106/2011 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o přístupu České republiky k Meziamerické úmluvě o výkonu trestních rozsudků v cizině

106
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 9. června 1993 byla v Managui přijata Meziamerická úmluva o výkonu trestních rozsudků v cizině.
S Úmluvou vyslovil souhlas Parlament České republiky.
Listina o přístupu České republiky k Úmluvě, podepsaná prezidentem republiky dne 3. srpna 2011, byla uložena u Generálního sekretariátu Organizace amerických států, depozitáře Úmluvy, dne 13. října 2011.
Při uložení listiny o přístupu k Úmluvě byla učiněna následující výhrada:
V souladu s čl. XVI Meziamerické úmluvy o výkonu trestních rozsudků v cizině (Managua, 9. června 1993) si Česká republika vyhrazuje právo jako přijímající stát přebírat a jako odsuzující stát předávat výkon rozhodnutí ukládajících podmíněné tresty a rozhodnutí o podmíněném propuštění, pouze pokud spočívá jen v převzetí dohledu a kontroly nad odsouzenou osobou, která je na svobodě, aniž by Česká republika současně přebírala nebo předávala závazek zajistit výkon uloženého trestu nebo jeho zbytku.
Současně bylo učiněno toto prohlášení:
Česká republika v zájmu jednoznačné interpretace čl. VII odst. 1, 2 a čl. VIII Meziamerické úmluvy o výkonu trestních rozsudků v cizině (Managua, 9. června 1993) prohlašuje, že jako přijímající stát v případech, kdy druh a délka trvání trestu nebo opatření, k jehož výkonu má být odsouzená osoba předána, je neslučitelná s právním řádem České republiky, přizpůsobí trest nebo opatření druhu a délce trestu nebo opatření stanovenému právním řádem České republiky za obdobný trestný čin. Pokud jde o druh, bude trest nebo opatření odpovídat co nejvíce trestu nebo opatření, uloženému rozsudkem, který má být vykonán. Přizpůsobený trest nebo opatření nezhorší co do svého druhu nebo délky trest uložený v odsuzujícím státě a nepřekročí horní hranici stanovenou v právním řádu České republiky. Česká republika se zavazuje informovat odsuzující stát o přizpůsobení trestu a jeho výsledku před obdržením konečného souhlasu odsuzujícího státu s předáním a jeho provedením.
Při uložení listiny o přístupu bylo rovněž učiněno následující oznámení:
V souladu s čl. XI Meziamerické úmluvy o výkonu trestních rozsudků v cizině (Managua, 9. června 1993) Česká republika oznamuje, že orgánem České republiky příslušným pro provádění funkcí ústředního orgánu stanovených v Úmluvě je Ministerstvo spravedlnosti České republiky.
Úmluva vstoupila v platnost na základě svého čl. XVII dne 12. dubna 1996. Pro Českou republiku vstoupila Úmluva v platnost v souladu s ustanovením téhož článku dne 12. listopadu 2011.
Anglické znění Úmluvy a její překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
MEZIAMERICKÁ ÚMLUVA O
VÝKONU TRESTNÍCH ROZSUDKŮ V CIZINĚ
ČLENSKÉ STÁTY ORGANIZACE AMERICKÝCH STÁTŮ,
BEROUCE V ÚVAHU, že v souladu s čl. 2 písm. e) Charty OAS je jedním ze základních cílů Organizace amerických států „hledat řešení politických, právních a ekonomických problémů, které mohou mezi nimi vyvstat“;
PODNÍCENY PŘÁNÍM spolupracovat, aby zajistily zlepšený výkon spravedlnosti prostřednictvím resocializace odsouzených osob;
DOSPĚVŠE K NÁZORU, že k dosažení těchto cílů je žádoucí, aby odsouzené osobě byla dána možnost vykonat trest ve státě, jehož je odsouzená osoba občanem; a
PŘESVĚDČENY, že cestou k uskutečnění tohoto výsledku je předání odsouzené osoby,
ROZHODLY SE přijmout následující Meziamerickou úmluvu o výkonu trestních rozsudků v cizině:
ČLÁNEK I
DEFINICE
Pro účely této úmluvy:
