wamaku/cz-esbirka-vydane-akty huggingface dataset:
11/1918 Sb.
Zákon o zřízení samostatného státu československého.

Čís. 11.
Zákon ze dne 28. října 1918
o zřízení samostatného státu československého.
(Veřejně vyhlášen dne 28. října 1918.)
Samostatný stát československý vstoupil v život. Aby zachována byla souvislost dosavadního právního řádu se stavem novým, aby nenastaly zmatky a upraven byl nerušený přechod k novému státnímu životu, nařizuje Národní výbor jménem československého národa jako vykonavatel státní svrchovanosti toto:

čl. 1.
Státní formu československého státu určí národní shromáždění ve srozumění s Československou Národní radou v Paříži. Orgánem jednomyslné vůle národa a také vykonavatelem státní svrchovanosti je Národní výbor;
čl. 2.
veškeré dosavadní zemské a říšské zákony a nařízení zůstávají prozatím v platnosti;
čl. 3.
všechny úřady samosprávné, státní a župní, ústavy státní, zemské, okresní a zejména i obecní jsou podřízeny Národnímu výboru a prozatím úřadují a jednají dle dosavadních platných zákonů a nařízení;
čl. 4.
zákon tento nabývá účinnosti dnešním dnem;
čl. 5.
Národnímu výboru se ukládá, aby tento zákon provedl.

JUDr. Al. Rašín v. r.
JUDr. Fr. Soukup v. r.
Ant. Švehla v. r.
Jiří Stříbrný v. r.
Dr. Vavro Šrobár v. r.
18/1918 Sb.
Nařízení Národního výboru československého.

Čís. 18.
Nařízení Národního výboru československého ze dne 4. listopadu 1918.
Ministerské nařízení ze dne 12. března 1917, čís. 105 ř. z., o spotřebě papíru a lepenky zůstává v platnosti s těmito změnami:

§ 1.
Rozdělovna papíru má sídlo v Praze I. 660 a skládá se:
ze tří zástupců papíren,
ze tří zástupců denního tisku,
tří zástupců tiskáren,
1 obchodníka papírem,
1 nakladatele,
1 zástupce litografií,
1 zástupce tisku z Brna.
§ 2.
Rozdělovně papíru přísluší též funkce zrušených hospodářských svazů papíru a příbuzných odvětví, jakož i průmyslu tiskařského.
§ 3.
Rozdělovna papíru má jediná právo disponovati s pohotovými zásobami papíru, jakož i udělovati továrnám nutnostní zakázky a užívá k tomu účelu poukazů, jež při disposici obdrží závod, dodavatel, stanice odesílací a příjemce.
§ 4.
Rozdělovna papíru má právo kontrolovati upotřebení přídělu surovin a vyřizování poukazu.
§ 5.
Papírny, které by disponovaly zásobami papíru jinak než určí rozdělovna, aneb nevyřídily včas zakázky nutnostní, mohou býti dány pod správu, kterou určí Národní výbor.
§ 6.
Nařízení vstupuje ihned v účinnost.

Dr. Frant. Soukup v. r.
Jiří Stříbrný v. r.
Ant. Švehla v. r.
Dr. Alois Rašín v. r.
Dr. Vavro Šrobár v. r.
51/1918 Sb.
Vyhláška ministerstva vnitra ve shodě s ministerstvem práv, že se opravují tiskové chyby v nařízení Národního výboru československého ze dne 5. listopadu 1918 o amnestii sb. z. a n. č. 28.

Čís. 51.
Vyhláška ministerstva vnitra ve shodě s ministerstvem práv ze dne 28. listopadu 1918,
že se opravují tiskové chyby v nařízení Národního výboru československého ze dne 5. listopadu 1918 o amnestii sb. z. a n. č. 28.

