81/1986 Sb.
Zákon o státním plánu rozvoje národního hospodářství Československé socialistické republiky na léta 1986 - 1990 (zákon o osmém pětiletém plánu)

81
ZÁKON
ze dne 8. prosince 1986
o státním plánu rozvoje národního hospodářství Československé socialistické republiky na léta 1986-1990
(zákon o osmém pětiletém plánu)
Vycházejíc z generální linie výstavby rozvinuté socialistické společnosti, z Hlavních směrů hospodářského a sociálního rozvoje Československé socialistické republiky na léta 1986-1990 a výhledu na období do roku 2000 schválených XVII. sjezdem Komunistické strany Československa, z výsledků dosažených v minulém období, jakož i z měnících se vnitřních a vnějších podmínek současného a pokračujícího rozvoje národního hospodářství, usneslo se Federální shromáždění Československé socialistické republiky na tomto zákoně:

ČÁST PRVNÍ
ZÁKLADNÍ ÚKOLY OSMÉHO PĚTILETÉHO PLÁNU
§ 1
Poslání zákona
Tento zákon stanoví základní úkoly státního plánu rozvoje národního hospodářství Československé socialistické republiky na léta 1986-1990 (dále jen „osmý pětiletý plán“) a rozhodující podmínky pro jeho realizaci jako závaznou směrnici pro řídící činnost vlády Československé socialistické republiky, vlád České socialistické republiky a Slovenské socialistické republiky (dále jen „vlády republik“), ústředních a jiných orgánů Československé socialistické republiky a republik a pro hospodářskou činnost orgánů středního článku řízení a socialistických organizací.
§ 2
Základní zaměření osmého pětiletého plánu
Osmý pětiletý plán zabezpečuje realizaci dlouhodobé hospodářské strategie, založené na urychlení sociálně ekonomického rozvoje cestou intenzifikace a zvyšování efektivnosti společenské výroby, kvality veškeré práce a přísné hospodárnosti, na prohlubování účasti Československé socialistické republiky v mezinárodní dělbě práce a upevňování její obranyschopnosti.
§ 3
Základní úkoly osmého pětiletého plánu
Ke splnění základního zaměření sociálně ekonomického rozvoje se stanoví zvýšit vytvořený hrubý národní důchod v roce 1990 o 18–19 % proti roku 1985 a jeho přírůstek krýt z 92–95 % zvýšením společenské produktivity práce. K tomu především:
a) urychlit vědeckotechnický pokrok na základě účinného zapojení do realizace Komplexního programu vědeckotechnického pokroku členských zemí Rady vzájemné hospodářské pomoci do roku 2000; výrazněji a rychleji zavádět nejnovější výsledky vědeckotechnického rozvoje do výrobní a společenské praxe při realizaci společensky žádoucích strukturálních změn ekonomiky, včetně útlumu ekonomicky neefektivních výrob,
b) dále snižovat energetickou náročnost národního hospodářství; v letech 1986-1990 dosáhnout poklesu spotřeby palivoenergetických zdrojů na jednotku vytvořeného hrubého národního důchodu průměrně ročně o 2,9 %,
c) podstatně zlepšit hospodaření s kovovým fondem na všech úsecích národního hospodářství a dosáhnout během osmé pětiletky průměrného ročního snížení finální spotřeby železných kovů na jednotku vytvořeného národního důchodu o 3,5 %,
d) snížit přepravní náročnost v průběhu realizace osmého pětiletého plánu zhruba o 10 % a postupně komplexně racionalizovat oběh zboží a modernizovat skladové hospodářství,
e) dosáhnout předstihu dynamiky obratu zahraničního obchodu před dynamikou vytvořeného národního důchodu na základě širšího a efektivnějšího zapojení do mezinárodní dělby práce, především do socialistické ekonomické integrace,
f) využívat neustále se zvyšující kvalifikace pracujících pro zrychlení růstu produktivity práce ve všech odvětvích národního hospodářství a zabezpečovat rychlejší růst produktivity práce než průměrných mezd při důsledném zajišťování principu zásluhovosti,
g) výrazně zlepšit vývoj a využívání zásob,
h) podstatně zlepšit využívání kapacit a základních prostředků, urychlit likvidaci zastaralých a neefektivních; výrazně zvýšit efektivnost investic,
i) prohloubit úlohy plánu jako základního nástroje řízení sociálně ekonomických procesů na všech stupních, připravit komplexní přestavbu hospodářského mechanismu tak, aby výrazně usměrnila postup zdokonalování soustavy plánovitého řízení v letech 1987-1990 a byla plně využita při sestavování 9. pětiletého plánu; přitom účinněji než dosud využívat hodnotových vztahů a nástrojů.
