36/2008 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis

36
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 26. října 2004 byla v Lucemburku přijata Dohoda mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.
S Dohodou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky Dohodu ratifikoval.
Současně s oznámením o ratifikaci Dohody prezidentem republiky bylo generálnímu tajemníkovi Rady Evropské unie, depozitáři Dohody, sděleno odvolání prohlášení učiněné Českou republikou dne 21. března 2005, že podle článku 24 odst. 5 Smlouvy o Evropské unii bude Dohoda pro Českou republiku závazná až poté, co budou v České republice naplněny požadavky dané ústavními postupy.
Dohoda vstoupila v platnost na základě svého článku 14 odst. 1 dne 1. března 2008 a tímto dnem vstoupila v platnost i pro Českou republiku.
České znění Dohody se vyhlašuje současně.


DOHODA
MEZI EVROPSKOU UNIÍ, EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM
A ŠVÝCARSKOU KONFEDERACÍ
O PŘIDRUŽENÍ ŠVÝCARSKÉ KONFEDERACE K PROVÁDĚNÍ,
UPLATŇOVÁNÍ A ROZVOJI
SCHENGENSKÉHO ACQUIS
EVROPSKÁ UNIE,
EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,
a
ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE,
(dále jen „smluvní strany“)
VZHLEDEM k tomu, že se vstupem Amsterodamské smlouvy v platnost si Evropská unie vytyčila cíl zachování a rozvoje Unie jako prostoru svobody, bezpečnosti a práva, v němž je zajištěn volný pohyb osob, ve spojení s vhodnými opatřeními v oblasti kontroly na vnějších hranicích, azylu, přistěhovalectví a předcházení trestné činnosti a boji proti ní;
VZHLEDEM k tomu, že schengenské acquis začleněné do rámce Evropské unie tvoří součást ustanovení zaměřených na vytvoření tohoto prostoru svobody, bezpečnosti a práva v tom, že tato ustanovení utvářejí prostor bez kontrol na vnitřních hranicích a stanoví náhradní opatření, která umožňují zajistit vysokou úroveň bezpečnosti;
S OHLEDEM NA zeměpisnou polohu Švýcarské konfederace;
VZHLEDEM k tomu, že účast Švýcarské konfederace na schengenském acquis a pokračování jeho rozvoje umožní na jedné straně vyloučit určité překážky ve volném pohybu osob, které vyplývají ze zeměpisné polohy Švýcarské konfederace, a na druhé straně upevnit spolupráci mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací v oblastech, na něž se vztahuje schengenské acquis;
VZHLEDEM k tomu, že dohodou uzavřenou dne 18. května 1999 Radou Evropské unie s Islandskou republikou a Norským královstvím1) byly tyto dva státy přidruženy k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis;
VZHLEDEM k tomu, že je žádoucí aby Švýcarská konfederace byla na základě rovnosti s Islandem a Norskem přidružena k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis;
VZHLEDEM k tomu, že je vhodné uzavřít mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací dohodu, která zahrnuje práva a povinnosti shodné s těmi, které jsou dohodnuty mezi Radou Evropské unie na jedné straně a Islandem a Norskem na straně druhé;
PŘESVĚDČENY, že je nezbytné organizovat spolupráci mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací při provádění, praktickém uplatňování a dalším rozvoji schengenského acquis;
VZHLEDEM k tomu, že k přidružení Švýcarské konfederace k činnostem Evropské unie v oblastech upravovaných touto dohodou a k umožnění její účasti ve zmíněných činnostech je nezbytné zřídit výbor podle institucionálního vzoru použitého při přidružení Islandu a Norska;
VZHLEDEM k tomu, že schengenská spolupráce spočívá na zásadách svobody, demokracie, právního státu a dodržování lidských práv tak, jak jsou zejména zaručena Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950;
VZHLEDEM k tomu, že hlava IV Smlouvy o založení Evropského společenství a akty přijaté na jejím základě nejsou uplatňovány v Dánském království podle Protokolu o postavení Dánska, připojeného Amsterodamskou smlouvou ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a že rozhodnutí o rozvoji schengenského acquis podle uvedené hlavy, která Dánsko provedlo ve svém vnitrostátním právu, mohou pouze založit mezinárodně právní povinnosti mezi Dánskem a ostatními členskými státy;
VZHLEDEM k tomu, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Irsko se v souladu s rozhodnutími přijatými podle Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojeného Amsterodamskou smlouvou ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství2), podílejí na některých ustanoveních schengenského acquis;
VZHLEDEM k tomu, že je nezbytné zajistit, aby státy, se kterými Evropská unie zřídila přidružení k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, uplatňovaly toto acquis rovněž ve svých vzájemných vztazích;
VZHLEDEM k tomu, že řádné fungování schengenského acquis vyžaduje současné uplatňování této dohody a dohod mezi jednotlivými stranami přidruženými nebo zúčastněnými na provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, kterými se upravují jejich vzájemné vztahy;
S OHLEDEM na dohodu o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji acquis Společenství, jež se týká stanovení kritérií a mechanismů určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států a jež se týká založení systému „Eurodac“;
S OHLEDEM na provázanost mezi schengenským acquis a acquis communautaire;
VZHLEDEM k tomu, že tato provázanost vyžaduje současné uplatňování schengenského acquis a acquis communautaire, které se týká stanovení kritérií a mechanismů určení státu příslušného pro posouzení žádosti o azyl podané v některém z členských států a které se týká založení systému „Eurodac“,
SE DOHODLY TAKTO:
ČLÁNEK 1
1. Švýcarská konfederace (dále jen „Švýcarsko“) se přidružuje k činnostem Evropského společenství a Evropské unie v oblastech, na které se vztahují ustanovení uvedená v přílohách A a B této dohody a ustanovení na ně navazující.
