59/1957 Sb.
Vyhláška o Dohodě mezi vládou Československé republiky a vládou Německé demokratické republiky o spolupráci na poli sociální politiky se Závěrečným protokolem

59
Vyhláška ministra zahraničních věcí
ze dne 21. srpna 1957
o Dohodě mezi vládou Československé republiky a vládou Německé demokratické republiky o spolupráci na poli sociální politiky se Závěrečným protokolem.

Dne 11. září 1956 byla sjednána Dohoda mezi vládou Československé republiky a vládou Německé demokratické republiky o spolupráci na poli sociální politiky se Závěrečným protokolem.
Vláda Dohodu se Závěrečným protokolem schválila dne 4. ledna 1957.
Podle svého článku 18. Dohoda se Závěrečným protokolem vstoupila v platnost dnem 16. ledna 1957 výměnou not o jejím schválení.
České znění Dohody se Závěrečným protokolem se vyhlašuje v Příloze Sbírky zákonů.*)

David v. r.


DOHODA
mezi vládou Československé republiky a vládou Německé demokratické republiky o spolupráci na poli sociální politiky
Vláda Československé republiky a vláda Německé demokratické republiky, vedeny přáním upravit vzájemný styk na poli sociální politiky v duchu přátelství a spolupráce mezi Československou republikou a Německou demokratickou republikou, rozhodly se uzavřít následující Dohodu a jmenovaly proto své zmocněnce:
VLÁDA ČESKOSLOVENSKÉ REPUBLIKY
ministra zahraničních věcí
Václava Davida,
VLÁDA NĚMECKÉ DEMOKRATICKÉ REPUBLIKY
náměstka předsedy vlády a ministra zahraničních věcí
Dr. Lothara Bolze,
kteří vyměnivše si své plné moci a shledavše je v dobré a náležité formě se dohodli na těchto ustanoveních:
I. Všeobecná ustanovení
Článek 1
Rozsah platnosti Dohody
1. Obě Smluvní strany budou spolupracovat ve všech otázkách a na všech úsecích sociální politiky. Tato spolupráce slouží k sociálnímu pokroku jak v obou státech, tak i na poli mezinárodním.
2. K tomuto cíli budou obě Smluvní strany podporovat na poli sociální politiky výměnu zkušeností, všestranné vzájemné poznávání, jakož i spolupráci mezi příslušnými úřady a institucemi, jakož i odborovými a jinými organisacemi.
3. Obě Smluvní strany budou podporovat - po případě i poskytováním hmotných prostředků - vzájemné návštěvy organisované úřady a institucemi, jakož i odborovými a jinými organisacemi na poli sociální politiky.
4. Obě Smluvní strany budou vzájemně podporovat zotavnou péči o děti, o mladistvé a o pracující, prováděnou státem, jakož i odborovými nebo jinými organisacemi. Podrobnosti budou určeny dohodou příslušných ústředních orgánů obou států.
5. Obě Smluvní strany se zavazují spolupracovat na poli sociální politiky, zejména při pátrání po nezvěstných, při opatřování dokladů a podávání zpráv, při řešení jednotlivých otázek z oblasti osobních a rodinných poměrů.
6. Tato dohoda upravuje také vztahy mezi oběma Smluvními stranami na poli sociálního pojištění v těchto odvětvích:
a) důchodové pojištění
b) úrazové pojištění
c) nemocenské pojištění
d) rodinné přídavky.
Pokud z této Dohody neplyne jinak, vztahují se její ustanovení o sociálním pojištění (důchodovém a úrazovém pojištění) také na veřejné pensijní a úrazové zaopatření nahrazující sociální pojištění. Totéž platí i pro pensijní nadlepšení (důchodové připojištění) upravené zvláštními předpisy nebo zaručené smluvně v souvislosti s pracovním (služebním) poměrem.
Článek 2
Zásada stejného posuzování
1. Občané jednoho státu, zaměstnaní na území druhého státu, jakož i jejich rodinní příslušníci budou posuzováni s hlediska pracovně právních předpisů, jakož i s hlediska právních předpisů o sociálním pojištění, a to zejména při poskytování dávek, stejně jako vlastní státní občané, pokud se touto Dohodou nestanoví jinak. Mají též práva a povinnosti jako vlastní státní občané.
