škod a ztrát utrpěných v tomto období, zejména pokud jde o německé veřejné dluhopisy v držení rakouské vlády nebo rakouských státních občanů a o platidla stažená z oběhu při měnové konversi. Taková platidla budou při nabytí účinnosti této smlouvy zničena.
Článek 24.
Zřeknutí nároků Rakouska proti Spojencům.
1. Rakousko se zříká jménem rakouské vlády nebo rakouských státních občanů všech nároků kterékoli povahy proti mocnostem spojeným a sdruženým, vzniklých přímo z války v Evropě po dni 1. září 1939 nebo z opatření učiněných následkem válečného stavu v Evropě po tomto dni, a to bez zřetele k tomu, zda příslušná mocnost spojená nebo sdružená v té době byla nebo nebyla ve válce s Německem. Toto zřeknutí zahrnuje tyto nároky:
a) nároky ze ztrát a škod utrpěných následkem jednání branných sil nebo úřadů mocností spojených nebo sdružených;
b) nároky vzniklé z přítomnosti, operací nebo jednání ozbrojených sil mocností spojených nebo sdružených na rakouském území;
c) nároky týkající se rozhodnutí nebo příkazů kořistních soudů mocností spojených nebo sdružených, při čemž se Rakousko zavazuje, že uzná za platná a závazná všechna rozhodnutí a všechny příkazy těchto kořistních soudů, které byly vydány počínajíc dnem 1. září 1939 a vztahují se na lodi nebo zboží, patřící rakouským státním občanům nebo na zaplacení útrat;
d) nároky vzniklé z výkonu nebo z domnělého výkonu práv válčících stran.
2. Ustanovení tohoto článku vylučují úplně a s konečnou platností veškeré nároky povahy v něm uvedené, které od nynějška zanikají, ať je zúčastněnou stranou kdokoli. Rakouská vláda souhlasí s tím, že poskytne spravedlivou náhradu v šilincích osobám, které branným silám mocností spojených nebo sdružených na rakouském území při rekvisicích dodaly zboží nebo vykonaly služby, jakož i náhradu k uspokojení nároků proti branným silám mocností spojených nebo sdružených ze škod nikoli bojových, vzniklých na rakouském území.
3. Rakousko se rovněž zříká jménem rakouské vlády nebo rakouských státních občanů všech nároků povahy vyznačené v odstavci 1 tohoto článku, proti kterémukoli ze Spojených národů, jehož diplomatické styky s Německem byly přerušeny mezi dnem 1. září 1939 a dnem 1. ledna 1945 a který činně spolupracoval s mocnostmi spojenými nebo sdruženými.
4. Rakousko přijme plnou odpovědnost za všechna spojenecká vojenská platidla v hodnotě pěti šilinků a méně, která byla v Rakousku vydána spojeneckými vojenskými úřady, počítajíc v to ta plavidla, jež budou v oběhu v den, kdy tato smlouva nabude účinnosti. Bankovky v hodnotě více než pěti šilinků, vydané spojeneckými vojenskými úřady, budou zničeny a proti žádné z mocností spojených a sdružených nemohou býti vzneseny nároky v této souvislosti.
5. Zřeknutí nároků Rakouskem podle odstavce 1 tohoto článku zahrnuje veškeré nároky vzniklé z opatření, která učinila kterákoli mocnost spojená nebo sdružená stran těch lodí, jež patřily rakouským státním občanům mezi dnem 1. září 1939 a nabytím účinnosti této smlouvy, jakož i všechny nároky a dluhy vzniklé z úmluv o válečných zajatcích, které jsou nyní v účinnosti.
ČÁST V.
Vlastnictví, práva a zájmy.
Článek 25.
Majetek Spojených národů v Rakousku.
1. Pokud to Rakousko již neprovedlo, obnoví všechna zákonná práva a zájmy, patřící Spojeným národům a jejich státním občanům v Rakousku, tak, jak existovaly v den, kdy mezi Německem a příslušným Spojeným národem počala nepřátelská činnost, a vrátí všechen majetek Spojených národů a jejich státních občanů v Rakousku v tom stavu, ve kterém nyní jest.