2. Tato dohoda zakládá vzájemná práva a povinnosti podle postupů v ní stanovených.
ČLÁNEK 2
1. Švýcarsko provádí a uplatňuje ustanovení schengenského acquis uvedená v příloze A této dohody, tak jak se vztahují na členské státy Evropské unie (dále jen „členské státy“).
2. Švýcarsko provádí a uplatňuje akty Evropské unie a Evropského společenství uvedené v příloze B této dohody v rozsahu, v jakém tyto akty nahradily nebo rozvinuly odpovídající ustanovení Úmluvy k provedení dohody o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 (dále jen „Úmluva k provedení Schengenské dohody“) nebo v jakém byla na základě uvedené úmluvy přijata.
3. Akty a opatření přijaté Evropskou unií a Evropským společenstvím, kterými se mění nebo doplňují ustanovení uvedená v přílohách A a B, pro které byly použity postupy stanovené v této dohodě, přijme, provádí a uplatňuje také Švýcarsko, aniž je dotčen článek 7.
ČLÁNEK 3
1. Zřizuje se smíšený výbor složený ze zástupců švýcarské vlády, členů Rady Evropské unie (dále jen „Rada“) a Komise Evropských společenství (dále jen „Komise“).
2. Smíšený výbor přijme vzájemnou dohodou svůj jednací řád.
3. Smíšený výbor se schází z podnětu svého předsedy nebo na žádost některého ze svých členů.
4. S výhradou čl. 4 odst. 2 se smíšený výbor podle potřeby schází na úrovni ministrů, vyšších úředníků nebo odborníků.
5. Smíšenému výboru předsedá
– na úrovni odborníků: zástupce Evropské unie;
– na úrovni vyšších úředníků a ministrů: střídavě po dobu šesti měsíců zástupce Evropské unie a zástupce švýcarské vlády.
ČLÁNEK 4
1. Smíšený výbor projednává v souladu s touto dohodou všechny otázky uvedené v článku 2 a zajišťuje, aby bylo náležitě přihlédnuto ke všem připomínkám předloženým Švýcarskem.
2. Ve smíšeném výboru na úrovni ministrů mají zástupci Švýcarska možnost
– vyložit obtíže, které pro ně vyvolává určité opatření nebo akt, nebo se vyjádřit k obtížím, se kterými se setkaly jiné delegace;
– vyjádřit se ke všem otázkám týkajícím se vypracování ustanovení, která se jich týkají, nebo jejich provádění.
3. Smíšený výbor na úrovni vyšších úředníků připravuje jednání smíšeného výboru na úrovni ministrů.
4. Zástupce švýcarské vlády je oprávněn předkládat smíšenému výboru náměty k otázkám podle článku 1. Po projednání může Komise nebo členský stát posoudit tyto náměty s cílem vypracovat návrh nebo předložit podnět v souladu s pravidly Evropské unie, aby byl přijat akt nebo opatření Evropského společenství nebo Evropské unie.
ČLÁNEK 5
Aniž je dotčen článek 4, je smíšený výbor informován o přípravě veškerých aktů nebo opatření v Radě, která se mohou vztahovat k této dohodě.
ČLÁNEK 6
Při přípravě nových právních předpisů v oblasti, na kterou se vztahuje tato dohoda, Komise neformálně konzultuje švýcarské odborníky stejným způsobem, jakým při přípravě svých návrhů konzultuje odborníky členských států.
ČLÁNEK 7
1. Přijímání nových aktů nebo opatření souvisejících s otázkami uvedenými v článku 2 je vyhrazeno příslušným orgánům Evropské unie. S výhradou odstavce 2 vstupují tyto akty nebo tato opatření v platnost současně pro Evropskou unii, Evropské společenství a jejich dotčené členské státy a pro Švýcarsko, není-li výslovně stanoveno jinak. V této souvislosti se náležitě přihlíží ke lhůtě, kterou Švýcarsko uvede ve smíšeném výboru jako nezbytnou pro splnění svých ústavních požadavků.
