52/2018 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dodatkového protokolu k Trestněprávní úmluvě o korupci

52
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 15. května 2003 byl ve Štrasburku otevřen k podpisu Dodatkový protokol k Trestněprávní úmluvě o korupci1). Jménem České republiky byl Protokol podepsán v Praze dne 9. listopadu 2017.
S Protokolem vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky Protokol ratifikoval. Ratifikační listina České republiky byla uložena u generálního tajemníka Rady Evropy, depozitáře Protokolu, dne 11. září 2018.
Protokol vstoupil v platnost na základě svého článku 10 odst. 3 dne 1. února 2005. Pro Českou republiku vstupuje v platnost na základě odstavce 4 téhož článku dne 1. ledna 2019.
Anglické znění Protokolu a jeho překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD

Council of Europo Treaty Series – No. 191
Dodatkový protokol k Trestněprávní
úmluvě o korupci
Štrasburk, 15. 5. 2003
Členské státy Rady Evropy a ostatní signatáři tohoto Protokolu;
majíce na zřeteli, že je žádoucí doplnit Trestněprávní úmluvu o korupci (ETS č. 173, dále jen „Úmluva“) za účelem prevence a boje proti korupci;
majíce též na zřeteli, že tento Protokol umožní širší implementaci Akčního programu zaměřeného proti korupci z roku 1996,
se dohodli na následujícím:
Kapitola I
- Vymezení pojmů
Článek 1
- Vymezení pojmů
Pro účely tohoto Protokolu:
1. Výraz „rozhodce” je vykládán s odvoláním na vnitrostátní právo smluvních stran tohoto Protokolu, v každém případě se jím ale rozumí osoba, která má na základě rozhodčí smlouvy vydat právně závazné rozhodnutí ve sporu, který jí byl předložen smluvními stranami.
2. Výrazem „rozhodčí smlouva” se rozumí smlouva uznaná vnitrostátním právem, prostřednictvím které strany souhlasí s předložením sporu k rozhodnutí rozhodci.
3. Výraz „porotce“ je vykládán s odvoláním na vnitrostátní právo smluvních stran tohoto Protokolu, v každém případě se jím ale rozumí laik, který je členem kolektivního orgánu rozhodujícího o vině obžalovaného v rámci soudního jednání.
4. V případě řízení, ve kterém vystupuje zahraniční rozhodce nebo porotce, může stát vedoucí trestní stíhání užít definici rozhodce nebo porotce pouze v rozsahu, v jakém je v souladu s jeho vnitrostátní právní úpravou.
Kapitola II
- Opatření, která je třeba učinit na národní úrovni
Článek 2
- Podplácení tuzemských rozhodců
Každá smluvní strana přijme taková legislativní a jiná opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby slib, nabídka nebo poskytnutí neoprávněné výhody přímo či nepřímo jakoukoliv osobou rozhodci, který vykonává svoji funkci podle vnitrostátního právních předpisů o rozhodčím řízení této smluvní strany, ať již přímo jemu nebo někomu jinému, aby jednal anebo nejednal při výkonu své funkce, byly pokládány za trestný čin podle tuzemského práva, je-li tento čin spáchán úmyslně.
Článek 3
- Přijímání úplatků tuzemskými rozhodci
Každá smluvní strana přijme taková legislativní a jiná opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby přímý či nepřímý požadavek nebo přijetí neoprávněné výhody rozhodcem, který vykonává svoji funkci podle vnitrostátních právních předpisů o rozhodčím řízení této smluvní strany, pro sebe či pro někoho jiného, nebo přijetí nabídky či slibu takové neoprávněné výhody, aby jednal anebo nejednal při výkonu své funkce, bylo pokládáno za trestný čin podle tuzemského práva, je-li tento čin spáchán úmyslně.
Článek 4
- Úplatkářství zahraničních rozhodců
Každá smluvní strana přijme taková legislativní a jiná opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby jednání uvedené v článcích 2 a 3 bylo pokládáno za trestný čin podle vnitrostátního práva, dopustí-li se ho rozhodce, který vykonává svoji funkci podle vnitrostátních právních předpisů o rozhodčím řízení jiného státu.
Článek 5
- Úplatkářství tuzemských porotců
Každá smluvní strana přijme taková legislativní a jiná opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby jednání uvedené v článcích 2 a 3 bylo pokládáno za trestný čin, dopustí-li se ho osoba, která vystupuje jako porotce v rámci jejího soudního systému.
Článek 6
- Úplatkářství zahraničních porotců
Každá smluvní strana přijme taková legislativní a jiná opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby jednání uvedené v článcích 2 a 3 bylo pokládáno za trestný čin, dopustí-li se ho osoba, která vystupuje jako porotce v rámci soudního systému jiného státu.
Kapitola III
- Kontrola implementace a závěrečná ustanovení
Článek 7
- Kontrola implementace
Skupina států proti korupci (GRECO) bude kontrolovat uplatňování tohoto Protokolu smluvními stranami.
Článek 8
- Vztah k Úmluvě
1. Mezi smluvními stranami jsou články 2 až 6 tohoto Protokolu považovány za dodatkové články Úmluvy.
2. Ustanovení Úmluvy se uplatní do té míry, ve které jsou slučitelná s ustanoveními tohoto Protokolu.
Článek 9
- Prohlášení a výhrady