2. Stejná úprava platí obdobně i pro občany jednoho státu, kteří se přechodně zdržují na území druhého státu nebo žijí ve druhém státě a jsou potřební.
II. Sociální pojištění
Článek 3
Provádění pojištění
1. Při provádění sociálního pojištění se použije - s výjimkou poskytování dávek - právních předpisů toho státu, na jehož území je vykonáváno zaměstnání (činnost) rozhodné pro pojištění (dále jen “stát pracoviště”), pokud se v této Dohodě nestanoví jinak.
2. Podle právních předpisů státu pracoviště se posuzuje zejména pojistná a příspěvková povinnost, počátek a zánik pojištění, jakož i náhradní doby.
3. Pro provádění pojištění jsou příslušny orgány státu pracoviště.
Článek 4
Poskytování dávek sociálního pojištění (důchodového a úrazového pojištění)
1. Důchody i ostatní dávky důchodového a úrazového pojištění poskytne podle svých právních předpisů nositel pojištění státu, na jehož území pojištěnec nebo oprávněný rodinný příslušník má své bydliště v době vzniku nároku (dále jen “stát bydliště”). Přitom tento nositel pojištění přihlédne k dobám pojištění (zaměstnání) získaným jak ve vlastním státě, tak i ve druhém státě. To platí obdobně i pro poskytování důchodů z veřejného pensijního a úrazového zaopatření nahrazujícího sociální pojištění.
2. Přesídlí-li důchodce do druhého státu, zastaví se výplata důchodu dnem přesídlení. To platí i pro důchody z veřejného pensijního a úrazového zaopatření nahrazujícího sociální pojištění, jakož i pro příplatky k důchodům z pensijního nadlepšení (důchodového připojištění), upraveného zvláštními právními předpisy nebo zaručeného smluvně v souvislosti s pracovním (služebním) poměrem.
3. Nositel pojištění státu, na jehož území důchodce přesídlil, poskytne přesídlivšímu důchodci důchod podle vlastních právních předpisů; ustanovení odstavce 1 věty druhé tohoto článku platí obdobně. Nároky na dávky důchodového pojištění se v těchto případech pokládají vždy za zachované. Vrátí-li se důchodce, obnoví nositel pojištění původního státu ode dne návratu důchodce výplatu důchodu (pense, příplatku k důchodu), zastavenou podle odstavce 2 tohoto článku.
4. Ustanovení odstavce 3 věty prvé a druhé tohoto článku platí obdobně, přesídlí-li pojištěnec nebo oprávněný rodinný příslušník do druhého státu po vzniku nároku na dávku, avšak před přiznáním dávky.
5. Pro rozhodování o nároku na dávku jsou příslušny orgány státu bydliště.
6. Přesídlí-li důchodce nebo pojištěnec nebo oprávněný rodinný příslušník do třetího státu, platí pro výplatu důchodu právní předpis státu, jehož je občanem.
Článek 5
Poskytování dávek sociálního pojištění (nemocenského pojištění a rodinných přídavků)
1. Peněžité dávky nemocenského pojištění a rodinné přídavky poskytuje podle vlastních právních předpisů nositel pojištění státu bydliště. Přitom přihlédne také k době pojištění (zaměstnání) získané na území druhého státu.
2. Přesídlí-li do druhého státu pojištěnec, který má v době svého přesídlení nárok na peněžité dávky nemocenského pojištění, zastaví se výplata těchto dávek dnem přesídlení. Totéž platí obdobně, přesídlí-li dítě, na něž byl nárok na rodinné přídavky. Nositel pojištění druhého státu poskytne v tomto případě peněžité dávky a rodinné přídavky podle vlastních právních předpisů s přihlédnutím k době pojištění (zaměstnání) získané v prvém státě.
3. Věcné dávky nemocenského pojištění poskytne nositel pojištění státu, na jehož území se zdržuje pojištěnec nebo oprávněný rodinný příslušník. Podrobnosti, zejména pokud jde o rozsah poskytovaných dávek, určí dohodou příslušné ústřední orgány obou států.