2. Rakouská vláda se zavazuje, že všechen majetek, práva a zájmy, spadající pod ustanovení tohoto článku, obnoví prosty všech břemen a nákladů kteréhokoli druhu, jimž snad byly podrobeny následkem války s Německem, a bez uložení jakýchkoli nákladů se strany rakouské vlády při jejich obnově. Rakouská vláda zruší veškerá opatření o zabavení, sekvestraci nebo kontrole, která byla učiněna proti majetku Spojených národů v Rakousku v době mezi dnem počátku nepřátelské činnosti mezi Německem a příslušným Spojeným národem a nabytím účinnosti této smlouvy. V případech, ve kterých nebude vlastnictví vráceno do šesti měsíců po nabytí účinnosti této smlouvy, jest u rakouských úřadů do dvanácti měsíců po nabytí účinnosti této smlouvy podati přihlášku za účelem vrácení vlastnictví, vyjímajíc případy, ve kterých žadatel může prokázat, že nemohl přihlášku v této lhůtě podat.
3. Rakouská vláda prohlásí za neplatné převody týkající se majetků, práv a zájmů kteréhokoli druhu, patřících státním občanům Spojených národů, pokud k takovým převodům došlo z nátlaku vykonaného vládami mocností Osy nebo jejich orgány v době mezi počátkem nepřátelské činnosti mezi Německem a příslušným Spojeným národem a dnem 8. května 1945.
4. a) V případech, ve kterých rakouská vláda poskytne náhradu za ztráty, které vznikly v Rakousku na základě zranění nebo poškození na majetku za německé okupace Rakouska nebo za války, nedostane se státním občanům Spojených národů zacházení méně příznivého, nežli se poskytuje státním občanům rakouským; v takových případech mají státní občané Spojených národů, kteří mají přímo nebo nepřímo majetkové zájmy na společnostech nebo sdruženích, jež nejsou státními občany Spojených národů ve smyslu odstavce 8a) tohoto článku, obdržet náhradu, která je vypočítána na základě celkové ztráty nebo škody, kterou utrpěly tyto společnosti nebo tato sdružení a která je k této ztrátě nebo škodě v tom poměru, jenž odpovídá kapitálové účasti takového státního občana na společnosti nebo sdružení.
b) Rakouská vláda poskytne Spojeným národům a jejich státním občanům při přidělování materiálu na opravu nebo opětné vybudování jejich majetku v Rakousku a při přídělu devis na dovoz takového materiálu totéž zacházení jako rakouským státním občanům.
5. Rakouská vláda ponese všechny přiměřené výdaje, které vzniknou v Rakousku v souvislosti s uplatňováním nároků, počítajíc v to náklady na určení ztráty nebo škody.
6. Státní příslušníci Spojených národů a jejich majetek budou osvobozeni od všech mimořádných daní, dávek a poplatků, uložených rakouskou vládou nebo kterýmkoli rakouským úřadem na jejich kapitálové hodnoty v Rakousku v době mezi dnem kapitulace německé branné moci a dnem nabytí účinnosti této smlouvy za jmenovitým účelem úhrady výdajů vzniklých válkou nebo úhrady nákladů okupačních vojsk. Všechny částky takto zaplacené budou vráceny.
7. Vlastník příslušného majetku a rakouská vláda se mohou dohodnout na ujednáních nahrazujících ustanovení tohoto článku.
8. Pro účely tohoto článku:
a) Výraz „státní občané Spojených národů“ znamená fysické osoby, které jsou v den, kdy tato smlouva nabude účinnosti, státními občany některého ze Spojených národů, anebo společnosti nebo sdružení, zřízených v den, kdy tato smlouva nabude účinnosti, podle práva některého ze Spojených národů, jestliže tyto fysické osoby, společnosti nebo sdružení měly toto právní postavení také dne 8. května 1945. Výraz „státní občané Spojených národů“ zahrnuje také všechny fysické osoby, společnosti a sdružení, s nimiž se podle zákonů, platných v Rakousku za války, zacházelo jako s nepřáteli.