1. Pokud smluvní strana učinila prohlášení v souladu s článkem 36 Úmluvy, může učinit obdobné prohlášení k článkům 4 a 6 tohoto Protokolu při jeho podpisu anebo při uložení ratifikační listiny anebo listiny o přijetí, schválení nebo přístupu.
2. Pokud smluvní strana učinila výhradu v souladu s článkem 37 odstavec 1 Úmluvy, omezující aplikaci trestných činů přijímání úplatků definovaných v článku 5 Úmluvy, může učinit obdobnou výhradu k článkům 4 a 6 tohoto Protokolu při jeho podpisu anebo při uložení ratifikační listiny anebo listiny o přijetí, schválení nebo přístupu. Jiné výhrady učiněné smluvní stranou v souladu s článkem 37 Úmluvy se vztahují rovněž na tento Protokol, ledaže smluvní strana při jeho podpisu anebo při uložení ratifikační listiny anebo listiny o přijetí, schválení nebo přístupu prohlásí něco jiného.
3. Žádná jiná výhrada nemůže být učiněna.
Článek 10
- Podpis a vstup v platnost
1. Tento Protokol je otevřen k podpisu signatářům Úmluvy. Tyto státy vyjádří svůj souhlas být vázány Protokolem tak, že:
a) podepíší Protokol bez výhrady týkající se ratifikace, přijetí nebo schválení, nebo
b) podepíší Protokol s podmínkou ratifikace, přijetí nebo schválení a následně jej ratifikují, přijmou nebo schválí.
2. Ratifikační listiny, listiny o přijetí či schválení budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropy.
3. Tento Protokol vstoupí v platnost prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tří měsíců po datu, kdy pátý stát vyjádřil svůj souhlas být vázán Protokolem v souladu s ustanoveními odstavců 1 a 2, a pouze poté, co samotná Úmluva vstoupila v platnost.
4. Pro signatářský stát, který následně vyjádří svůj souhlas být vázán Protokolem, vstoupí tento Protokol v platnost prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tří měsíců po datu, kdy vyjádřil svůj souhlas být vázán Protokolem v souladu s ustanoveními odstavců 1 a 2.
5. Signatářský stát nemůže ratifikovat, přijmout nebo schválit tento Protokol, aniž by současně či dříve nevyslovil svůj souhlas být vázán Úmluvou.
Článek 11
- Přístup k Protokolu
1. Každý stát nebo Evropské společenství, které přistoupily k Úmluvě, mohou přistoupit k Protokolu poté, co Protokol vstoupil v platnost.
2. Pro kterýkoliv stát nebo Evropské společenství přistupující k Protokolu vstoupí tento Protokol v platnost prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tří měsíců po datu uložení listiny o přístupu u generálního tajemníka Rady Evropy.
Článek 12
- Územní působnost
1. Každý stát nebo Evropské společenství může při podpisu nebo při uložení ratifikační listiny anebo listiny o přijetí, schválení nebo přístupu určit jedno či více území, na která se bude tento Protokol vztahovat.
2. Každá strana může kdykoliv později v prohlášení adresovaném generálnímu tajemníkovi Rady Evropy sdělit, že rozšiřuje užití tohoto Protokolu na další území stanovené v tomto prohlášení, jehož mezinárodní vztahy zastřešuje či jménem kterého může uzavírat závazky. Ve vztahu k tomuto území vstoupí tento Protokol v platnost prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí tří měsíců po datu přijetí tohoto prohlášení generálním tajemníkem.
3. Každé prohlášení učiněné podle předchozích dvou odstavců může být, s ohledem na území uvedené v takovém prohlášení, odvoláno písemným oznámením adresovaném generálnímu tajemníkovi Rady Evropy. Toto odvolání nabude účinnosti první den měsíce následujícího po uplynutí lhůty tří měsíců od data přijetí tohoto oznámení generálním tajemníkem.
Článek 13
- Výpověď
1. Každá strana může tento Protokol kdykoliv vypovědět sdělením adresovaným generálnímu tajemníkovi Rady Evropy.
2. Výpověď nabude účinnosti prvního dne měsíce následujícího po uplynutí lhůty tří měsíců od data přijetí tohoto sdělení generálním tajemníkem Rady Evropy.
3. Vypovězením Úmluvy se automaticky vypovídá i tento Protokol.
Článek 14
- Informace
Generální tajemník Rady Evropy informuje členské státy Rady Evropy nebo jakýkoliv stát či Evropské společenství, které k tomuto Protokolu přistoupily, o:
a) každém podpisu Protokolu,
b) každém uložení ratifikační listiny anebo listiny o přijetí, schválení nebo přístupu,
c) každém datu vstupu v platnost tohoto Protokolu ve smyslu článků 10, 11 a 12,
d) každém prohlášení nebo výhradě učiněných podle článků 9 a 12,
e) jakémkoli jiném činu, oznámení nebo sdělení týkajícím se tohoto Protokolu.
Na důkaz čehož připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k tomuto Protokolu své podpisy.
Ve Štrasburku dne 15. května 2003, v jazyce anglickém a francouzském, přičemž obě znění jsou stejně platná, a v jednom vyhotovení, které bude uloženo v archivu Rady Evropy. Generální tajemník Rady Evropy zašle ověřené opisy každé signatářské a přistupujícímu straně.

1) Trestněprávní úmluva o korupci, otevřená k podpisu ve Štrasburku dne 27. ledna 1999, byla vyhlášena pod č. 70/2002 Sb. m. s. Nové znění překladu Úmluvy do českého jazyka bylo vyhlášeno pod č. 43/2009 Sb. m. s. Změna prohlášení České republiky k článku 29 Trestněprávní úmluvy o korupci byla vyhlášena pod č. 17/2018 Sb. m. s.