ČÁST DRUHÁ
HLAVNÍ ÚKOLY ODVĚTVÍ A ÚSEKŮ EKONOMIKY
§ 4
Uplatnění vědeckotechnického rozvoje
Ke zvýšení úlohy vědeckotechnického rozvoje jako rozhodujícího činitele intenzifikace ekonomiky se stanoví:
a) vytvářet předpoklady pro výrazný růst účinnosti mezinárodní vědeckotechnické spolupráce, zejména v úzké součinnosti se Svazem sovětských socialistických republik a ostatními státy socialistického společenství,
b) zkracovat lhůty řešení a realizace výzkumných a vývojových úkolů a zajišťovat, aby bylo dosahováno výsledků srovnatelných se světovou úrovní a výsledky byly urychleně uplatněny ve výrobě,
c) koncentrovat síly a prostředky vědy, výzkumu, vývoje a výroby především na perspektivní, efektivní a pro rozvoj národního hospodářství rozhodující akce a směry řešení,
d) zvýšit efektivní využívání licencí jako významného zdroje vědeckotechnického pokroku,
e) rozšířit a zpřísnit hodnocení kvality výrobků v souladu s potřebami vnitřního a zahraničního trhu, a to na základě náročných kritérií, podložených mezinárodním srovnáním.
§ 5
Rozvoj průmyslu
Rozhodující úsilí v intenzifikačním procesu národního hospodářství realizovat zejména v průmyslu, kde se pro období osmého pětiletého plánu stanoví:
a) zvýšit objem průmyslové výroby o 15–18 %, z toho v České socialistické republice o 13–14 % a ve Slovenské socialistické republice o 18–20 %, a produktivitu práce v průmyslu o 14–17 %; přitom prvořadou pozornost věnovat optimalizaci struktury výroby a jejímu efektivnímu užití, jakož i kvalitě a technické úrovni výrobků,
b) zvýšit objem strojírenské a elektrotechnické výroby v souhrnu o 30 %, a to při přednostním rozvoji elektrotechnického průmyslu,
c) zaměřit rozvoj hutnictví na intenzifikaci výroby a zlepšováním struktury a sortimentu hutní výroby dosáhnout lepšího využití kapacit a modernizace výrobní základny, a to při postupném snižování výroby surového železa a oceli a při zvyšování jejich kvality,
d) v palivoenergetickém komplexu dbát o hospodárné získávání a využívání všech zdrojů paliv a energie; dále rozvíjet jadernou energetiku a centralizované zásobování teplem,
e) zvýšit výrobu chemického průmyslu do roku 1990 nejméně o 13 % a jeho rozvoj zaměřit na vyšší zhodnocování a plné využití vstupních surovin a energií; výrobu farmaceutického průmyslu zvýšit nejméně o 40 %,
f) zvýšit výrobu v průmyslu zpracování dřeva téměř o 13 % a zaměřit se na vyšší zhodnocení dřevní hmoty, zejména cestou jejího komplexního využití,
g) zvýšit výrobu v lehkém průmyslu nejméně o 12 % při zvyšování kvality a módnosti výrobků, rozšíření výroby zboží mimořádné jakosti a při soustavné inovaci výrobků spotřebního zboží,
h) zabezpečit rozvojem výroby stavebních hmot krytí potřeb národního hospodářství a obyvatelstva v objemu, sortimentní skladbě a vysoké kvalitě výrobků.