2. a) Rada neprodleně oznámí Švýcarsku přijetí aktů nebo opatření uvedených v odstavci 1, pro něž byly použity postupy stanovené v této dohodě. Švýcarsko se vysloví o přijetí jejich obsahu a o jejich provedení ve svém vnitrostátním právním řádu. Toto rozhodnutí oznámí Radě a Komisi ve lhůtě třiceti dní po přijetí dotyčných aktů nebo opatření.
b) Pokud se obsah zmíněných aktů nebo opatření může stát pro Švýcarsko závazným až po splnění jeho ústavních požadavků, uvědomí o tom Švýcarsko Radu a Komisi ve svém oznámení. Švýcarsko neprodleně písemně uvědomí Radu a Komisi o splnění všech ústavních požadavků. Není-li požadováno referendum, provede oznámení bezprostředně po uplynutí lhůty pro referendum. Je-li požadováno referendum, má Švýcarsko k učinění oznámení lhůtu nejvýše dvou let od oznámení Radě. Od stanoveného dne vstupu v platnost aktu nebo opatření pro Švýcarsko a do oznámení splnění ústavních požadavků Švýcarsko prozatímně uplatňuje, je-li to možné, obsah dotyčného aktu nebo opatření.
Nemůže-li Švýcarsko prozatímně uplatňovat obsah dotyčného aktu nebo opatření a tento stav působí obtíže narušením fungování schengenské spolupráce, prozkoumá situaci smíšený výbor. Evropská unie a Evropské společenství mohou vůči Švýcarsku přijmout přiměřená a nezbytná opatření k zajištění řádného fungování schengenské spolupráce.
3. Přijetí obsahu aktů a opatření uvedených v odstavci 2 Švýcarskem zakládá práva a povinnosti mezi Švýcarskem na jedné straně a Evropskou unií, Evropským společenstvím a členskými státy v míře, v níž jsou těmito akty a opatřeními vázány, na straně druhé.
4. V případě, že
a) Švýcarsko oznámí rozhodnutí nepřijmout obsah aktu nebo opatření uvedeného v odstavci 2, pro nějž byly použity postupy stanovené v této dohodě, nebo
b) Švýcarsko neučiní oznámení ve lhůtě třiceti dní stanovené v odst. 2 písm. a) nebo v odst. 5 písm. a), nebo
c) Švýcarsko neučiní oznámení po uplynutí lhůty pro referendum nebo v případě referenda po uplynutí lhůty dvou let stanovené v odst. 2 písm. b) nebo neuplatňuje prozatímně akt nebo opatření podle stejného písmene ode dne stanoveného pro vstup aktu nebo opatření v platnost,
pozbývá tato dohoda účinnosti, ledaže smíšený výbor po pečlivém přezkoumání možností zachování dohody rozhodne ve lhůtě devadesáti dní jinak. Tato dohoda pozbývá účinnosti tři měsíce po uplynutí lhůty devadesáti dní.
5. a) Jestliže v důsledku nového aktu nebo nového opatření nebudou členské státy moci podmínit vyřízení žádosti o vzájemné právní pomoci v trestních věcech nebo uznání zmocnění k soudnímu vyšetřování nebo k zabavení důkazních prostředků pocházejících z jiného členského státu splněním podmínek stanovených v článku 51 Úmluvy k provedení Schengenské dohody, může Švýcarsko oznámit Radě a Komisi ve lhůtě třiceti dní uvedené v odst. 2 písm. a), že nepřijme ani neprovede obsah těchto ustanovení do svého vnitrostátního právního řádu, pokud se tato ustanovení vztahují na žádosti nebo zmocnění k soudnímu vyšetřování a k zabavení, jež se týkají vyšetřování nebo trestního stíhání porušení předpisů v oblasti přímého zdanění, za které, pokud by byly spáchány ve Švýcarsku, by podle švýcarského práva nebylo možné uložit trest odnětí svobody. V tom případě tato dohoda, odchylně od odstavce 4, nepozbývá účinnosti.
b) Na žádost některého ze svých členů se smíšený výbor sejde nejpozději za dva měsíce po této žádosti a s ohledem na vývoj na mezinárodní úrovni projedná situaci vyplývající z oznámení provedeného podle písmene a).
Jakmile smíšený výbor dosáhne jednomyslně dohody, podle které Švýcarsko přijme a plně provede významná ustanovení nového aktu nebo nového opatření, použijí se odst. 2 písm. b) a odstavce 3 a 4. Uvědomení podle odst. 2 písm. b) první věty bude provedeno do třiceti dní od dosažení dohody ve smíšeném výboru.
ČLÁNEK 8
1. Pro účely dosažení cíle smluvních stran, kterým je co nejjednotnější uplatňování a výklad ustanovení uvedených v článku 2, smíšený výbor neustále sleduje vývoj judikatury Soudního dvora Evropských společenství (dále jen „Soudní dvůr“), jakož i vývoj judikatury příslušných švýcarských soudů týkající se těchto ustanovení. Pro tento účel se zřizuje mechanismus pro zaručení pravidelného vzájemného předávání této judikatury.