1. Odsuzující stát: znamená smluvní stranu, ze které bude odsouzená osoba předána.
2. Přijímající stát: znamená smluvní stranu, do které bude odsouzená osoba předána.
3. Trest: znamená konečné soudní rozhodnutí, ukládající jako sankci za spáchání trestného činu odnětí svobody nebo podmíněné propuštění, podmíněné odsouzení nebo jinou formu dohledu bez odnětí svobody. Trest se považuje za konečný, pokud v odsuzujícím státě nejsou projednávány žádné řádné opravné prostředky proti rozhodnutí o vině nebo o trestu a lhůta pro podání opravného prostředku proti němu uplynula.
4. Odsouzená osoba: znamená osobu, která má vykonat nebo vykonává trest na území smluvní strany.
ČLÁNEK II
OBECNÉ ZÁSADY
V souladu s ustanoveními této úmluvy
a. trest uložený v jedné smluvní straně občanovi jiné smluvní strany může být odsouzenou osobou vykonán ve státě, kterého je tato osoba občanem; a
b. smluvní strany se zavazují, že si vzájemně poskytnou co nejúplnější spolupráci v souvislosti s předáváním odsouzených osob.
ČLÁNEK III
PODMÍNKY PRO POUŽITÍ TÉTO ÚMLUVY
Tato úmluva se použije pouze za následujících podmínek:
1. Trest musí být konečný, ve smyslu čl. I odst. 3 této úmluvy;
2. Odsouzená osoba musí po předchozím poučení o jeho právních důsledcích souhlasit s předáním.
3. Skutek, pro který byla osoba odsouzena, musí zakládat trestný čin i v přijímajícím státě. Pro tento účel nebude brán zřetel na odlišnosti v terminologii nebo na takové, které nemají vliv na povahu trestného činu.
4. Odsouzená osoba musí být občanem přijímajícího státu.
5. Trest, který má být vykonán, nesmí být trestem smrti.
6. V době, kdy je podána žádost, musí zbývat k vykonání nejméně šest měsíců trestu.
7. Výkon trestu nesmí být v rozporu s vnitrostátním právem přijímajícího státu.
ČLÁNEK IV
INFORMOVÁNÍ
1. Každá smluvní strana informuje kteroukoli odsouzenou osobu, které se ustanovení této úmluvy týkají, o jejím obsahu.
2. Smluvní strany informují odsouzenou osobu o vyřizování předání.
ČLÁNEK V
POSTUP PŘI PŘEDÁNÍ
Předání odsouzené osoby z jednoho státu do jiného podléhá následujícímu postupu:
1. Žádost o použití této úmluvy může být podána odsuzujícím státem, přijímajícím státem nebo odsouzenou osobou. Postup k předání může být zahájen odsuzujícím státem nebo přijímajícím státem. V těchto případech se vyžaduje, aby odsouzená osoba vyjádřila souhlas s předáním.
2. Žádost o předání se vyřizuje prostřednictvím ústředních orgánů určených podle čl. XI této úmluvy, anebo konzulární nebo diplomatickou cestou, nejsou-li určeny. V souladu se svým vnitrostátním právem každá smluvní strana informuje ty orgány, u kterých to považuje za nezbytné, o obsahu této úmluvy. Vyvine rovněž úsilí k zavedení mechanismů pro spolupráci mezi ústředním orgánem a ostatními orgány, které se mají podílet na předání odsouzené osoby.
3. Pokud byl trest vynesen státem nebo provincií s trestní pravomocí nezávislou na té, kterou má federální vláda, vyžaduje se pro použití tohoto postupu předání souhlas orgánů tohoto státu nebo provincie.
4. Žádost o předání musí poskytovat příslušné informace prokazující, že podmínky čl. III byly splněny.
5. Před provedením předání odsuzující stát přijímajícímu státu umožní, aby ověřil, pokud si to bude přát, prostřednictvím úředníka určeného přijímajícím státem, že odsouzená osoba dala souhlas s předáním při plné znalosti jeho právních důsledků.