§ 6
Rozvoj zemědělsko-průmyslového komplexu
Základním úkolem zemědělsko-průmyslového komplexu je zabezpečovat a zkvalitňovat výživu lidu při současném zvyšování celkové míry soběstačnosti ve výrobě potravin. K zajištění tohoto úkolu se stanoví:
a) orientovat zemědělsko-průmyslový komplex na zvyšování efektivnosti a snižování nákladovosti výroby; v odvětvích zajišťujících výrobní prostředky pro zemědělství a výrobu potravin zabezpečovat trvalý růst jejich technické úrovně, vyšší produktivnost, provozní spolehlivost a komplexnost dodávek,
b) zvýšit hrubou zemědělskou výrobu v osmé pětiletce ve srovnání se sedmou pětiletkou o 6–7 % při zabezpečování přednostního růstu rostlinné výroby před živočišnou,
c) důsledněji uplatňovat opatření k ochraně půdního fondu a ke zvyšování úrodnosti půd,
d) zabezpečit vyšší stabilitu sklizní obilovin a dosáhnout v souhrnu za osmou pětiletku produkce 57 až 58 mil. tun,
e) rozvíjet živočišnou výrobu v souladu s celospolečenskými požadavky a reálnými zdroji krmiv,
f) zvýšit v potravinářském průmyslu do roku 1990 výrobu i dodávky do tržních fondů o 9–10 %; rozšiřovat sortiment výrobků ve všech cenových hladinách a jejich inovaci spojovat se zlepšováním užitných vlastností, kvality a prodloužením jejich trvanlivosti.
§ 7
Rozvoj lesního a vodního hospodářství
(1) K zajištění podmínek v lesním hospodářství pro udržení produkčních a ostatních funkcí lesa se stanoví:
a) zaměřit hlavní pozornost na intenzifikaci pěstební činnosti, na zvýšení péče o porosty do 50 let, zesílení prevence, ochrany a péče o čistotu lesa a na odstraňování škod způsobených exhalacemi, škůdci a ostatními civilizačními vlivy,
b) výrazně zlepšit v celém národním hospodářství hospodaření s dřevem a vytvářet podmínky pro jeho zvýšené využití.
(2) Ve vodním hospodářství se stanoví:
a) zabezpečovat pro národní hospodářství i obyvatelstvo vodu v potřebném množství a kvalitě při důsledném prosazování racionálního hospodaření s vodou,
b) rozšiřovat a chránit veškeré zdroje vody a zajišťovat ochranu vod před znečistěním,
c) vytvářet předpoklady pro efektivní rozvoj závlah, využívání vodní energie a zvyšování ochrany před povodněmi.
§ 8
Rozvoj stavební výroby
K rozvoji stavební výroby se stanoví:
a) zabezpečit růst stavební výroby dodavatelských organizací téměř o 10 % a zvýšit její výkonnost; zvýšení objemu stavebních prací zabezpečovat z 80–85 % růstem produktivity práce,
b) důsledněji přizpůsobovat stavební kapacity stanoveným prioritám v zaměření investiční výstavby v tuzemsku a při vývozu včetně integračních akcí; zajistit potřeby modernizace, rekonstrukce, oprav a údržby základních prostředků, zejména bytového fondu,
c) věnovat zvýšenou péči kvalitě stavebních prací; zvyšovat technologickou disciplínu a osobní odpovědnost za provedené práce, využití stavebních strojů, zařízení a dopravních prostředků a důsledněji využívat fond pracovní doby.