b) Výraz „vlastník“ znamená jeden ze Spojených národů nebo státního občana jednoho ze Spojených národů ve smyslu vymezení uvedeného výše v pododstavci a), který má právní nárok na příslušný majetek, a zahrnuje i vlastníkova nástupce, předpokládajíc, že nástupcem je rovněž některý Spojený národ nebo státní občan jednoho ze Spojených národů ve smyslu vymezení pododstavce a). Jestliže nástupce získal majetek ve stavu poškozeném, podrží převodce práva na náhradu podle tohoto článku bez újmy závazků podle vnitrostátního práva mezi převodcem a nabyvatelem.
c) Výraz „majetek“ znamená veškerý movitý nebo nemovitý majetek, ať hmotný nebo nehmotný, počítajíc v to živnostenské, literární a umělecké vlastnictví, jakož i všechna vlastnická práva i vlastnické zájmy kteréhokoli druhu.
9. Ustanovení tohoto článku se nevztahují na převody majetku, práv nebo zájmů Spojených národů nebo státních občanů Spojených národů v Rakousku, provedené v souhlase se zákony a nařízeními, které platily jakožto rakouské právo dne 28. června 1946.
10. Rakouská vláda uznává, že Brionská dohoda ze dne 10. srpna 1942 je neplatná a nicotná. Zavazuje se, že se spolu s ostatními signatáři Římské dohody ze dne 21. března 1923 zúčastní jednání sledujících ten účel, aby v ustanoveních dohody byly provedeny nutné změny na zabezpečení spravedlivé úhrady anuit tam stanovených.
Článek 26.
Majetky, práva a zájmy menšinových skupin v Rakousku.
1. Pokud nebyla taková opatření ještě učiněna, zavazuje se Rakousko, že ve všech případech, ve kterých byly majetky, zákonná práva nebo zájmy v Rakousku ode dne 13. března 1938 pro rasový původ nebo pro náboženství vlastníka předmětem násilného převodu nebo opatření sekvestračních, konfiskačních nebo kontrolních, uvedený majetek vrátí a tato zákonná práva a zájmy obnoví s veškerým příslušenstvím. Kde není vrácení nebo obnovení možné, poskytne se za ztráty na základě takových opatření utrpěné náhrada v témže rozsahu, ve kterém nyní jest nebo později bude obecně dávána rakouským státním občanům při válečných škodách.
2. Rakousko se zavazuje, že se ujme dozoru nad všemi majetky, zákonnými právy a zájmy v Rakousku, patřícími osobám, organisacím nebo společnostem, které byly jednotlivě nebo jakožto členové skupin podrobeny rasovým, náboženským nebo jiným opatřením nacistického pronásledování, jestliže - pokud jde o osoby - tyto majetky, práva nebo zájmy zůstanou bez dědiců nebo nikdo na ně nevznese nárok po dobu šesti měsíců po nabytí účinnosti této smlouvy anebo jestliže - pokud jde o organisace a společnosti - tyto organisace a společnosti zanikly. Rakousko převede tyto majetky, práva a zájmy na vhodné instituce nebo organisace, určené čtyřmi vedoucími zastupitelských úřadů ve Vídni v dohodě s rakouskou vládou, aby se jich použilo pro pomoc a podporu obětem pronásledování mocností Osy a pro obnovu jejich postavení; těmto ustanovením jest rozumět tak, že nevyžadují od Rakouska žádné platy v cizí měně ani jiné poukazy do cizích zemí, které by představovaly zatížení rakouského hospodářství. Tento převod bude proveden do osmnácti měsíců po nabytí účinnosti této smlouvy a bude zahrnovat majetky, práva a zájmy, jejichž obnovení se vyžaduje v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 27.
Rakouský majetek na území mocností spojených a sdružených.