§ 1, sloupec III., řádek 29 a 30 má zníti: „porušení subordinace“ (§§ 145 až 158), vyjímaje případy §§ 148 a 154 poslední věta.
Řádek 43 až 48 má zníti: „rušení kázně a pořádku“ (§§ 261 až 270), vyjímaje případ § 263, je-li ve spojení s těžkým poškozením tělesným, dále případy §§ 264 a 265, porušení služebních povinností (§§ 271 až 292), vyjímaje případy §§ 277 lit. a, b, 284 e, g, 286 a, b, c, d, 289.
V řádku 52 má státi správně: § 327 místo 237.

Ant. Švehla v. r.
Dr. Frant. Soukup v. r.
61/1918 Sb.
Zákon, jímž zrušují se šlechtictví, řády a tituly.

Čís. 61.
Zákon ze dne 10. prosince 1918,
jímž zrušují se šlechtictví, řády a tituly.

§ 1.
Šlechtictví a řády, jakož i veškerá z nich plynoucí práva se zrušují, rovněž tak tituly, pokud byly udělovány jako pouhá vyznamenání. V platnosti zůstávají takové tituly, na které lze splněním předepsaných podmínek nabýti právního nároku (titul doktorský, inženýrský atd.), pak tituly, jež vyjadřují skutečně zastávanou úřední hodnost, a vyznamenání udělovaná vysokými školami (čestné doktoráty a pod.).
Bývalí šlechtici nesmějí užívati svého rodného jména s přídomkem nebo dodatkem, vyznačujícím šlechtictví.
§ 3.
Ministru vnitra ukládá se, aby v dohodě se súčastněnými ministry zákon tento provedl.
§ 4.
Zákon tento nabývá platnosti dnem vyhlášení.

Dr. Karel Kramář v. r.
A. Švehla v. r.
76/1918 Sb.
Zákon o zřízení československé státní „Vysoké školy zvěřolékařské v Brně“.

Čís. 76.
Zákon ze dne 12. prosince 1918
o zřízení československé státní „Vysoké školy zvěrolékařské v Brně“.

§ 1.
V Brně se zřizuje československá státní „Vysoká škola zvěrolékařská“ s vyučovací řečí českou.
§ 2.
První a druhý ročník bude otevřen počátkem října 1919, třetí počátkem října 1920 a čtvrtý počátkem října 1921.
§ 3.
Provedením zákona pověřuje se vláda.

Dr. Kramář v. r.
Švehla v. r.
Habermann v. r.
Dr. Vrbenský v. r.
Dr. Hruban v. r.
Dr. Rašín v. r.
Dr. Soukup v. r.
Dr. Zahradník v. r.
Dr. Winter v. r.
Stříbrný v. r.
50/1919 Sb.
Zákon, kterým se zřizuje druhá česká universita.

Čís. 50.
Zákon ze dne 28. ledna 1919,
kterým se zřizuje druhá česká universita.
Na základě usnesení Národního shromáždění se nařizuje:

§ 1.
V Brně se zřizuje československá státní „Masarykova universita“ o čtyřech fakultách: právnické, lékařské, přírodovědecké a filosofické.
§ 2.
Fakulta právnická prvním ročníkem, fakulta lékařská prvním a druhým ročníkem budiž zřízena počátkem studijního roku 1919/20, fakulta přírodovědecká a filosofická nejpozději počátkem studijního roku 1921/22.
§ 3.
Konečné umístění a výprava nové university, její všech ústavů a klinik ve vhodných budovách k účelu tomu vybudovaných staniž se nejdéle do roku 1930.
§ 4.
Ministerstvo školství a národní osvěty se zplnomocňuje, aby vyslechnuvši poradní sbor pro vysoké školy při něm zřízený, vydalo pro dobu počátečnou potřebná nařízení.
§ 5.
Provedení tohoto zákona ukládá se vládě.
§ 6.
Zákon tento nabývá platnosti dnem, kdy bude vyhlášen.