§ 9
Rozvoj dopravy a spojů
(1) Rozhodujícím úkolem dopravní soustavy je zvýšit kvalitu, spolehlivost, bezpečnost a hospodárnost při uspokojování přepravních potřeb národního hospodářství a obyvatelstva; k jeho zabezpečení se stanoví:
a) posilovat veřejnou dopravu a v jejím rámci pak zejména železniční a vodní dopravu v souladu s dopravní politikou v nákladní dopravě,
b) přednostně rozvíjet elektrickou trakci v železniční a městské hromadné dopravě, při současném snižování měrných spotřeb pohonných hmot a elektrické energie na jednotku výkonu ve všech oborech dopravy, především v závodové dopravě,
c) dosáhnout růstu efektivnosti dopravy zvýšeným využíváním dopravních prostředků, jejich modernizací, zkvalitněním opravárenské činnosti, zvýšením kázně a pořádku a rychlejším rozvíjením progresívních přepravních systémů,
d) inovovat a modernizovat dopravní cesty, dopravní, přepravní a manipulační prostředky, rekonstruovat železniční tratě a stanice při další elektrizaci tratí a jejich vybavením automatickým zabezpečovacím zařízením a pokračovat ve výstavbě dálnic a rozhodujících pozemních komunikací.
(2) K rozvoji spojů se stanoví pokračovat v rozšiřování a zkvalitňování spojových služeb; modernizovat, rekonstruovat a rozvíjet technickou základnu spojových sítí a připravovat podmínky pro zavádění nových služeb, včetně přenosu dat i textových informací pro potřeby řízení.
§ 10
Rozvoj hospodářských styků se zahraničím
V rozvíjení hospodářských styků se zahraničím se stanoví:
a) zlepšovat směnné relace především vyšším zhodnocením vynakládané práce a efektivní vývozně dovozní strukturou,
b) zvýšit podíl strojírenství a oborů založených na domácí surovinové základně v mezinárodní dělbě práce,
c) zvyšovat devizový přínos z poskytovaných služeb, zejména ze zahraničního cestovního ruchu, lázeňství a dalších forem nehmotného vývozu,
d) trvale prohlubovat ve vztahu k socialistickým státům všestranné hospodářské styky a vědeckotechnickou spolupráci zejména s členskými státy Rady vzájemné hospodářské pomoci, především se Svazem sovětských socialistických republik,
e) rozvíjet ve vztahu k nesocialistickým státům vzájemně výhodnou směnu při větším využívání kooperace a spolupráce na třetích trzích; prohlubovat hospodářskou spolupráci s rozvojovými státy, zajišťující oboustranně vyšší přínos ze vzájemné spolupráce a účast na jejich industrializaci.
§ 11
Rozvoj investiční výstavby
V rozvoji investiční výstavby se stanoví:
a) realizovat celkový objem investiční výstavby v souhrnu za léta 1986–1990 o 10–12 % vyšší než v období sedmé pětiletky, při výraznější změně struktury ve prospěch podílu strojů a zařízení,
b) zvýšit podíl investic na efektivní modernizaci a rekonstrukci výrobní základny a zabezpečovat včasné uvádění kapacit do provozu při dosažení projektovaných parametrů; nezahajovat nepřipravené a dodavatelsky nezajištěné akce a vytvářet podmínky pro důsledné snižování nadměrné rozestavěnosti a zkracování lhůt investiční výstavby,
c) zabezpečit hospodárné vynakládání investic a zastavit neodůvodněný růst rozpočtových nákladů; výrazně urychlit obnovu opotřebených základních prostředků na vyšší technické úrovni a vyřazování zastaralých strojních základních prostředků.