1. Mocnosti spojené a sdružené prohlašují, že mají v úmyslu vrátit rakouské majetky, práva a zájmy, jak jsou nyní na jejich územích, anebo - pokud byly takové majetky, práva a zájmy podrobeny opatřením likvidačním, disposičním nebo realisačním - vydat výtěžek jejich likvidace, disposice jimi nebo jejich realisace po odečtení vzniklých poplatků správních výdajů, věřitelských pohledávek a jiných podobných břemen. Mocnosti spojené a sdružené jsou ochotny sjednat za tím účelem dohody s rakouskou vládou.
2. Nehledíc na předchozí ustanovení se Federativní lidové republice Jugoslavii poskytuje právo zabavit, zadržet nebo likvidovat rakouské majetky, práva a zájmy, které budou v den nabytí účinnosti této smlouvy na jugoslávském území. Rakouská vláda se zavazuje, že odškodní rakouské státní občany, jejichž majetek bude odebrán na základě tohoto odstavce.
Článek 28.
Dluhy.
1. Mocnosti spojené a sdružené uznávají, že úrokové platby a podobná břemena, která váznou na rakouských státních cenných papírech a stala se splatnými po dni 12. března 1938 a přede dnem 8. května 1945, představují nárok proti Německu a nikoli proti Rakousku.
2. Mocnosti spojené a sdružené prohlašují, že mají v úmyslu nepoužít ustanovení dohod o půjčkách sjednaných rakouskou vládou přede dnem 13. března 1938, pokud tato ustanovení poskytují věřitelům právo dozoru na rakouské státní finance.
3. Existence válečného stavu mezi mocnostmi spojenými a sdruženými s Německem se nebude sama o sobě považovat za okolnost, dotýkající se povinnosti k zaplacení peněžních dluhů ze závazků a smluv, které existovaly před vznikem válečného stavu, a z práv, která byla do té doby získána, pokud se tyto dluhy staly splatnými před nabytím účinnosti této smlouvy a zavazují rakouskou vládu nebo rakouské státní občany vůči vládě nebo státním občanům jedné z mocností spojených a sdružených anebo vládu nebo státní občany jedné z mocností spojených a sdružených vůči rakouské vládě nebo rakouským státním občanům.
4. Pokud není v této smlouvě výslovně ustanoveno jinak, nesmí se v ní nic vykládat na újmu poměru mezi dlužníkem a věřitelem, který vyplývá ze smluv sjednaných v kterékoli době přede dnem 1. září 1939 buď rakouskou vládou nebo osobami, jež byly dne 12. března 1938 rakouskými státními občany.
ČÁST VI.
Všeobecné hospodářské styky.
Článek 29.
1. Až do sjednání obchodních smluv nebo dohod mezi jednotlivými Spojenými národy a Rakouskem poskytuje rakouská vláda po dobu osmnácti měsíců od nabytí účinnosti této smlouvy toto zacházení každému ze Spojených národů, který skutečně Rakousku vzájemně poskytuje podobné zacházení v obdobných záležitostech:
a) Spojeným národům se poskytuje bezpodmínečné zacházení podle nejvyšších výhod ve všem, co se týká poplatků a dávek z dovozu a vývozu, vnitrostátního zdanění dovezeného zboží a všech příslušných předpisů;
b) v každém jiném směru Rakousko nebude libovolně diskriminačně zacházet se zbožím, které pochází z území jednoho ze Spojených národů nebo jest pro jeho území určeno, v poměru k témuž zboží, které pochází z území jiného ze Spojených národů nebo kterékoli jiné cizí země anebo je tam určeno;
c) státním občanům Spojených národů, počítajíc v to právnické osoby, se ve všech záležitostech, týkajících se obchodu, průmyslu, plavby i jiných forem obchodní činnosti uvnitř Rakouska, poskytuje stejné zacházení jako tuzemcům a národu požívajícímu nejvyšších výhod. Toto ustanovení se nevztahuje na obchodní letectví;
d) Rakousko nebude poskytovat žádné zemi výlučná nebo přednostní práva pro provoz obchodních letadel v mezinárodním styku, bude poskytovat všem Spojeným národům stejné možnosti při získávání oprávnění v oblasti mezinárodního obchodního letectví na rakouském území, počítajíc v to právo přistání pro doplnění pohonných látek a opravy, a bude všem Spojeným národům na základě vzájemnosti a bez diskriminace co do provozu obchodních letadel v mezinárodním styku poskytovat právo přeletu rakouského území bez přistání. Tato ustanovení nesmějí být na újmu zájmů rakouské národní obrany.