6. Při přijímání rozhodnutí o předání odsouzené osoby smluvní strany mohou vzít v úvahu, mezi jinými okolnostmi, možnost přispění k resocializaci osoby; závažnost trestného činu; případný trestní rejstřík odsouzené osoby; zdravotní stav odsouzené osoby; a rodinná, sociální nebo jiná pouta, která odsouzená osoba může mít v odsuzujícím státě a přijímajícím státě.
7. Odsuzující stát poskytne přijímajícímu státu ověřenou kopii rozsudku, včetně informace o době již vykonané odsouzenou osobou a o době, o kterou může být trest snížen z důvodů, jako jsou práce, dobré chování nebo vyšetřovací vazba. Přijímající stát může žádat o takové další informace, které považuje za nezbytné.
8. Předání odsouzené osoby odsuzujícím státem přijímajícímu státu se provede na místě dohodnutém ústředními orgány. Přijímající stát je odpovědný za omezení osobní svobody odsouzené osoby od okamžiku předání.
9. Všechny náklady, které vzniknou v souvislosti s předáním odsouzené osoby do doby, než je tato osoba předána do péče přijímajícího státu, ponese odsuzující stát.
10. Přijímající stát je odpovědný za všechny náklady vzniklé z předání odsouzené osoby od okamžiku, kdy je tato osoba předána do péče přijímajícího státu.
ČLÁNEK VI
ZAMÍTNUTÍ ŽÁDOSTI O PŘEDÁNÍ
Nesouhlasí-li smluvní strana s předáním odsouzené osoby, informuje o svém zamítnutí neprodleně dožadující stát a vysvětlí své důvody pro zamítnutí, pokud je to možné a vhodné.
ČLÁNEK VII
PRÁVA ODSOUZENÉ OSOBY, KTERÁ BYLA PŘEDÁNA, A ZPŮSOB VÝKONU TRESTU
1. Odsouzená osoba, která byla předána podle ustanovení této úmluvy, nebude znovu zatčena, souzena ani odsouzena v přijímajícím státě pro stejný trestný čin, na kterém je založen trest, který má být vykonán.
2. S výjimkou ustanovení čl. VIII této úmluvy se trest odsouzené osoby, která byla předána, vykonává v souladu s právním řádem a postupy přijímajícího státu, včetně použití jakýchkoli ustanovení týkajících se snížení doby odnětí svobody nebo alternativního výkonu trestu. Žádný trest nemůže být vykonán přijímajícím státem takovým způsobem, kterým by došlo k prodloužení trestu za den, na který by byl stanoven konec jeho výkonu podle rozsudku soudu v odsuzujícím státu.
3. Orgány odsuzujícího státu mohou cestou ústředních orgánů žádat o zprávy o stavu výkonu trestu jakékoli odsouzené osoby, která byla předána do přijímajícího státu v souladu s touto úmluvou.
ČLÁNEK VIII
PŘEZKOUMÁNÍ ROZSUDKU A DŮSLEDKY V PŘIJÍMAJÍCÍM STÁTĚ
Odsuzující stát si ponechává plnou pravomoc k přezkoumávání rozsudků vydaných jeho soudy. Rovněž si ponechává pravomoc udělovat milost, amnestii nebo zmírnění trestu odsouzené osobě. Přijímající stát po obdržení informace o jakémkoli rozhodnutí v tomto ohledu musí neprodleně přijmout odpovídající opatření.
ČLÁNEK IX
POUŽITÍ ÚMLUVY VE ZVLÁŠTNÍCH PŘÍPADECH
Tato Úmluva se může použít rovněž na osoby, kterým byl uložen dohled nebo jiná opatření podle zákonů některé ze smluvních stran, které se týkají mladých pachatelů. Souhlas s předáním se získává od osoby, která je podle zákona oprávněna jej udělit.
Dohodou mezi stranami se může tato úmluva použít na osoby, které příslušný orgán prohlásil za trestně neodpovědné, pro účely léčení takových osob v přijímajícím státě. Strany se v souladu se svými právními řády dohodnou na druhu léčení, které se poskytne takovým osobám po předání. Pro předání musí být získán souhlas od osoby, která je podle zákona oprávněna jej udělit.