§ 12
Rozvoj životní úrovně
(1) V rozvoji životní úrovně se stanoví:
a) důsledně spojovat další růst životní úrovně obyvatelstva a upevňování jeho životních jistot s výsledky, kterých bude dosahováno v rozvoji národního hospodářství; hlavní směry a cesty rozvoje životní úrovně orientovat na přednostní realizaci takových opatření, která povedou k výraznějšímu sepětí zájmu jednotlivých členů společnosti s celospolečenskými zájmy, a proto růst osobní spotřeby o 11–12 % co nejtěsněji spojovat s výsledky práce,
b) dále zdokonalovat systém důchodového zabezpečení, pomoci společnosti rodinám s dětmi a zabezpečení pracujících v době nemoci v souladu s vytvářenými ekonomickými možnostmi a s celkovým vývojem reálných příjmů obyvatelstva,
c) všestranně zlepšovat podmínky bydlení a vytvářet územní, technickoekonomické, materiální a kapacitní podmínky pro výstavbu 480 tisíc nových bytů včetně občanské a technické vybavenosti; důsledněji využívat stávající bytový fond, zvyšovat rozsah a kvalitu jeho oprav a údržby a podporovat individuální bytovou výstavbu,
d) zaměřit široce rozvinutý systém péče o zdraví obyvatelstva zejména na zlepšování kvality zdravotnických služeb včetně prevence; racionalizovat a modernizovat síť zdravotnických zařízení a dále ji rozšířit.
(2) V oblasti mzdové a pracovní politiky se stanoví:
a) opírat růst příjmů obyvatelstva o zvyšování produktivity práce; zajišťovat větší diferenciaci v odměňování,
b) zabezpečovat proporcionalitu mzdového vývoje ve výrobní i nevýrobní sféře,
c) rozvíjet brigádní formy organizace práce a odměňování,
d) zvyšovat za účasti odborových orgánů a pracujících péči organizací o zlepšování pracovních a životních podmínek, pracovního prostředí, hygieny a bezpečnosti při práci.
§ 13
Tvorba a ochrana životního prostředí
K zabezpečení tvorby a ochrany životního prostředí, jakožto jedné z klíčových otázek zvyšování životní úrovně občanů a základního předpokladu péče o člověka, se stanoví:
a) vyčlenit na jmenovité ekologické akce účelové prostředky v objemu minimálně 17 mld. Kčs,
b) řešit postupně problémy životního prostředí, a to hlavně zastavením růstu znečisťování ovzduší, důslednou ochranou a racionálním využíváním zdrojů podzemní a povrchové vody, zvýšenou ochranou zemědělské a lesní půdy a celkovým posilováním ekologické stability krajiny.
ČÁST TŘETÍ
PODMÍNKY A PŘEDPOKLADY PRO REALIZACI OSMÉHO PĚTILETÉHO PLÁNU
§ 14
Úkoly vlád
Vláda Československé socialistické republiky a vlády republik
a) zabezpečují ve své řídící činnosti konkretizaci základních úkolů stanovených tímto zákonem,
b) upřesňují úkoly stanovené tímto zákonem a soustavně kontrolují jejich plnění,
c) koordinují v rámci své působnosti a podle předchozích ustanovení činnost orgánů státní správy a orgánů hospodářského řízení tak, aby úkoly stanovené tímto zákonem byly plněny optimálním způsobem a aby bylo dosaženo nejpříznivějších hospodářských i společenských výsledků,
d) organizují práce na prováděcích (ročních) státních plánech tak, aby se zabezpečilo splnění osmého pětiletého plánu,
e) zabezpečují zdokonalování systému řízení národního hospodářství.
§ 15
Úkoly orgánů státní správy, orgánů hospodářského řízení a organizací
(1) Orgány státní správy a orgány hospodářského řízení odpovídají za důslednou realizaci úkolů stanovených tímto zákonem, za stanovení konkrétních úkolů a povinností podřízeným orgánům a organizacím a za jejich soustavnou kontrolu a vyhodnocování.
(2) Orgány středního článku řízení a organizace jsou povinny aktivně a iniciativně hledat a uplatňovat nejúčinnější cesty, postupy a opatření při zabezpečování svých povinností a k tomuto účelu využívat i vstřícného plánování a socialistického soutěžení.
(3) Všechny stupně řízení jsou povinny provádět kontrolu plnění osmého pětiletého plánu a vytvářet podmínky pro jeho realizaci.