T. G. Masaryk v. r.
Švehla v. r., v zast. min. předsedy.
Dr. Stránský v. r.
Stříbrný v. r.
Dr. Vrbenský v. r.
Dr. Winter v. r.
Dr. Rašín v. r.
Habermann v. r.
Staněk v. r.
Dr. Zahradník v. r.
Dr. Hruban v. r.
143/1919 Sb.
Zákon, jímž se doplňuje zákon ze dne 25. února 1919, č. 84 Sb. z. a n.

Čís. 143.
Zákon ze dne 20. března 1919,
jímž se doplňuje zákon ze dne 25. února 1919, č. 84 Sb. z. a n
Na základě usnesení Národního shromáždění se nařizuje:

Článek 1.
Činy trestní uvedené v § 13, odst. 1. a 5. nařízení ministerstva financí z 25. února 1919, č. 86 Sb. z. a n., a v §§ 12 a 14 nařízení ministerstva financí z 19. března 1919, čís. 141 Sb. z. a n., buďtež trestány řádnými soudy.
Tato pravomoc soudní vztahuje se na dobu ode dne účinnosti nařízení ministerstva financí z 25. února 1919, č. 86 Sb. z. a n., a z 19. března 1919, čís. 141 Sb. z. a n.
Článek 2.
Ministr financí jest oprávněn dáti provésti soudně přísežné výslechy svědecké, které uzná za potřebné při provádění nařízení vydaných dle zákona z 25. února 1919, č. 84 Sb. z. a n.
Výsledky ty budou prováděny dle pravidel řízení nesporného a svědkem nesmí býti výpověď odepřena z důvodů uvedených v § 321 zákona z 1. srpna 1895, z. ř. č. 113.
Svědek ani osoby uvedené v § 321, odstavec 1. c. ř. s., nemohou býti stíhány trestně, disciplinárně nebo důchodkově, vyjde-li z výpovědi svědecké, že buď on sám nebo osoby v § 321, odst. 1. c. ř. s., jmenované se dopustily nějakého trestního činu.
Článek 3.
Každý obyvatel Československé republiky jest povinen do 14 dnů po účinnosti tohoto zákona nabídnouti cizí valuty a cenné papíry znějící na franky, libry šterlinků, dolary, liry, holandské zlaté, bulharské a rumunské lvy Československé devisové ústředně ke koupi za kurs, který ústředna tato určí. Prokáže-li, že valuty tyto zapůjčil Československé republice dle zákona z 25. února 1919, č. 88, Sb. z. a n., jest od této nabídky osvobozen.
Ti, kdož mají pohledávky v cizině z doby válečné i předválečné, jsou povinni je ohlásit Československé devisové ústředně do 8 dnů ode dne účinnosti tohoto zákona anebo do 8 dnů po vzniku pohledávky.
Kdo nesplní povinnosti v tomto článku uložené, bude trestán pokutou do 5000 korun anebo vězením do jednoho roku senáty zřízenými dle čl. III. § 5. cís. nařízení ze 16. března 1917, z. ř. č. 124. Valuty a pohledávky v cizině mohou býti prohlášeny za propadlé ve prospěch státu.
Článek 4.
Provedení tohoto zákona ukládá se ministrům financí a spravedlnosti.
Článek 5.
Zákon tento nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

T. G. Masaryk v. r.
Švehla v. r., v zastoupení min. předsedy.
Dr. Soukup v. r.
Dr. Rašín v. r.
213/1919 Sb.
Zákon o sloučení sousedních obcí s Brnem.

Čís. 213.
Zákon ze dne 16. dubna 1919
o sloučení sousedních obcí s Brnem.
Na základě usnesení Národního shromáždění nařizuje se:

§ 1.
Katastrální obce Juliánov, Židenice, Husovice, Maloměřice, Obřany, Královo Pole, Medlánky, Řečkovice, Žabovřesky, Komín, Kamenný Mlýn, Jundrov, Kohoutovice, Bohonice, Lískovec, Horní Heršpice, Komárov, Černovice, Slatina, Dolní Heršpice, Přizrenice, Vejvanovice a Tuřany s celým svým katastrálním obvodem slučují se se zemským hlavním městem Brnem, přestávají býti obcemi o sobě a tvoří jedinou obec, pro kterou platí obecní řád zemského hlavního města Brna.
§ 2.
Městské zastupitelstvo zemského hlavního města Brna má 90 členů.
§ 3.
Pro volby sčítá se nepřetržitý souvislý pobyt v obcích v § 1 jmenovaných, pokud jde o podmínku práva volebního a volitelnosti, jako by šlo o pobyt v obci jediné.
Funkcemi, které dle volebního řádu do obcí vykonává starosta nebo obecní úřad, pověřuje se vládní komisař města Brna, pokud se týče obecní úřad tohoto města, kteří mohou dožadovati se spolupůsobení obecních úřadů ostatních obcí v § 1 jmenovaných.
§ 4.
Dohlédacím úřadem pro konání voleb jest zemská správa politická.
§ 5.
Veškeré jmění a statek, ústavy a fondy, práva a povinnosti obcí sloučených tímto zákonem, přecházejí na novou obec sloučením vzniklou.
§ 6.
Obecní dávky a poplatky budou se vybírati v obcích v § 1 zmíněných i po sloučení nadále dle dosavadní výměry tak dlouho, pokud na základě usnesení zastupitelstva nově zvoleného nebudou jinak upraveny.
Též přirážky obecní k daním státním mohou býti dle usnesení obecního zastupitelstva a za schválení příslušných vyšších úřadů vybírány v jednotlivých částech města, jež tvořily dosud samostatné obce, nadále v nestejné výši.
§ 7.
Okresní silnice v území obcí v § 1 jmenovaných přecházejí do vlastnictví a správy města Brna. Za to jest město Brno povinno nahraditi silničnímu výboru okresu Brněnského část dluhu, o které se vzájemně dohodnou. Nedojde-li v této věci ku vzájemné dohodě, rozhodne zemský výbor, vezme za základ délku okresních silnic.
§ 8.
Daň domovní obcí, které se ve smyslu § 1 se zemským hlavním městem Brnem sloučí, bude až do konce roku 1920 vyměřována dle dosavadních předpisů; dle jakých zásad bude v nich tato daň vyměřována rokem 1921 počínaje, bude upraveno zvláštním zákonem.
§ 9.
Platnost stavebního řádu ze dne 16. června 1894, čís. 63 z. z., pokud se týče ze dne 16. června 1914, čís. 39 z. z., rozšiřuje se na celý obvod všech obcí v § 1 jmenovaných.
§ 10.
Dokud nebude jinak nařízeno, pozemkové knihy pro připojené obce v § 1 jmenované budou vedeny jako dosud u okresního soudu Brno-okolí.
§ 12.
Zákon tento nabývá účinnosti dnem vyhlášení.
Provedením jeho pověřuje se ministr vnitra v dohodě s ministrem financí a s ostatními súčastněnými ministry.

T. G. Masaryk v. r.
Švehla v. r., v zastoupení min. předsedy a jako ministr vnitra.
214/1919 Sb.
Zákon o sloučení sousedních obcí s Olomoucem.

Čís. 214.
Zákon ze dne 16. dubna 1919
o sloučení sousedních obcí s Olomoucem.
Na základě usnesení Národního shromáždění nařizuje se:

§ 1.
Katastrální obce Bělidla, Hejčín, Hodolany-Rolsberk, Černovín s osadou Klášter-Hradisko, Chvalkovice, Lazce, Neředín, Nová Ulice, Nový Svět, Novosady, Pavlovice, Povl a Řepčín s celým svým katastrálním obvodem slučují se s obcí hlavního města Olomouce, přestávají býti obcemi o sobě a tvoří s městem Olomoucem jedinou obec, pro kterou platí obecní řád města Olomouce.
§ 2.
Městské zastupitelstvo hlavního města Olomouce má 60 členů.
§ 3.
Pro volby sčítá se nepřetržitý souvislý pobyt v obcích v § 1 jmenovaných, pokud jde o podmínku práva volebního a volitelnosti, jako by šlo o pobyt v obci jediné.
Funkcemi, které dle volebního řádu do obcí vykonává starosta nebo obecní úřad, pověřuje se vládní komisař města Olomouce, pokud se týče obecní úřad tohoto města, kteří mohou dožadovati se spolupůsobení obecních úřadů ostatních obcí v § 1 jmenovaných.
§ 4.
Dohlédacím úřadem pro konání voleb jest zemská správa politická.
§ 5.
Veškeré jmění a statek, ústavy a fondy, práva a povinnosti obcí, sloučených tímto zákonem, přecházejí na novou obec sloučením vzniklou.
§ 6.
Obecní dávky a poplatky budou se vybírati v obcích v § 1 zmíněných i po sloučení nadále dle dosavadní výměry tak dlouho, pokud na základě usnesení zastupitelstva nově zvoleného nebudou jinak upraveny.
Též přirážky obecní k daním státním mohou býti dle usnesení obecního zastupitelstva a za schválení příslušných vyšších úřadů vybírány v jednotlivých částech města, jež tvořily dosud samostatné obce, nadále v nestejné výši.
§ 7.
Okresní silnice v území obcí v § 1 jmenovaných přecházejí do vlastnictví správy města Olomouce. Za to jest město Olomouc povinno nahraditi silničnímu výboru okresu olomouckého část dluhů, o které se vzájemně dohodnou. Nedojde-li v této věci ke vzájemné dohodě, rozhodne zemský výbor, vezma za základ délku okresních silnic.
§ 8.
Daň domovní obcí, které se ve smyslu § 1 s hlavním městem Olomoucem sloučí, bude až do konce roku 1920 vyměřována dle dosavadních předpisů; dle jakých zásad bude v nich tato daň vyměřována rokem 1921 počínaje, bude upraveno zvláštním zákonem.
§ 9.
Platnost stavebního řádu ze dne 16. června 1894, č. 63 z. z., pokud se týče ze dne 16. června 1914, č. 39 z. z., rozšiřuje se na celý obvod všech obcí v § 1 jmenovaných.
§ 10.
Dokud nebude jinak nařízeno, pozemkové knihy pro připojené knihy v § 1. jmenované budou vedeny jako dosud u okresního soudu v Olomouci.
§ 12.
Zákon tento nabývá účinnosti dnem vyhlášení.
Provedením jeho pověřuje se ministr vnitra v dohodě s ministrem financí a s ostatními súčastněnými ministry.

T. G. Masaryk v. r.
Švehla v. r.,
v zastoupení min. předsedy a jako ministr vnitra.
231/1919 Sb.
Nařízení vlády o pojmenování bohoslovecké fakulty v Olomouci.

Čís. 231.
Nařízení vlády republiky Československé ze dne 28. dubna 1919
o pojmenování bohoslovecké fakulty v Olomouci.

§ 1.
Bohoslovecká fakulta v Olomouci bude se nadále nazývati „Cyrillo-Methodějská fakulta bohoslovecká“.
§ 2.
Ustanovení toto působí ode dne vyhlášení a jeho provedení přináleží ministerstvu školství a národní osvěty.

Švehla v. r., v zast: min. předsedy
Dr. Rašín v. r.
Dr. Zahradník v. r.
Habrman v. r.
Dr. Winter v. r.
Dr. Hruban v. r.
Dr. Stránský v. r.
Staněk v. r.
Dr. Soukup v. r.
Stříbrný v. r.
Prášek v. r.
Dr. Vrbenský v. r.
366/1919 Sb.
Zákon o zmocnění pro vyhlášení amnestie v oboru poplatkovém.

Čís. 366.
Zákon ze dne 25. června 1919
o zmocnění pro vyhlášení amnestie v oboru poplatkovém.
Na základě usnesení Národního shromáždění nařizuje se:

§ 1.
Zmocnění stanovené v § 16 zákona ze dne 25. února 1919, č. 84 Sb. z. a n., rozšiřuje se na všechny obory práva poplatkového.
§ 2.
Zákon tento nabývá účinnosti dnem vyhlášení; provedení ukládá se ministrovi financí.