ČLÁNEK X
PRŮVOZ
Pokud odsouzená osoba při předání musí překročit území jiné smluvní strany této úmluvy, informuje se tato smluvní strana formou zaslání rozhodnutí povolující předání státem, v jehož péči se má předání uskutečnit. V takových případech stát průvozu může nebo nemusí souhlasit s průvozem odsouzené osoby přes své území.
Takové oznámení není zapotřebí, používá-li se letecká doprava a není-li na území smluvní strany, přes které se má let uskutečnit, plánováno řádné přistání.
ČLÁNEK XI
ÚSTŘEDNÍ ORGÁN
Při podpisu, ratifikaci nebo přístupu k této úmluvě smluvní strany informují Generální sekretariát Organizace amerických států o ústředním orgánu určeném k výkonu funkcí v ní stanovených. Generální sekretariát zašle smluvním stranám této úmluvy seznam oznámení, která obdržel.
ČLÁNEK XII
VZTAH K JINÝM DOHODÁM
Žádné z ustanovení této úmluvy nebude vykládáno tak, že omezuje jiné dvoustranné nebo mnohostranné smlouvy nebo jiné dohody mezi stranami.
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
ČLÁNEK XIII
Tato úmluva je otevřena k podpisu členským státům Organizace amerických států.
ČLÁNEK XIV
Tato úmluva podléhá ratifikaci. Ratifikační listiny se ukládají u Generálního sekretariátu Organizace amerických států.
ČLÁNEK XV
Tato úmluva zůstane otevřena k přístupu kterémukoli jinému státu. Listiny o přístupu se ukládají u Generálního sekretariátu Organizace amerických států.
ČLÁNEK XVI
Učinit výhrady k této úmluvě mohou státy při schválení, podpisu, ratifikaci nebo přístupu k ní, nejsou-li tyto výhrady neslučitelné s cílem a účelem této úmluvy a vztahují-li se k jednomu nebo více konkrétním ustanovením.
ČLÁNEK XVII
Tato úmluva vstoupí v platnost pro státy, které ji ratifikují, třicátý den ode dne, kdy byla uložena druhá ratifikační listina.
Pro každý stát, který úmluvu ratifikuje, nebo k ní přistoupí po uložení druhé ratifikační listiny úmluva vstoupí v platnost třicátý den ode dne, kdy takové státy uložily svou ratifikační listinu nebo listinu o přístupu.
ČLÁNEK XVIII
Tato úmluva zůstane v platnosti na dobu neurčitou, ale kterákoli smluvní strana ji může vypovědět. Výpověď se uloží u Generálního sekretariátu Organizace amerických států. Tato úmluva přestane platit pro vypovídající stát uplynutím jednoho roku ode dne výpovědi.
Její ustanovení však zůstanou v platnosti pro vypovídající stát, pokud jde o odsouzené osoby předané v souladu s touto úmluvou, dokud příslušné tresty nejsou vykonány.
Žádosti o předání, vyřizované v době učinění výpovědi této úmluvy, budou i nadále vyřizovány a vykonány, ledaže se strany dohodnou jinak.
ČLÁNEK XIX
Originál této úmluvy, jejíž anglické, francouzské, portugalské a španělské znění mají stejnou platnost, je uložen u Generálního sekretariátu Organizace amerických států, který zašle ověřenou kopii k zaregistrování a zveřejnění Sekretariátu Organizace spojených národů podle čl. 102 Charty Organizace spojených národů. Generální sekretariát Organizace amerických států informuje členské státy této Organizace a státy, které přistoupily k úmluvě, o podpisech, uložených ratifikačních listinách, listinách o přístupu nebo výpovědích a případných učiněných výhradách.
NA DŮKAZ TOHO níže podepsaní zplnomocnění zástupci, jsouce k tomu řádně zmocněni svými příslušnými vládami, podepsali tuto Úmluvu, která se bude nazývat „Meziamerická úmluva o výkonu trestních rozsudků v cizině“.
DÁNO VE MĚSTĚ MANAGUA, NIKARAGUA, devátého června roku jeden tisíc devět set devadesát tři.