2. Švýcarsko je oprávněno předkládat Soudnímu dvoru písemná podání nebo vyjádření, pokud soud členského státu předloží Soudnímu dvoru předběžnou otázku týkající se výkladu některého ustanovení uvedeného v článku 2.
ČLÁNEK 9
1. Švýcarsko předloží každoročně smíšenému výboru výroční zprávu o způsobu, jakým jeho správní orgány a soudy uplatňovaly a vykládaly ustanovení uvedená v článku 2, jak jsou případně vykládána Soudním dvorem.
2. Pokud smíšený výbor není schopen do dvou měsíců poté, co byl uvědomen o závažném rozdílu mezi judikaturou Soudního dvora a judikaturou švýcarských soudů nebo o závažném rozdílu v uplatňování ustanovení uvedených v článku 2 mezi orgány dotčených členských států a švýcarskými orgány, zajistit jednotné uplatňování a výklad, použije se postup podle článku 10.
ČLÁNEK 10
1. V případě sporu o uplatňování této dohody, nebo nastane-li situace uvedená v čl. 9 odst. 2, zařadí se tato věc úředně jako sporný bod na program jednání smíšeného výboru na úrovni ministrů.
2. Smíšený výbor musí sporný bod vyřešit do devadesáti dní ode dne přijetí programu jednání, na nějž byl tento spor zařazen.
3. Pokud smíšený výbor nemůže spor vyřešit ve lhůtě devadesáti dní uvedené v odstavci 2, prodlouží se tato lhůta o třicet dní s cílem dosáhnout konečného řešení. Není-li dosaženo konečného řešení, pozbývá tato dohoda účinnosti šest měsíců po uplynutí lhůty třiceti dní.
ČLÁNEK 11
1. Pokud jde o správní náklady na uplatňování této dohody, poskytuje Švýcarsko do souhrnného rozpočtu Evropských společenství příspěvek ve výši 7,286 % z částky 8 100 000 eur, s výhradou každoroční úpravy v závislosti na míře inflace uvnitř Evropské unie.
2. Pokud jde o náklady na rozvoj Schengenského informačního systému II, poskytuje Švýcarsko do souhrnného rozpočtu Evropských společenství roční příspěvek na daný rozpočtový rok podle poměru svého hrubého domácího produktu ve vztahu k hrubému domácímu produktu všech zúčastněných zemí, a to od rozpočtového roku 2002. Příspěvek, který zahrnuje rozpočtové roky před vstupem této dohody v platnost, je splatný v okamžiku jejího vstupu v platnost.
3. Pokud provozní náklady spojené s uplatňováním této dohody nejsou hrazeny ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství, ale jsou přímo hrazeny zúčastněnými členskými státy, přispívá Švýcarsko na tyto náklady procentním poměrem svého hrubého domácího produktu ve vztahu k hrubému domácímu produktu všech zúčastněných států. Pokud jsou provozní náklady hrazeny ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství, poskytuje Švýcarsko do tohoto rozpočtu roční příspěvek podle procentního poměru svého hrubého domácího produktu ve vztahu k hrubému domácímu produktu všech zúčastněných států.
4. Švýcarsko má právo obdržet dokumenty týkající se této dohody vypracované Komisí nebo Radou a při jednáních smíšeného výboru požádat o tlumočení do úředního jazyka orgánů Evropských společenství podle svého výběru.
ČLÁNEK 12
1. Touto dohodou nejsou nijak dotčeny smlouvy uzavřené mezi Evropským společenstvím a Švýcarskem a smlouvy uzavřené mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskem na straně druhé.
2. Touto dohodou nejsou dotčeny smlouvy zavazující Švýcarsko na jedné straně a jeden nebo více členských států na straně druhé, pokud jsou slučitelné s touto dohodou. V případě neslučitelnosti těchto smluv s touto dohodou je rozhodná tato dohoda.
3. Touto dohodou nejsou nijak dotčeny budoucí smlouvy uzavřené mezi Evropským společenstvím a Švýcarskem a smlouvy mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskem na straně druhé, ani dohody uzavřené na základě článků 24 a 38 Smlouvy o Evropské unii.
ČLÁNEK 13
1. Švýcarsko uzavře dohodu s Dánským královstvím o založení práv a povinností mezi Dánskem a Švýcarskem, které se týkají ustanovení uvedených v článku 2, jež spadají pod hlavu IV Smlouvy o založení Evropského společenství a na která se proto vztahuje Protokol o postavení Dánska, připojený Amsterodamskou smlouvou ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství.
2. Švýcarsko uzavře dohodu s Islandskou republikou a s Norským královstvím o založení vzájemných práv a povinností na základě jejich přidružení k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.
ČLÁNEK 14
1. Tato dohoda vstupuje v platnost jeden měsíc po dni, ke kterému generální tajemník Rady jako depozitář prohlásí, že veškeré formální podmínky týkající se vyjádření souhlasu stran této dohody nebo jejich jménem s tím, aby byly vázány touto dohodou, byly splněny.