4. Peněžité a věcné dávky nemocenského pojištění, jakož i rodinné přídavky, poskytne osobám, které dostávají důchod podle této Dohody, podle vlastních právních předpisů nositel pojištění státu, ve kterém je důchod vyplácen. Zdržují-li se tyto osoby nebo jejich rodinní příslušníci ve druhém státě, platí obdobně ustanovení odstavce 3 tohoto článku.
5. Osobám, které bydlí v pohraničním území jednoho státu a které pracují v pohraničním území druhého státu, poskytne peněžité dávky nemocenského pojištění, jakož i rodinné přídavky, nositel pojištění státu pracoviště.
Článek 6
Zvláštní ustanovení pro některé skupiny zaměstnanců
1. Pro sociální pojištění zaměstnanců diplomatických a konsulárních zastupitelských úřadů a jiných úřadů a orgánů jedné Smluvní strany, které mají své sídlo ve druhém státě, budou platit právní předpisy vysílajícího státu, jsou-li tito zaměstnanci státními občany tohoto státu. Totéž platí pro pojištění osob zaměstnaných u pracovníků jmenovaných úřadů a orgánů, pokud jsou státními občany vysílajícího státu.
2. Pro pojištění
a) zaměstnanců podniků veřejné dopravy pozemní, letecké a říční jednoho státu, kteří jsou vysíláni k přechodnému nebo trvalému výkonu zaměstnání do druhého státu (na přípojných tratích, průběžných tratích, v přístavech, na plavidlech, na letištích a pod.),
b) zaměstnanců, vysílaných jiným podnikem, než je uvedeno pod písmenem a), jenž má sídlo na území jednoho státu, k přechodnému výkonu zaměstnání na území druhého státu, budou platit právní předpisy toho státu, v němž má své sídlo správa podniku, které tito zaměstnanci podléhají v osobních věcech (dále jen „stát vysílající“).
3. V případech uvedených v tomto článku jsou příslušné pro provádění pojištění včetně poskytování dávek orgány státu vysílajícího s výjimkou poskytování věcných dávek nemocenského pojištění zaměstnancům uvedeným v odstavci 2 tohoto článku, pro něž platí ustanovení článku 5 odstavce 3 této Dohody.
Článek 7
Vyloučení vzájemných úhrad
Nositeli pojištění, který poskytne dávky podle této Dohody, nenáleží za ně žádná náhrada od nositele pojištění druhého státu. Totéž platí i v případech, kdy některý nositel pojištění poskytne podle vlastních právních předpisů zálohy na dávky.
Článek 8
Prováděcí předpisy
1. V obou státech mohou být vydány předpisy k provádění části II. této Dohody, zejména o výpočtu důchodů. Takové předpisy budou vždy sděleny příslušným ústředním orgánům druhého státu.
2. Ústřední orgány obou Smluvních stran si budou navzájem neprodleně sdělovat změny ve svém zákonodárství v oboru sociálního pojištění.
III. Sociální péče
Článek 9
Pomoc nepojištěným osobám a péče o ně
1. Státním občanům jednoho státu zdržujícím se na území druhého státu, kteří nemají nároků z vlastního pojištění nebo jako rodinní příslušníci pojištěnce, poskytne stát místa pobytu nezbytnou pomoc a péči, budou-li ji potřebovat, a to ve stejném rozsahu a za stejných podmínek jako svým vlastním občanům.
2. Za vzniklé výlohy se neposkytuje náhrada.
3. Ustanovením odstavce 2 tohoto článku není dotčena možnost požadovat náhradu od osoby, které byla pomoc nebo péče poskytnuta, nebo od příslušníků rodiny povinných takovou osobu vyživovat.
4. Péče a pomoc bude v případě potřeby poskytnuta též státním občanům druhého státu, kteří dostávají důchod.
5. Ústřední orgány obou Smluvních stran si budou navzájem neprodleně sdělovat změny ve svém zákonodárství v oboru sociální péče.
IV. Společná ustanovení
Článek 10
Vzájemná právní pomoc
1. Nositelé pojištění, jakož i úřady a jiné orgány zúčastněné na provádění sociální politiky v obou státech si poskytnou navzájem právní pomoc ve stejném rozsahu jako při provádění sociální politiky ve vlastním státě. Nositelé pojištění jednoho státu jsou povinni poskytovat nositelům pojištění druhého státu potřebné informace o okolnostech rozhodných pro poskytování dávek a jsou povinni provést potřebná opatření za účelem zjištění těchto okolností.