2. Výše uvedeným závazkům Rakouska se rozumí tak, že jsou podrobeny výjimkám, které bývaly obvykle obsaženy v obchodních smlouvách sjednaných Rakouskem přede dnem 13. března 1938; ustanovením, která se vztahují na vzájemnost poskytovanou každým ze Spojených národů, se rovněž rozumí tak, že jsou podrobena výjimkám, které bývají obvykle obsaženy v obchodních smlouvách tímto státem sjednávaných.
ČÁST VII.
Řešení sporů.
Článek 30.
1. Veškeré spory, které by mohly vzniknout při provádění článku této smlouvy, nazvaného „Majetek Spojených národů v Rakousku“, budou postoupeny paritně zřízené smírčí komisi, skládající se z jednoho zástupce vlády příslušného Spojeného národa a z jednoho zástupce vlády rakouské. Nebude-li dosaženo dohody do tří měsíců po postoupení sporu smírčí komisi, může každá z vlád navrhnout přibrání třetího člena do komise, vybraného vzájemnou dohodou obou vlád ze státních občanů třetí země. Nedohodnou-li se obě vlády do dvou měsíců na volbě třetího člena komise, může každá z obou vlád požádat vedoucí diplomatických zastupitelských úřadů Sovětského svazu, Spojeného království, Spojených států amerických a Francie ve Vídni, kteří ustanoví třetího člena komise. Nemohou-li se vedoucí zastupitelských úřadů ve lhůtě jednoho měsíce dohodnout na ustanovení třetího člena, mohou obě strany požádat generálního tajemníka Spojených národů, aby provedl toto ustanovení.
2. Je-li zřízena smírčí komise podle odstavce 1 tohoto článku, spadají do její pravomoci všechny spory, které by mohly v budoucnosti vzniknout mezi příslušným Spojeným národem a Rakouskem o provádění nebo výklad článku uvedeného v odstavci 1 tohoto článku, a vykonává působnost přidělenou jí těmito ustanoveními.
3. Každá smírčí komise si sama určuje řízení, při čemž přijme jednací řád odpovídající spravedlnosti a slušnosti.
4. Každá vláda bude platit odměnu tomu členu smírčí komise, kterého ustanoví, a každému zplnomocněnci, kterého určí pro své zastupování před komisí. Odměna třetího člena bude stanovena zvláštní dohodou mezi příslušnými vládami a vyplácena spolu se společnými výdaji každé komise oběma vládami rovným dílem.
5. Strany se zavazují, že jejich úřady poskytnou smírčí komisi přímo veškerou pomoc, která bude v jejich moci.
6. Rozhodnutí většiny členů komise představuje rozhodnutí komise a musí být stranami přijato jako konečné a závazné.
ČÁST VIII.
Různá hospodářská ustanovení.
Článek 31.
Ustanovení týkající se Dunaje.
Plavba na Dunaji je svobodná a volná pro státní občany, obchodní lodi a zboží všech států na základě rovnosti, pokud jde o přístavní a plavební poplatky a o podmínky pro obchodní plavbu. Předchozí ustanovení se nevztahuje na styk mezi přístavy téhož státu.
Článek 32.
Transitní úlevy.
1. Rakousko usnadní co možná železniční transitní přepravu svým územím za přiměřené sazby a jest ochotno sjednat za tím účelem se sousedními státy potřebné dohody na základě vzájemnosti.
2. Mocnosti spojené a sdružené se zavazují, že budou napomáhat tomu, aby do úpravy, týkající se Německa byla pojata ustanovení na usnadnění transitu a spojení bez cel a jiných dávek mezi Salcburkem a Loferem (Solnohradsko) přes Reichenhall-Steinpass a mezi Scharnitzem (Tyroly) a Ehrwaldem (Tyroly) přes Garmisch-Partenkirchen.