T. G. Masaryk v. r.
Dr. Stránský v. r.,
v zastoupení ministerského předsedy.
Dr. Rašín v. r.
387/1919 Sb.
Zákon, jímž se doplňují některá ustanovení zákona ze dne 16. dubna 1919, čís. 215 Sb. zák. a nař., o zabrání velkého majetku pozemkového.

Čís. 387.
Zákon ze dne 11. července 1919,
jímž se doplňují některá ustanovení zákona ze dne 16. dubna 1919, čís. 215 Sb. zák. a nař., o zabrání velkého majetku pozemkového.
Na základě usnesení Národního shromáždění nařizuje se:

Čl. 1.
Zákon ze dne 16. dubna 1919, č. 215 Sb. z. a n., doplňuje se těmito ustanoveními:
1. § 7, odst. 2.: Aby zabezpečeno bylo právo státu pro případ pozdějšího převzetí pozemkového majetku bez náhrady podle § 5, odst. 2. věta 2., mohou k úřednímu souhlasu býti připojeny vhodné podmínky.
2. § 15, odst. 2.: Pokud vyhláškou ve Sbírce zákonů a nařízení nebude oznámeno, že pozemkový úřad zřízený podle § 15 vstoupil v činnost, vykonává úkoly pozemkového úřadu v naléhavých případech ministerstvo zemědělství.
3. § 16. odst. 2.: Aby majetek zabraný byl řádně vyšetřen, mohou býti nařízením učiněna potřebná opatření a při tom zejména může též majitelům pozemků, nebo jejich zástupcům, být uložena povinnost ohlašovací.
4. § 18, odst. 2.: Právní jednání schválená ministerstvem zemědělství ve smyslu zákona z 9. listopadu 1918, č. 32 Sb. z. a n., o obstavení velkostatků, neb úřady, příslušnými podle § 4 zákona z 10. prosince 1918, č. 64 Sb. z. a n., o mimořádných přechodných ustanoveních na Slovensku, jsou také naproti státu účinna i bez tohoto průkazu. Ale schválení vylouděné nepravdivými údaji není naproti státu účinno, uplatní-li pozemkový úřad do roka tuto okolnost.
Stalo-li se schválení podle odst. 2. s výhradou příští zákonné úpravy právních poměrů k půdě velkostatků, vyžaduje se schválení nové podle § 7 tohoto zákona.
Čl. 2.
Zákon tento nabývá účinnosti dnem vyhlášení; provésti jej ukládá se veškerému ministerstvu.

T. G. Masaryk v. r.
Tusar v. r.
Švehla v. r.
Klofáč v. r.
Habrman v. r.
Hampl v. r.
Houdek v. r.,
jako ministr pro zásobování lidu a v zastoupení ministra veř. zdravotnictví.
Stříbrný v. r.
Prášek v. r.
Dr. Winter v. r.
Dr. Heidler v. r.
Dr. Horáček v. r.
Dr. Veselý v. r.
Staněk v. r.
407/1919 Sb.
Nařízení vlády o změně názvu Akademie umění v Praze.

Čís. 407.
Nařízení vlády republiky Československé ze dne 17. července 1919
o změně názvu Akademie umění v Praze.

§ 1.
Akademie umění v Praze bude se nadále nazývati „Akademie výtvarných umění v Praze“.
§ 2.
Toto nařízení platí ode dne vyhlášení; provésti je přísluší ministru školství a národní osvěty.

Tusar v. r.
Švehla v. r.
Dr. Horáček v. r.
Habrman v. r.
Dr. Veselý v. r.
Staněk v. r.
Prášek v. r.
Stříbrný v. r.
Dr. Heidler v. r.
Hampl v. r.
Houdek v. r.
423/1919 Sb.
Zákon, jímž opravuje se § 7 zákona ze dne 16. dubna 1919, č. 214 Sb. z. a n., o sloučení sousedních obcí s Olomoucem.

