26/1981 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Úmluvě o ochraně proti ohrožení otravou benzenem (č. 136)

26
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 20. ledna 1981
o Úmluvě o ochraně proti ohrožení otravou benzenem (č. 136)

Dne 23. června 1971 byla na 56. zasedání Generální konference Mezinárodní organizace práce přijata Úmluva o ochraně proti ohrožení otravou benzenem (č. 136). Ratifikace Úmluvy Československou socialistickou republikou byla zapsána dne 23. dubna 1980 generálním ředitelem Mezinárodního úřadu práce. Podle svého článku 16 Úmluva vstoupí pro Československou socialistickou republiku v platnost dnem 23. dubna 1981.
Český překlad textu Úmluvy se vyhlašuje současně.

Ministr:
Ing. Chňoupek v. r.


ÚMLUVA
o ochraně proti ohrožení otravou benzenem (č. 136)
Generální konference Mezinárodní organizace práce,
která byla svolána správní radou Mezinárodního úřadu práce do Ženevy a tam se sešla dne 2. června 1971 na svém padesátém šestém zasedání,
rozhodnuvši přijmout některé návrhy týkající se ochrany proti ohrožení benzenem, jež jsou šestým bodem jednacího pořadu zasedání,
stanovivši, že tyto návrhy budou mít formu mezinárodní úmluvy,
přijímá dne 23. června 1971 tuto úmluvu, která bude označována jako Úmluva o benzenu, 1971:
Článek 1
Tato úmluva se vztahuje na všechny činnosti, při nichž jsou pracovníci vystaveni působení:
a) aromatického uhlovodíku – benzenu C6H6, dále označovaného jako „benzen“;
b) výrobků, které obsahují více než 1 % benzenu, dále označovaných jako „výrobky obsahující benzen“.
Článek 2
1. Pokud jsou dosažitelné neškodné nebo méně škodlivé náhražky, mělo by jich být použito místo benzenu nebo výrobků obsahujících benzen.
2. Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na:
a) výrobu benzenu;
b) užití benzenu při chemickém slučování;
c) užití benzenu v motorových palivech;
d) analytické nebo výzkumné práce prováděné v laboratořích.
Článek 3
1. Příslušný orgán v každé zemi může povolit dočasné výjimky z množství stanoveného v článku 1 písm. b) a z ustanovení článku 2 odst. 1 této úmluvy za podmínek a v časových mezích, které budou stanoveny po projednání se zúčastněnými nejreprezentativnějšími organizacemi zaměstnavatelů a pracovníků, pokud takové organizace existují.
2. V takovém případě zúčastněný členský stát uvede ve svých zprávách o provádění této úmluvy, podávaných podle článku 22 Ústavy Mezinárodní organizace práce, stav svého zákonodárství a praxe, pokud jde o výjimky, a pokrok, jehož bylo dosaženo se zřetelem k úplnému provádění ustanovení Úmluvy.
3. Po uplynutí tří let od data, kdy tato úmluva poprvé nabyla účinnosti, správní rada Mezinárodního úřadu práce předloží konferenci zvláštní zprávu o provádění odstavců 1 a 2 tohoto článku, která bude obsahovat takové návrhy, jež bude pokládat za účelné pro další opatření v této věci.
Článek 4
1. Užití benzenu a výrobků obsahujících benzen bude zakázáno v některých pracovních postupech, které budou stanoveny vnitrostátními právními předpisy.
2. Tento zákaz bude přinejmenším zahrnovat užití benzenu a látek obsahujících benzen jako rozpustidla nebo ředidla s výjimkou postupů prováděných v uzavřeném přístroji nebo které zaručují stejný stupeň bezpečnosti při práci.
Článek 5
Aby byla zajištěna účinná ochrana pracovníků vystavených působení benzenu nebo výrobků obsahujících benzen, je třeba učinit technická a hygienická opatření při práci.
Článek 6
1. Na místech, kde se vyrábí, zachází nebo užívá benzenu nebo výrobků obsahujících benzen, je třeba učinit všechna potřebná opatření, aby se zabránilo úniku benzenových par do ovzduší na pracovištích.
2. Kde jsou pracovníci vystaveni působení benzenu nebo výrobků obsahujících benzen, zaměstnavatel má zajistit, že množství benzenu v ovzduší na pracovištích nepřesáhne maximum, které má být příslušným orgánem stanoveno tak, že nepřesáhne horní mez 25 milióntin (80 mg/m3).
3. Příslušný orgán vydá směrnice o měření koncentrace benzenu v ovzduší na pracovištích.
Článek 7
1. Pracovní postupy, při nichž se užívá benzenu nebo výrobků obsahujících benzen, se mají provádět pokud možno v uzavřených přístrojích.
2. Kde není možno provádět pracovní postupy v uzavřených přístrojích, mají být pracoviště, kde se užívá benzenu nebo výrobků obsahujících benzen, vybavena účinnými prostředky zabezpečujícími odstraňování benzenových par v míře potřebné k ochraně zdraví pracovníků.
Článek 8
1. Pracovníci, kteří mohou přijít do styku s tekutým benzenem nebo s tekutými výrobky obsahujícími benzen, mají být vybaveni vhodnými prostředky osobní ochrany proti dotykovému ohrožení benzenem.
2. Pracovníci, u nichž ze zvláštních důvodů může nastat, že budou vystaveni koncentraci benzenu v ovzduší na pracovištích, která přesahuje maximum uvedené v článku 6 odst. 2 této úmluvy, mají být vybaveni vhodnými prostředky osobní ochrany proti ohrožení z vdechování benzenových par. Doba, po kterou mohou být vystaveni takovému působení, má být pokud možno nejvíce omezena.
Článek 9