2. Články 1, 3, 4, 5 a 6 a čl. 7 odst. 2 písm. a) první věta se prozatímně provádějí ode dne podpisu této dohody.
3. Vstupem této dohody v platnost začíná běžet lhůta třiceti dní uvedená v čl. 7 odst. 2 písm. a) poslední větě pro akty nebo opatření přijaté po podpisu této dohody, ale před jejím vstupem v platnost.
ČLÁNEK 15
1. Ustanovení uvedená v přílohách A a B a ustanovení již přijatá podle čl. 2 odst. 3 uplatňuje Švýcarsko ode dne, který určí Rada jednomyslným rozhodnutím svých členů zastupujících vlády členských států, které uplatňují veškerá ustanovení uvedená v přílohách A a B, po konzultaci ve smíšeném výboru a poté, co se ujistí, že Švýcarsko splnilo předběžné podmínky pro provádění odpovídajících ustanovení a že kontroly na jeho vnějších hranicích jsou účinné. Členové Rady, kteří zastupují vládu Irska a vládu Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, se podílejí na přijímání tohoto rozhodnutí v míře, v níž se vztahuje k těm ustanovením schengenského acquis a aktům, které jsou na něm založeny nebo které se k němu vztahují, na kterých se tyto členské státy podílejí. Členové Rady, kteří zastupují vlády členských států, na které se v souladu se smlouvou o přistoupení vztahuje pouze část ustanovení uvedených v přílohách A a B, se podílejí na přijímání tohoto rozhodnutí v míře, v níž se vztahuje k ustanovením schengenského acquis, která se na ně již vztahují.
2. Uplatňování ustanovení uvedených v odstavci 1 zakládá práva a povinnosti mezi Švýcarskem na jedné straně a, podle případu, Evropskou unií, Evropským společenstvím a členskými státy na straně druhé, v míře, v jaké jsou pro ně tato ustanovení závazná.
3. Tato dohoda je prováděna pouze tehdy, pokud jsou rovněž prováděny dohody uvedené v článku 13.
4. Kromě toho je tato dohoda prováděna pouze tehdy, pokud je rovněž prováděna Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskem o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států nebo ve Švýcarsku.
ČLÁNEK 16
1. K této dohodě může přistoupit Lichtenštejnsko.
2. Přistoupení Lichtenštejnska bude předmětem protokolu k této dohodě, ve kterém budou stanoveny veškeré důsledky tohoto přistoupení, včetně založení práv a povinností mezi Lichtenštejnskem a Švýcarskem a také mezi Lichtenštejnskem na jedné strané a Evropskou unií, Evropským společenstvím a členskými státy na straně druhé v míře, v níž jsou vázány schengenským acquis.
ČLÁNEK 17
1. Tato dohoda může být vypovězena Švýcarskem nebo jednomyslným rozhodnutím členů Rady. Vypovězení se oznamuje depozitáři a nabývá účinku šest měsíců po oznámení.
2. Tato dohoda se považuje za vypovězenou, pokud Švýcarsko vypoví některou z dohod uvedených v článku 13 nebo dohodu uvedenou v čl. 15 odst. 4.
ČLÁNEK 18
1. Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
2. Maltské znění ověří smluvní strany na základě výměny dopisů. Toto znění má stejnou platnost jako znění uvedená v odstavci 1.
NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.
Za Evropskou unii
Piet Hein Donner v.r.
ministr spravedlnosti
Nizozemského království
Za Evropské společenství
Jonathan Faull v.r.
generální tajemník sekce
pro justici a vnitro
Za Švýcarskou konfederaci
Joseph Deiss v.r.
prezident spolkové rady

PŘÍLOHA A
(Čl. 2 odst. 1)
Část 1 této přílohy se vztahuje k Schengenské dohodě z roku 1985 a k úmluvě k provedení této dohody, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, část 2 se týká listin o přistoupení a část 3 významných sekundárních schengenských aktů.
ČÁST 1
Ustanovení dohody podepsané v Schengenu dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Francouzskou republikou a Spolkovou republikou Německa o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích.
Všechna ustanovení Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi Belgickým královstvím, Francouzskou republikou, Lucemburským velkovévodstvím, Nizozemským královstvím a Spolkovou republikou Německo, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, s výjimkou těchto ustanovení:
Čl. 2 odst. 4 o kontrolách zboží
Článek 4, pokud jde o kontroly zavazadel
Čl. 10 odst. 2
Čl. 19 odst. 2
Článek 28 až 38 a související definice
Článek 60
Článek 70
Článek 74
Články 77 až 91, pokud jsou zahrnuty ve směrnici Rady 91/477/EHS ze dne 18. června 1991 o kontrole nabývání a držení zbraní
Články 120 až 125 o pohybu zboží
Články 131 až 133
Článek 134
Články 139 až 142
Závěrečný akt: prohlášení 2
Závěrečný akt: prohlášení 4, 5 a 6
Zápis
Společné prohlášení
Prohlášení ministrů a státních tajemníků
ČÁST 2
Ustanovení v listinách o přistoupení k schengenské dohodě a úmluvě, podepsané s Italskou republikou (v Paříži dne 27. listopadu 1990), Španělským královstvím a Portugalskou republikou (v Bonnu dne 25. června 1991), Řeckou republikou (v Madridu dne 6. listopadu 1992), Rakouskou republikou (v Bruselu dne 28. dubna 1995) a také s Dánským královstvím, Finskou republikou a Švédským královstvím (v Lucemburku dne 19. prosince 1996), s výjimkou těchto ustanovení:
1. Protokol, podepsaný v Paříži dne 27. listopadu 1990, o přistoupení vlády Italské republiky k Dohodě mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Francouzské republiky a Spolkové republiky Německo, o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 14. června 1985.