§ 16
Zdokonalování plánovitého řízení národního hospodářství
S cílem posílit vliv na urychlování procesu intenzifikace, růstu efektivnosti a kvality se stanoví:
a) posílit perspektivnost centrálního plánování, zvýšit jeho vědeckou úroveň a zabezpečit formování progresívní struktury výroby a její intenzifikaci; přitom zajistit soustavné propojování pětiletých a ročních plánů,
b) vytvořit předpoklady pro účinnější působení hodnotových vztahů, zejména cenové soustavy, kalkulací a technickoekonomických norem s důrazem na uplatnění náročných podmínek; zdokonalovat a důsledněji využívat finanční a měnové nástroje, včetně měnových kurzů a posilovat tak optimální spojení plánu a chozrasčotu s cílem účinněji působit na ekonomickou a finanční rovnováhu a měnovou stabilitu,
c) zvyšovat účinnost práce státního aparátu, zjednodušit a zhospodárnit jeho činnost a snižovat administrativní náročnost řízení,
d) vytvářet podmínky pro zvyšování účasti pracujících na řízení jako základního předpokladu mobilizace pracovních kolektivů a jejich iniciativy k dosažení záměrů stanovených tímto zákonem.
§ 17
Úloha finanční, rozpočtové a měnové soustavy
(1) Státní rozpočty československé federace a státní rozpočty republik vycházejí ze základních úkolů osmého pětiletého plánu a pětiletých plánů republik, z rozpočtového výhledu Československé socialistické republiky a rozpočtových výhledů republik na léta 1986-1990, z prováděcích státních plánů a ze zásad finanční politiky stanovených vládou Československé socialistické republiky. Státní rozpočty československé federace a státní rozpočty republik podporují záměry a úkoly státních plánů a pomocí finančně ekonomických nástrojů aktivně působí na jejich plnění a na prosazování hospodárnosti.
(2) Měnový výhled Československé socialistické republiky na léta 1986-1990 se zaměřuje zejména na rychlejší prosazení intenzifikačních faktorů růstu ekonomiky, na upevnění vnitřní a vnější ekonomické rovnováhy a na stabilizaci kupní síly československé koruny.
(3) Ke konkretizaci cílů a k zabezpečení celospolečenských záměrů finanční, rozpočtové a měnové politiky stanoví vláda Československé socialistické republiky odpovídající úkoly.
(4) Všechny orgány federace a republik odpovědné za vypracování návrhů rozpočtů usilují při jejich přípravě a v průběhu rozpočtového hospodaření o zpevnění úkolů uložených podle odstavce 3.
(5) Státní rozpočty československé federace a státní rozpočty republik jsou v zásadě vyrovnané.
(6) K zajištění vyrovnanosti státních rozpočtů republik se poskytují ze státního rozpočtu federace v návaznosti na úkoly prováděcích státních plánů Československé socialistické republiky a v souladu se zásadou hospodárnosti účelové a globální dotace do státních rozpočtů republik.
ČÁST ČTVRTÁ
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
§ 18
Zmocňovací ustanovení
(1) Vláda Československé socialistické republiky, popřípadě vlády republik mohou pro účely experimentálního ověřování nových prvků plánovitého řízení národního hospodářství a pro účely zajištění realizace integračních akcí stanovených osmým pětiletým plánem povolit výjimky z ustanovení zákonů, upravujících řízení národního hospodářství.
(2) K zajištění náležité kvality a efektivnosti výrobků a výkonů, zejména ve výrobní a obdobné hospodářské činnosti může vláda Československé socialistické republiky na základě tohoto zákona vydat obecně závazné právní předpisy.
(3) K zabezpečení hospodárného využívání vybraných materiálových a surovinových zdrojů mohou ústřední orgány státní správy federace na základě tohoto zákona a zásad stanovených vládou Československé socialistické republiky vydávat obecně závazné právní předpisy.
§ 19
Postavení státního plánu rozvoje národního hospodářství na rok 1986
Státní plán rozvoje národního hospodářství Československé socialistické republiky na rok 1986, stanovený na základě zákona č. 115/1985 Sb., je prováděcím státním plánem k osmému pětiletému plánu.
§ 20
Tento zákon nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

Husák v. r.
Indra v. r.
Štrougal v. r.