1. Pracovníci, kteří mají být zaměstnáni prací, při níž jsou vystaveni působení benzenu nebo výrobků obsahujících benzen, se mají podrobit:
a) před nástupem zaměstnání důkladnému lékařskému vyšetření způsobilosti k zaměstnání, které bude zahrnovat zkoušku krve;
b) dalším periodickým vyšetřením zahrnujícím biologické zkoušky, včetně zkoušky krve, v intervalech stanovených vnitrostátními právními předpisy.
2. Příslušný orgán země může po projednání se zúčastněnými nejreprezentativnějšími organizacemi zaměstnavatelů a pracovníků, pokud takové organizace existují, povolit u vymezených skupin pracovníků výjimky z povinností uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 10
1. Lékařská vyšetření stanovená v článku 9 odst. 1 této úmluvy mají být:
a) provedena pod zodpovědností kvalifikovaného lékaře, pověřeného příslušným orgánem, a v případě potřeby za účasti příslušné laboratoře;
b) potvrzena náležitým způsobem.
2. Tato lékařská vyšetření nesmějí být spojena s žádnými výdaji pro pracovníky.
Článek 11
1. Ženy, u nichž je lékařsky ověřeno, že jsou těhotné, a kojící matky nesmějí být zaměstnávány pracemi, při nichž by byly vystaveny působení benzenu nebo výrobků obsahujících benzen.
2. Osoby mladší 18 let nesmějí být zaměstnávány pracemi, při nichž by byly vystaveny působení benzenu nebo výrobků obsahujících benzen; tento zákaz však nelze vztahovat na mladistvé při vzdělávání nebo při odborné výchově, kteří jsou pod přiměřeným odborným a lékařským dohledem.
Článek 12
Výraz „benzen“ a povinné symboly označující nebezpečí mají být jasně viditelné na každé nádobě s benzenem nebo s výrobky obsahujícími benzen.
Článek 13
Každý členský stát má učinit vhodná opatření, aby každý pracovník vystavený působení benzenu nebo výrobků obsahujících benzen byl náležitě poučen o opatřeních na ochranu zdraví a pro předcházení nehodám, jakož i o opatřeních pro případ, že se projeví příznaky otravy.
Článek 14
Každý členský stát, který ratifikuje úmluvu:
a) učiní prostřednictvím právních předpisů nebo jiným způsobem, odpovídajícím vnitrostátní praxi a podmínkám, opatření potřebná k provedení této úmluvy;
b) v souladu s vnitrostátní praxí určí osobu nebo osoby, které zodpovídají za dodržování ustanovení této úmluvy;
c) se zavazuje zajistit vhodnou inspekci, dohlížející na provádění ustanovení této úmluvy nebo ověřovat si náležité provádění inspekce.
Článek 15
Formální ratifikace této úmluvy budou oznámeny generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce a jím zapsány.
Článek 16
1. Tato úmluva zavazuje toliko členské státy Mezinárodní organizace práce, jejichž ratifikace byla zapsána generálním ředitelem.
2. Nabude účinnosti dvanáct měsíců poté, kdy generální ředitel zapíše ratifikace dvou členských států.
3. Pro každý další členský stát tato úmluva nabude účinnosti dvanáct měsíců od data, kdy byla zapsána jeho ratifikace.
Článek 17
1. Každý členský stát, který ratifikoval tuto úmluvu, může ji vypovědět po uplynutí deseti let ode dne, kdy tato úmluva poprvé nabyla účinnosti, písemným sdělením generálnímu řediteli Mezinárodního úřadu práce, který je zapíše. Výpověď nabude účinnosti jeden rok po dni, kdy byla zapsána.
2. Každý členský stát, jenž ratifikoval tuto úmluvu a který nepoužije práva ji vypovědět podle tohoto článku během roku následujícího po uplynutí období deseti let, jak uvedeno v předchozím odstavci, bude vázán úmluvou na další desetileté období a poté ji bude moci vypovědět vždy po uplynutí desetiletého období za podmínek uvedených v tomto článku.
Článek 18
1. Generální ředitel Mezinárodního úřadu práce oznámí všem členským státům Mezinárodní organizace práce zápis všech ratifikací a výpovědí, které mu členské státy organizace sdělí.
2. Když bude členským státům organizace sdělovat zápis druhé ratifikace, jež mu byla oznámena, generální ředitel upozorní členské státy organizace na datum, kdy tato úmluva nabude účinnosti.
Článek 19
Generální ředitel Mezinárodního úřadu práce oznámí generálnímu tajemníkovi Spojených národů k zápisu podle článku 102 Charty Spojených národů úplné údaje o všech ratifikacích a výpovědích, které zapsal podle ustanovení předchozích článků.
Článek 20
Správní rada Mezinárodního úřadu práce kdykoli to bude považovat za potřebné, předloží generální konferenci zprávu o provádění této úmluvy a přezkoumá, zda je záhodno dát na pořad jednání generální konference otázku její úplné nebo částečné revize.
Článek 21
1. Přijme-li generální konference novou úmluvu revidující úplně nebo částečně tuto úmluvu a neustanoví-li nová úmluva jinak:
a) ratifikace nové revidující úmluvy členským státem způsobí ipso iure okamžitou výpověď této úmluvy bez ohledu na ustanovení článku 17, a to s výhradou, že nová revidující úmluva nabude účinnosti;
b) od doby, kdy nová revidující úmluva nabude účinnosti, tato úmluva přestane být členským státům otevřena k ratifikaci.
2. Tato úmluva však zůstane v platnosti ve své formě a obsahu pro ty členské státy, které ji ratifikovaly a jež neratifikovaly revidující úmluvu.
Článek 22
Anglické a francouzské znění této úmluvy mají stejnou platnost.