Článek 33.
Rozsah působnosti.
Články této smlouvy, nadepsané „Majetek Spojených národů v Rakousku“ a „Všeobecné hospodářské styky“, se budou vztahovat na mocnosti spojené a sdružené a na ty ze Spojených národů, které měly toto právní postavení dne 8. května 1945 a jejichž diplomatické styky s Německem byly přerušeny v době mezi dnem 1. září 1939 a dnem 1. ledna 1945.
ČÁST IX.
Závěrečné klausule.
Článek 34.
Vedoucí zastupitelských úřadů.
1. Po dobu nepřevyšující osmnáct měsíců od nabytí účinnosti této smlouvy budou vedoucí diplomatických zastupitelských úřadů Sovětského svazu, Spojeného království, Spojených států amerických a Francie ve vzájemné dohodě zastupovat mocnosti spojené a sdružené vůči rakouské vládě ve všech otázkách, týkajících se provádění a výkladu této smlouvy.
2. Čtyři vedoucí zastupitelských úřadů budou dávat rakouské vládě rady, odborné posudky a objasnění, kterých by snad bylo třeba na zabezpečení rychlého a účinného provedení této smlouvy podle jejího znění i podle jejího smyslu.
3. Rakouská vláda bude jmenovaným čtyřem vedoucím zastupitelských úřadů dávat veškeré potřebné informace a poskytovat jim všechnu pomoc, které by jim bylo třeba pro splnění úkolů, vyplývajících pro ně z této smlouvy.
Článek 35.
Výklad smlouvy.
1. Pokud není v některém článku této smlouvy zvlášť stanoveno jiné řízení, bude každý rozpor o výkladu nebo provádění smlouvy, který nebude urovnán přímými diplomatickými jednáními, postoupen čtyřem vedoucím zastupitelských úřadů, kteří budou postupovat podle článku 34, avšak s tím, že v tomto případě čtyři vedoucí zastupitelských úřadů nebudou omezeni lhůtou stanovenou v řečeném článku. Každý rozpor tohoto druhu, který neurovnají ve lhůtě dvou měsíců, bude - nedohodnou-li se sporné strany na jiných prostředcích pro urovnání - postoupen na žádost jedné z obou stran komisi skládající se z jednoho zástupce každé strany a z třetího člena, který bude vybrán vzájemnou dohodou obou stran ze státních občanů třetího státu. Kdyby se obě strany do jednoho měsíce nemohly dohodnout na ustanovení třetího člena, může každá z obou stran požádat generálního tajemníka Spojených národů, aby provedl toto ustanovení.
2. Rozhodnutí většiny členů komise představuje rozhodnutí komise a musí být stranami přijato jako konečné a závazné.
Článek 36.
Platnost Příloh.
Ustanovení Příloh mají platnost a účinnost jako nedělitelné součásti této smlouvy.
Článek 37.
Přístup ke smlouvě.
1. Každý člen Organisace spojených národů, který byl ve válečném stavu s Německem a který dne 8. května 1945 měl právní postavení Spojeného národa a není signatářem této smlouvy, může přistoupit k této smlouvě a po přístupu bude považován pro účely této smlouvy za sdruženou mocnost.
2. Listiny o přístupu se uloží u vlády Svazu sovětských socialistických republik a stanou se účinnými, jakmile budou uloženy.
Článek 38.
Ratifikace smlouvy.
1. Tato smlouva, jejíž ruský, anglický, francouzský a německý text jsou autentické, bude ratifikována a nabude účinnosti ihned po uložení ratifikačních listin Svazem sovětských socialistických republik, Spojeným královstvím Velké Britannie a Severního Irska, Spojenými státy americkými a Francií s jedné strany a Rakouskem se strany druhé. Ratifikační listiny se uloží v nejkratší možné lhůtě u vlády Svazu sovětských socialistických republik.
2. Pro každou mocnost spojenou nebo sdruženou, jejíž ratifikační listina bude uložena později, smlouva nabude účinnosti dnem uložení. Tato smlouva se uloží v archivech vlády Svazu sovětských socialistických republik, která vydá ověřený opis každému ze signatárních nebo přistupujících států.