2. Styk nositelů pojištění jakož i úřadů a jiných orgánů obou států při provádění této Dohody se děje přímo.
Článek 11
Používání úřední řeči druhého státu
Žádosti, jiná podání a opravné prostředky občanů jednoho státu ve věcech sociálního pojištění a sociální péče, které budou podány u nositelů pojištění jakož i u úřadů a jiných orgánů druhého státu, nebudou odmítány jen proto, že byly sepsány v úřední řeči vlastního státu.
Článek 12
Zachování lhůt v řízení
Žádosti, jiná podání a opravné prostředky, které musí být podány v určité lhůtě úřadům, nositelům pojištění nebo jiným orgánům jednoho státu se pokládají za podané včas, jestliže došly v předepsané lhůtě nositeli pojištění, úřadu nebo jinému orgánu druhého státu. V těchto případech dlužno podání neprodleně odeslat příslušnému místu.
Článek 13
Zastupování státních občanů druhého státu
Konsulům každé z obou Smluvních stran přísluší právo jednat osobně nebo osobou, kterou k tomu zmocní, jménem občanů svého státu ve všech věcech, které se řídí touto Dohodou a zastupovat občany svého státu před nositeli pojištění, úřady a jinými orgány druhého státu.
Článek 14
Ústřední orgány provádějící tuto Dohodu
1. Tuto Dohodu budou provádět v obou státech ústřední orgány příslušné podle vnitrostátních právních předpisů. Tyto ústřední orgány budou v trvalém a přímém styku a podle potřeby budou uskutečňovány schůzky jejich představitelů za účelem projednání otázek souvisících s prováděním Dohody a za účelem organisování vzájemné výměny zkušeností na poli sociální politiky.
2. Obě Smluvní strany si ihned po nabytí účinnosti této Dohody sdělí, které ústřední orgány jsou příslušné k provádění Dohody, a budou si neprodleně sdělovat všechny změny, které v budoucnosti v tom směru nastanou.
Článek 15
Spolupráce s odborovými organisacemi
Obě Smluvní strany budou Dohodu provádět v úzké spolupráci s odborovými organisacemi.
Článek 16
Dodatkové dohody
Nastanou-li při provádění této Dohody pochybnosti v důsledku nepředvídaných okolností nebo změn právních předpisů anebo dojde-li při jejím provádění k rozdílným názorům na její výklad, dohodnou se příslušné ústřední orgány obou Smluvních stran o způsobu použití ustanovení této Dohody.
V. Přechodná a závěrečná ustanovení
Článek 17
Zpětná účinnost
1. Při poskytování dávek ze sociálního pojištění podle této Dohody přihlédne nositel pojištění k dobám pojištění (zaměstnání), které byly získány přede dnem počátku její účinnosti jak v jednom, tak i ve druhém státě.
2. Ustanovení této Dohody platí i pro případy, v nichž nárok na dávku z důchodového nebo úrazového pojištění vznikl před počátkem její účinnosti.
Článek 18
Závěrečná ustanovení
1. Tato Dohoda vyžaduje schválení podle příslušných vnitrostátních předpisů obou Smluvních stran a vstoupí v platnost výměnou not o jejím schválení.
2. Tato Dohoda se uzavírá na dobu pěti let. Její platnost se prodlužuje vždy na dalších pět let, jestliže ji žádná z obou Smluvních stran nevypoví alespoň šest měsíců před uplynutím doby platnosti.
3. Dojde-li k výpovědi této Dohody, budou nositelé pojištění posuzovat důchody, které přiznaly na základě této Dohody až do dne skončení její platnosti, i nadále stejně jako důchody přiznané podle vlastních právních předpisů. Nároky, které podle ustanovení této Dohody byly zachovány, nezaniknou její výpovědí. Další zachování těchto nároků po zániku platnosti této Dohody se řídí vnitrostátními právními předpisy.