2. Následující ustanovení Dohody, podepsané v Paříži dne 27. listopadu 1990, o přistoupení Italské republiky k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Francouzské republiky a Spolkové republiky Německo, o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, závěrečného aktu k ní a souvisejících prohlášení:
Článek 1
Články 5 a 6
Závěrečný akt, část I
Závěrečný akt, část II, prohlášení 2 a 3
Prohlášení ministrů a státních tajemníků
3. Protokol, podepsaný v Bonnu dne 25. června 1991, o přistoupení Španělského království k dohodě mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Francouzské republiky a Spolkové republiky Německo o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 14. června 1985, pozměněné protokolem o přistoupení vlády Italské republiky, podepsaným v Paříži dne 27. listopadu 1990, a prohlášení připojená k tomuto protokolu.
4. Následující ustanovení Dohody, podepsané v Bonnu dne 25. června 1991, o přistoupení Španělského království k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Francouzské republiky a Spolkové republiky Německo, o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, ke které přistoupila dohodou podepsanou v Paříži dne 27. listopadu 1990 Italská republika, závěrečného aktu k ní a souvisejících prohlášení:
Článek 1
Články 5 a 6
Závěrečný akt, část I
Závěrečný akt, část II, prohlášení 2 a 3
Závěrečný akt, část III, prohlášení 3 a 4
Prohlášení ministrů a státních tajemníků
5. Protokol, podepsaný v Bonnu dne 25. června 1991, o přistoupení vlády Portugalské republiky k dohodě mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Francouzské republiky a Spolkové republiky Německo o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 14. června 1985, pozměněné protokolem o přistoupení vlády Italské republiky, podepsaným v Paříži dne 27. listopadu 1990, a prohlášení připojená k tomuto protokolu.
6. Následující ustanovení Dohody, podepsané v Bonnu dne 25. června 1991, o přistoupení Portugalské republiky k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Francouzské republiky a Spolkové republiky Německo, o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, ke které přistoupila dohodou podepsanou v Paříži dne 27. listopadu 1990 Italská republika, závěrečného aktu k ní a souvisejících prohlášení:
Článek 1
Články 7 a 8
Závěrečný akt, část I
Závěrečný akt, část II, prohlášení 2 a 3
Závěrečný akt, část III, prohlášení 2, 3, 4 a 5
Prohlášení ministrů a státních tajemníků
7. Protokol, podepsaný v Madridu dne 6. listopadu 1992, o přistoupení vlády Řecké republiky k Dohodě mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Francouzské republiky a Spolkové republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu 14. června 1985, pozměněné protokolem o přistoupení vlády Italské republiky, podepsaným v Paříži dne 27. listopadu 1990 a protokoly vlády Španělského království a Portugalské republiky, podepsanými v Bonnu dne 25. června 1991, a prohlášení připojená k tomuto protokolu.
8. Následující ustanovení Dohody, podepsané v Madridu dne 6. listopadu 1992, o přistoupení Řecké republiky k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Francouzské republiky a Spolkové republiky Německo o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, ke které přistoupila dohodou podepsanou v Paříži dne 27. listopadu 1990 Italská republika, a dohodami podepsanými v Bonnu dne 25. června 1991 Španělské království a Portugalská republika, závěrečného aktu k ní a souvisejících prohlášení:
Článek 1
Články 6 a 7
Závěrečný akt, část I
Závěrečný akt, část II, prohlášení 2, 3 a 4
Závěrečný akt, část III, prohlášení 1 a 3
Prohlášení ministrů a státních tajemníků
9. Protokol, podepsaný v Bruselu dne 28. dubna 1995, o přistoupení vlády Rakouské republiky k Dohodě mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Francouzské republiky a Spolkové republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 14. června 1985, pozměněné protokoly o přistoupení vlády Italské republiky, vlád Španělského království a Portugalské republiky a vlády Řecké republiky, podepsanými dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991 a 6. listopadu 1992.
10. Následující ustanovení Dohody, podepsané v Bruselu dne 28. dubna 1995, o přistoupení Rakouské republiky k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Benelux, Francouzské republiky a Spolkové republiky Německo o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, ke které přistoupily Italská republika, Španělské království a Portugalská republika a Řecká republika dohodami podepsanými dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991 a 6. listopadu 1992, a závěrečného aktu k ní:
Článek 1
Články 5 a 6
Závěrečný akt, část I
Závěrečný akt, část II, prohlášení 2
Závěrečný akt, část III
11. Protokol, podepsaný v Lucemburku dne 19. prosince 1996, o přistoupení vlády Dánského království k Dohodě o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 14. června 1985, a prohlášení připojené k tomuto protokolu.