Tomu na svědomí podepsaní zplnomocněnci podepsali tuto smlouvu a připojili k ní své pečetě.
Dáno v městě Vídni v ruském, anglickém, francouzském a německém jazyku dne 15. května 1955.
L. S. V. Molotov
L. S. J. Iljičev
L. S. Harold Macmillan
L. S. Geoffrey Wallinger
L. S. John Foster Dulles
L. S. Llewellyn E. Thompson
L. S. Ant. Pinay
L. S. R. Lalouette
L. S. Leopold Figl

PŘÍLOHA I.
Vymezení pojmu a seznam válečného materiálu a techniky.
Výraz „válečný materiál a technika“, jak se ho užívá v této smlouvě, zahrnuje veškeré zbraně, střelivo a veškerou výzbroj, zvlášť určenou pro válečné účely nebo jim přizpůsobenou, jak jsou níže vyjmenovány.
Mocnosti spojené a sdružené si vyhrazují právo periodických úprav seznamu, který pozmění nebo doplní souhlasně s budoucím vědeckým vývojem.
Kategorie I.
1. Vojenské pušky, karabiny, revolvery a pistole; hlavně a ostatní náhradní součástky těchto zbraní, jež nelze snadno přizpůsobit civilní potřebě.
2. Kulomety, vojenské samonabíjecí pušky a samopaly a automatické pistole; hlavně a ostatní náhradní součástky těchto zbraní, jež nelze snadno přizpůsobit civilní potřebě; kulometné podstavce.
3. Děla, houfnice, moždíře a minomety, speciální letecké kanony, děla bez závěru nebo bezzákluzová děla a ohňomety; hlavně a ostatní náhradní součástky těchto zbraní, jež nelze snadno přizpůsobit civilní potřebě; lafety a podstavce pro zbraně výše uvedené.
4. Vrhače raket; vrhací a kontrolní zařízení pro samočinně se pohybující a řiditelné střely a přístroje; podstavce pro ně.
5. Plněné a prázdné samočinně se pohybující a řiditelné střely, přístroje, rakety, náboje prázdné nebo plněné pro zbraně seznamenané výše v pododstavcích 1-4, jakož i zařízení pro zacházení s nimi nebo k jich přivedení k výbuchu a také rozněcovače a časové zapalovače. Nepočítají se v to rozněcovače nezbytné pro civilní potřebu.
6. Plněné nebo prázdné granáty, pumy, torpeda, miny, hlubinné miny a zápalný materiál a zápalné nálože; veškeré prostředky pro zacházení s nimi nebo k jich přivedení k výbuchu. Nepočítají se v to rozněcovače nezbytné pro civilní potřebu.
7. Bodáky.
Kategorie II.
1. Obrněná bojová vozidla; obrněné vlaky, jež nelze z technických příčin upravit pro civilní potřebu.
2. Mechanická a samohybná vozidla pro všechny zbraně vypočítané v kategorii I; vojenské podvozky a karoserie speciálního typu, pokud nejsou uvedeny výše v pododstavci 1.
3. Pancéřové desky silnější než tři palce, jichž se používá ve válce k ochranným účelům.
Kategorie III.
1. Zaměřovací a přepočítávací přístroje k přípravě a řízení palby, počítajíc v to vyhodnocovací stolky a přístroje pro řízení palby; přístroje pro zastřelování; dělostřelecké zaměřovače; zaměřovače pro vrhání leteckých pum; časovací přístroje; přístroje a zařízení pro kalibraci děl a pro korekci přístrojů k řízení palby.
2. Útočné lávky a útočná plavidla.
3. Prostředky k vedení maskovaných vojenských operací, oslepující a zastírací prostředky.
4. Osobní vojenská speciální výstroj, již nelze snadno přizpůsobit civilní potřebě.
Kategorie IV.