Čís. 423.
Zákon ze dne 17. července 1919,
jímž opravuje se § 7 zákona ze dne 16. dubna 1919, č. 214 Sb. z. a n., o sloučení sousedních obcí s Olomoucem.
Na základě usnesení Národního shromáždění nařizuje se:

§ 1.
Věta druhá § 7 zákona ze dne 16. dubna 1919, č. 214 Sb. z. a n., má zníti: Za to jest město Olomouc povinno nahraditi silničnímu výboru okresu olomouckého část dluhů, o které se vzájemně dohodnou.
§ 2.
Zákon tento nabývá účinnosti dnem vyhlášení.
Provésti jej ukládá se ministru vnitra.

T. G. Masaryk v. r.
Tusar v. r.
Švehla v. r.
460/1919 Sb.
Zákon, kterýmž se zřizuje samostatná československá státní „Vysoká škola zemědělská v Brně“.

Čís. 460.
Zákon ze dne 24. července 1919,
kterýmž se zřizuje samostatná československá státní „Vysoká škola zemědělská v Brně“.
Dle usnesení Národního shromáždění se nařizuje:

§ 1.
V Brně zřizuje se samostatná československá státní vysoká škola zemědělská o dvou odborech: hospodářském a lesnickém se čtyřletou dobou trvání studia a českou vyučovací řečí.
§ 2.
Hospodářský odbor československé vysoké školy zemědělské v Brně budiž zřízen počátkem školního roku 1919/20 ihned o 4 ročnících. Lesnické oddělení, jež prozatímně umístěno jest při zemědělském odboru české techniky v Praze, budiž počátkem školního roku 1919/20 přičleněno k československé vysoké škole zemědělské v Brně s prvým, druhým a třetím ročníkem, k nimž budiž pak příštím rokem připojen ročník čtvrtý.
§ 3.
Úplná výprava vysoké školy zemědělské v Brně se všemi ústavy, zejména demonstračnim statkem, školním revírem a pokusnými poli, jakož i její konečné trvalé umístění ve vlastních účelných budovách staniž se nejdéle do konce roku 1930.
§ 4.
Ministerstvo školství a národní osvěty se zmocňuje, aby v dohodě s ministerstvem zemědělství a financí, vyslechnuvši přípravný sbor pro tuto vysokou školu při něm zřízený, provedlo všechny potřebné práce přípravné a vydalo pro dobu počáteční potřebná nařízení.
§ 5.
Provedení tohoto zákona ukládá se vládě.
§ 6.
Zákon tento nabývá platnosti dnem, kdy bude vyhlášen.

T. G. Masaryk v. r.
Tusar v. r.
Dr. Winter v. r.,
jako ministr sociální péče a v zastoupení ministrů pro zásobování lidu a veřejného zdravotnictví a tělesné výchovy.
Prášek v. r.
Hampl v. r.
Habrman v. r.
Švehla v. r.
Klofáč v. r.
Staněk v. r.
Dr. Horáček v. r.
Dr. Veselý v. r.
Stříbrný v. r.
Dr. Heidler v. r.
461/1919 Sb.
Zákon, kterýmž zřizuje se československá státní „Vysoká škola obchodní v Praze“.

Čís. 461.
Zákon ze dne 23. července 1919,
kterýmž zřizuje se československá státní „Vysoká škola obchodní v Praze“.
Podle usnesení Národního shromáždění se nařizuje:

§ 1.
V Praze zřizuje se československá státní vysoká škola obchodní s tříletou dobou trvání studia a českou řečí vyučovací.
§ 2.
Prvý a druhý ročník budiž zahájen počátkem studijního roku 1919/20 a třetí ročník počátkem roku 1920/21.
§ 3.
Tato vysoká škola obchodní vypraví se po prvá tři léta jako samostatný odbor při české vysoké škole technické v Praze. Od 1. října 1921 bude tento odbor přeměněn na samostatnou vysokou školu obchodní.
§ 4.
Provésti tento zákon ukládá se ministru školství a národní osvěty, jenž se zmocňuje, aby vydal potřebná nařízení a organisační statut této vysoké školy obchodní.
§ 5.
Zákon tento nabývá platnosti dnem, kdy bude vyhlášen.