Tato Dohoda byla sepsána v Praze dne 11. září 1956 ve dvou vyhotoveních, každé v jazyku českém a německém, při čemž obě znění mají stejnou platnost.
Na důkaz toho zmocněnci k tomu určení podepsali tuto Dohodu a opatřili ji svými pečetěmi.
Za vládu ČESKOSLOVENSKÉ REPUBLIKY
Václav David v. r.
Za vládu NĚMECKÉ DEMOKRATICKÉ REPUBLIKY
Dr. Lothar Bolz v. r.

ZÁVĚREČNÝ PROTOKOL
k Dohodě mezi vládou Československé republiky a vládou Německé demokratické republiky o spolupráci na poli sociální politiky
K Dohodě mezi vládou Československé republiky a vládou Německé demokratické republiky o spolupráci na poli sociální politiky byl dohodnut tento Závěrečný protokol:
I.
K článku 1 odstavcům 2 a 3:
Výměna zkušeností a všestranné vzájemné poznávání na poli sociální politiky budou uskutečňovány zejména:
a) organisováním výměny odborných knih, časopisů a jiných publikací mezi příslušnými úřady, odborovými a jinými organisacemi obou států;
b) výměnou právních předpisů, statistického a jiného materiálu;
c) publikacemi o rozvoji a výsledcích sociální politiky druhé Smluvní strany, soustavným uveřejňováním závažných zákonodárných a správních opatření v odborném a denním tisku;
d) vzájemnými návštěvami odborníků v oboru sociální politiky (sociální pojištění, domovy důchodců a ošetřovací ústavy, pracovní rehabilitace osob se změněnou pracovní schopností a jiné).
K článku 1 odstavci 4:
Smluvní strany budou využívat výměnných akcí zotavné péče k soustavnému sbližování a posilování přátelských vztahů svých národů.
II.
K článku 2 odstavci 1:
Pracovně právními předpisy se rozumějí: předpisy o pracovní smlouvě, o pracovní době a dovolené, o mzdách a platech, o ochraně a bezpečnosti práce, o ochraně mladistvých, o ochraně matek a dětí, o postavení žen při práci a o péči o osoby se změněnou pracovní schopností.
III.
K článkům 4 a 5:
O přesídlení po případě o návrat oprávněné osoby do druhého státu jde tehdy, jestliže oprávněná osoba přesídlí do tohoto státu natrvalo se souhlasem obou Smluvních stran. To platí obdobně i pro případy přesídlení před účinností Dohody. V těchto případech platí domněnka, že souhlas byl dán, pokud z okolností nevyplývá opak.
IV.
K článku 10 odstavci 1:
Evidenční a spisové podklady potřebné pro poskytování důchodů podle této Dohody budou odevzdávány na vyžádání příslušným nositelům pojištění druhého státu.
K článku 10 odstavci 2:
Přímý styk se uskutečňuje prostřednictvím ústředních orgánů, po případě příslušných krajských orgánů.
V.
K článku 17 odstavci 2:
Důchody budou vypláceny na žádost. Byla-li žádost podána již před účinností Dohody, stanoví se počátek výplaty podle vnitrostátních právních předpisů. Jestliže důchod byl přiznán a vyplácen již před účinností Dohody nositelem pojištění příslušným podle Dohody, zůstane při tomto opatření. Ustanovení článku 7 Dohody, podle něhož nedochází k vzájemné úhradě dávek, platí i v těchto případech.
VI.
Ustanovení Dohody neplatí pro pense a dary z milosti, pro čestné pense jakož i pro zaopatření obětí války. Ustanovení Dohody rovněž neplatí pro poskytování naturálních požitků.
Tento Závěrečný protokol tvoří nedílnou součást Dohody mezi vládou Československé republiky a vládou Německé demokratické republiky o spolupráci na poli sociální politiky.
Sepsáno v Praze dne 11. září 1956 ve dvou vyhotoveních, každé v jazyku českém a německém, při čemž obě znění mají stejnou platnost.
Za vládu ČESKOSLOVENSKÉ REPUBLIKY
Václav David v. r.
Za vládu NĚMECKÉ DEMOKRATICKÉ REPUBLIKY
Dr. Lothar Bolz v. r.

*) Na straně 19.