1. Válečná plavidla všech druhů, počítajíc v to přestavěné lodi a plavidla, sestrojená nebo určená pro jejich obsluhu nebo podporu, jež nelze z technických příčin upravit pro civilní potřebu, jakož i zbraně, pancéře, střelivo, letouny a všechno ostatní vybavení, materiál, stroje a zařízení, kterých se užívá v době míru pouze na válečných lodích.
2. Vyloďovací plavidla a obojživelná vozidla nebo k tomu účelu přizpůsobený materiál všeho druhu; útočné čluny nebo zařízení všeho druhu k tomu účelu přizpůsobená, jakož i katapulty a jiná zařízení pro vrhání letounů, raket, vrhaných bojových prostředků nebo kterýchkoli jiných střel, přístrojů a zařízení, ať již s osádkou nebo bez osádky, řiditelných nebo neřízených.
3. Ponorky nebo poloponorné čluny, plavidla, zbraně, zařízení a přístroje všeho druhu, počítajíc v to zakolení zvlášť určené k ochraně přístavů, vyjímajíc materiál potřebný k vyprošťování, záchraně nebo k jinému civilnímu použití, jakož i všechen výstroj, pomůcky a náhradní součástky, pokusné nebo výcvikové prostředky, přístroje nebo zařízení, jež mohou být zvlášť určeny ke konstrukci, přezkoušení, udržování nebo uložení předmětů výše uvedených.
Kategorie V.
1. Smontované nebo rozmontované letecké stroje těžší nebo lehčí vzduchu, sestrojené nebo přizpůsobené pro bojovou činnost ve vzduchu za použití kulometů, kanonů, vrhačů raket nebo pro přepravu a vrhání pum, nebo takové, jež jsou opatřeny některým zařízením, uvedeným níže v pododstavci 2, nebo které svým pojetím nebo sestrojením jsou vhodné k vyzbrojení některým z těchto zařízení.
2. Lafety a zařízení pro upevnění leteckých kanonů, nosiče pum, nosiče torped a zařízení pro shazování pum nebo vrhání torped; dělové věže a boční kulometné věže.
3. Výstroj speciálně určená a použitelná výlučně pro výsadkové letecké jednotky.
4. Katapulty nebo zařízení pro vrhání letounů s lodí, s pevniny a s moře; katapulty pro vrhání létajících střel.
5. Přehradné balony.
Kategorie VI.
Dusivé, zpuchýřující, smrtící a otravné látky a látky způsobilé vyřadit z boje, určené pro válečné účely nebo vyráběné v množství přesahujícím civilní potřebu.
Kategorie VII.
Střeliviny, výbušniny, pyrotechnický materiál a zkapalněné plyny pro odpalování, výbuch, nabíjení a plnění válečného materiálu, uvedeného v těchto kategoriích, nebo pro použití v souvislosti s ním, pokud jich nelze použít pro civilní účely nebo jsou-li vyráběny v množství přesahujícím civilní potřebu.
Kategorie VIII.
Průmyslová zařízení a vybavení, jež jsou zvlášť sestrojena pro výrobu a udržování výše uvedeného materiálu a techniky a která nelze z technických příčin upravit pro civilní potřebu.

PŘÍLOHA II.
Se zřetelem na ujednání mezi Sovětským svazem a Rakouskem, uvedená v Memorandu podepsaném v Moskvě dne 15. dubna 1955, bude článek 22 této smlouvy prováděn s výhradou těchto ustanovení:
1. Na základě příslušných hospodářských ustanovení ujednání mezi Sovětským svazem a Rakouskem ze dne 15. dubna 1955 převede Sovětský svaz na Rakousko do dvou měsíců ode dne nabytí účinnosti této smlouvy všechny majetky, práva a zájmy, které podle článku 22 podržel nebo obdržel, vyjímajíc majetky Dunajské paroplavební společnosti (DDSG) v Maďarsku, v Rumunsku a v Bulharsku.
2. Je dohodnuto, že co do kterýchkoli majetků, práv nebo zájmů, převedených na Rakousko v souhlase s touto Přílohou, rakouská práva budou omezena jen v míře stanovené odstavcem 13 článku 22.

*) Na straně 19.