T. G. Masaryk v. r.
Tusar v. r.
Habrman v. r.
583/1919 Sb.
Nařízení vlády, kterým se zřizuje odbor architektury na české vysoké škole technické v Brně.

Čís. 583.
Nařízení vlády republiky Československé
ze dne 5. listopadu 1919,
kterým se zřizuje odbor architektury na české vysoké škole technické v Brně.

§ 1.
Na české vysoké škole technické v Brně zřizuje se odbor architektury.
§ 2.
První ročník budiž otevřen ve studijním roce 1919/20, ostatní postupně v letech následujících tak, aby ve studijním roce 1924/25 bylo studium architektury úplným.
§ 3.
Nařízení toto nabývá účinnosti dnem vyhlášení. Provede je ministr školství a národní osvěty.

Tusar v. r.
Habrman v. r.
Staněk v. r.
Dr. Winter v. r.
Dr. Beneš v. r.
Dr. Veselý v. r.
Prášek v. r.
Sonntag v. r.
Klofáč v. r.
Dr. Šrobár v. r.
Dr. Heidler v. r.
Dr. Franke v. r.
Hampl v. r.
Houdek v. r.
621/1919 Sb.
Zákon, kterým se mění zákon ze dne 2. listopadu 1918, čís. 8 Sb. z. a n., jímž se zrušuje zabavení jmění pro činy velezrádné.

Čís. 621.
Zákon ze dne 18. listopadu 1919,
kterým se mění zákon ze dne 2. listopadu 1918, čís. 8 Sb. z. a n., jímž se zrušuje zabavení jmění pro činy velezrádné.

Článek I.
Zákon ze dne 2. listopadu 1918, č. 8 Sb. z. a n., mění se a zní takto:
§ 1.
Zrušuje se zabavení jmění, které bylo povoleno podle císařského nařízení ze dne 9. června 1915, č. 156 ř. z., a podle článku zák. XVIII z roku 1915, vyjímajíc případy, v nichž trestný čin podle zjištění pravoplatného rozsudku spáchán byl ze zištnosti.
§ 2.
Zrušení to proveďtež z úřední povinnosti soudy, které zabavení povolily. Povolí-li zabavení soud, ležící mimo obvod československého státu, příslušný jest provésti zrušení okresní soud, v jehož obvodu jest větší část zabaveného jmění, nebo soud, jemuž přikázána byla správa jmění, nebo jiné opatření o jmění (opatrovnický, pozůstalostní, knihovní).
§ 3.
Zabavené jmění budiž vráceno jeho vlastníku po srážce správních nákladů, které by byl sám musil vynaložiti na řádnou správu tohoto jmění Ostatní náklady nese stát.
Článek II.
Zákon tento nabývá účinnosti dnem vyhlášení.
Provésti jej ukládá se ministru spravedlnosti.

T. G. Masaryk v. r.
Tusar v. r.
Dr. Veselý v. r.
648/1919 Sb.
Zákon, jímž zřizuje se v Praze státní konservatoř hudby.

Čís. 648.
Zákon ze dne 4. prosince 1919,
jímž zřizuje se v Praze státní konservatoř hudby.

§ 1.
Pražská konservatoř hudby jest ústav státní s českou vyučovací řečí.
§ 2.
Provésti tento zákon ukládá se ministerstvu školství a národní osvěty ve srozumění s ministerstvem financí.
§ 3.
Zákon ten nabývá platnosti dnem 1. ledna 1920.

T. G. Masaryk v. r.
Tusar v. r.
Habrman v. r.