12. Následující ustanovení Dohody, podepsané v Lucemburku dne 19. prosince 1996, o přistoupení Dánského království k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu 19. června 1990, závěrečného aktu k ní a souvisejících prohlášení:
Článek 1
Články 7 a 8
Závěrečný akt, část I
Závěrečný akt, část II, prohlášení 2
Závěrečný akt, část III
Prohlášení ministrů a státních tajemníků
13. Protokol, podepsaný v Lucemburku dne 19. prosince 1996, o přistoupení vlády Finské republiky k Dohodě o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 14. června 1985, a prohlášení připojené k tomuto protokolu.
14. Následující ustanovení Dohody, podepsané v Lucemburku dne 19. prosince 1996, o přistoupení Finské republiky k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, závěrečného aktu k ní a souvisejícího prohlášení:
Článek 1
Články 6 a 7
Závěrečný akt, část I
Závěrečný akt, část II, prohlášení 2
Závěrečný akt, část III, kromě prohlášení o Alandských ostrovech
Prohlášení ministrů a státních tajemníků
15. Protokol, podepsaný v Lucemburku dne 19. prosince 1996, o přistoupení vlády Švédského království k Dohodě o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu 14. června 1985, a prohlášení připojené k tomuto protokolu.
16. Následující ustanovení Dohody, podepsané v Lucemburku dne 19. prosince 1996, o přistoupení Švédského království k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, závěrečného aktu k ní a souvisejícího prohlášení:
Článek 1
Články 6 a 7
Závěrečný akt, část I
Závěrečný akt, část II, prohlášení 2
Závěrečný akt, část III
Prohlášení ministrů a státních tajemníků
ČÁST 3
A. Následující rozhodnutí výkonného výboru:
SCH/Com-ex (93) 10 14.12.1993Potvrzení prohlášení ministrů a státních tajemníků dne 19. června 1992 a 30. června 1993 o provedení prováděcí úmluvySCH/Com-ex (93) 14 14.12.1993Zdokonalení praktické soudní spolupráce při boji proti nedovolenému obchodu s omamnými látkamiSCH/Com-ex (93) 21 14.12.1993Prodlužování doby platnosti jednotných vízSCH/Com-ex (93) 24 14.12.1993Společné zásady pro prohlášení jednotných víz za neplatná od počátku, pro jejich zrušení nebo pro zkracování jejich doby platnostiSCH/Com-ex (94) 1 rev. 2 26.4.1994Opatření vedoucí k odstranění překážek a omezení provozu na silničních hraničních přechodech na vnitřních hranicíchSCH/Com-ex (94) 15 rev. 21.11.1994Zavedení automatizovaného postupu pro konzultaci ústředních orgánů uvedených v čl. 17 odst. 2 úmluvySCH/Com-ex (94) 16 rev. 21.11.1994Pořizování společných vstupních a výjezdních razítekSCH/Com-ex (94) 17 rev. 4 22.12.1994Zavedení a uplatňování schengenského režimu na letištích a na letištích, která nemají status mezinárodního letištěSCH/Com-ex (94) 25 22.12.1994Výměna statistických informací o udělování jednotných vízSCH/Com-ex (94) 28 rev. 22.12.1994Osvědčení pro převážení omamných a psychotropních látek podle článku 75SCH/Com-ex (94) 29 rev. 2 22.12.1994Uvedení v platnost prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě ze dne 19. června 1990SCH/Com-ex (95) PV 1 rev. (bod č.°8)Společná vízová politikaSCH/Com-ex (95) 20 rev. 2 20.12.1995Schválení dokumentu SCH/I (95) 40 rev. 6 o postupu uplatňování čl. 2 odst. 2 úmluvySCH/Com-ex (95) 21 20.12.1995Rychlá výměna statistických informací a konkrétních údajů o případných obtížích na vnějších hranicích mezi státy SchengenuSCH/Com-ex (96) 13 rev. 27.6.1996Zásady udělování schengenských víz podle čl. 30 odst. 1 písm. a) prováděcí úmluvy k Schengenské dohoděSCH/Com-ex (97) 39 rev. 15.12.1997Zásady týkající se důkazních prostředků a nepřímých důkazů v rámci dohod o zpětném přebírání mezi státy SchengenuSCH/Com-ex (98) 1 rev. 2 21.4.1998Zpráva o činnosti „task force“,SCH/Com-ex (98) 12 21.4.1998Výměna statistických údajů o udělených vízechSCH/Com-ex (98) 18 rev. 23.6.1998Opatření vůči zemím působícím obtíže při vydávání dokladů umožňujících vyhoštění z schengenského území ZPĚTNÉ PŘEBÍRÁNÍ – VÍZASCH/Com-ex (98) 19 23.6.1998Monako VÍZA – VNĚJŠÍ HRANICE – SISSCH/Com-ex (98) 21  23.6.1998Vyznačování razítek do cestovních pasů žadatelů o udělení víza VÍZASCH/Com-ex (98) 26 def. 16.9.1998Zřízení Stálého výboru pro hodnocení a provádění SchengenuSCH/Com-ex (98) 29 rev. 23.6.1998Univerzální doložka pokrývající všechny technické aspekty schengenského acquisSCH/Com-ex (98) 35 rev. 2 16.9.1998Předání Společné příručky státům ucházejícím se o vstup do EUSCH/Com-ex (98) 37 def. 2 21.10.1998Přijetí opatření k boji proti nedovolenému přistěhovalectvíSCH/Com-ex (98) 51 rev. 3  16.12.1998Přeshraniční policejní spolupráce při předcházení a odhalování trestné činnostiSCH/Com-ex (98) 52 16.12.1998Příručka přeshraniční policejní spolupráceSCH/Com-ex (98) 56 16.12.1998Příručka o dokladech, do nichž lze vyznačit vízumSCH/Com-ex (98) 57 16.12.1998Zavedení jednotného formuláře, kterým se prokazuje pozvání, závazek poskytnutí podpory nebo potvrzení o ubytováníSCH/Com-ex (98) 59 rev. 16.12.1998Koordinované nasazení poradců pro dokladySCH/Com-ex (99) 1 rev. 2 28.4.1999Schengenské normy v oblasti omamných látekSCH/Com-ex (99) 5 28.4.1999Aktualizace příručky SIRENESCH/Com-ex (99) 6 28.4.1999Schengenské acquis v odvětví telekomunikacíSCH/Com-ex (99) 7 rev. 2 28.4.1999Styční úředníciSCH/Com-ex (99) 8 rev. 2 28.4.1999Obecné zásady odměňování informátorů a agentůSCH/Com-ex (99) 10 28.4.1999Nedovolený obchod se střelnými zbraněmiSCH/Com-ex (99) 13 28.4.1999Konečné znění Společné příručky a Společné konzulární instrukce a zrušení předchozích zněníSCH/Com-ex (99) 14 28.4.1999Příručka o dokladech, do nichž lze vyznačit vízumSCH/Com-ex (99) 18 28.4.1999Zlepšení policejní spolupráce při předcházení trestným činům a při jejich odhalování
B. Následující prohlášení výkonného výboru:
ProhlášeníPředmětSCH/Com-ex (96) prohl. 5 18.4.1996Definice pojmu „cizinec“SCH/Com-ex (96) prohl. 6 rev. 2 26.6.1996Prohlášení o vydávání osobSCH/Com-ex (97) prohl. 13 rev. 2 9.2.1998Únos nezletilých osob
C. Následující rozhodnutí ústřední skupiny:
RozhodnutíPředmětSCH/C (98) 117 27.10.1998Přijetí opatření k boji proti nedovolenému přistěhovalectvíSCH/C (99) 25 22.3.1999Obecné zásady odměňování informátorů a agentů
PŘÍLOHA B
(Čl. 2 odst. 2)
Švýcarsko bude uplatňovat obsah následujících aktů ode dne stanoveného Radou v souladu s článkem 15.
Pokud k tomuto dni nevstoupí úmluva nebo protokol uvedený v aktu, který je níže označený hvězdičkou, v platnost pro všechny členské státy Evropské unie v okamžiku přijetí dotyčného aktu, bude Švýcarsko uplatňovat obsah odpovídajících ustanovení těchto nástrojů až po dni, ke kterému daná úmluva nebo protokol vstoupí v platnost pro všechny zmíněné členské státy.
– Směrnice Rady 91/477/EHS ze dne 18. června 1991 o kontrole nabývání a držení zbraní (Úř. věst. L 256, 13. 9. 1991, s. 51) a doporučení Komise 93/216/EHS ze dne 25. února 1993 o Evropském zbrojním pasu (Úř. věst. L 93, 17. 4. 1993, s. 39), ve znění doporučení Komise 96/129/ES ze dne 12. ledna 1996 (Úř. věst. L 30, 8. 2. 1996, s. 47)
– Nařízení Rady (ES) č. 1683/95 ze dne 29. května 1995, kterým se stanoví jednotný vzor víz (Úř. věst. L 164, 14. 7. 1995, s. 1), ve znění nařízení Rady (ES) č. 334/2002 ze dne 18. února 2002 (Úř. věst. L 53, 23. 2. 2002, s. 7); rozhodnutí Komise ze dne 7. února 1996 a rozhodnutí Komise ze dne 3. června 2002, kterými se stanoví další technické specifikace pro jednotný vzor víz (nezveřejněná)
– Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, 23. 11. 1995, s. 31)
– Akt Rady ze dne 29. května 2000, kterým se v souladu s článkem 34 Smlouvy o Evropské unii vypracová Úmluva o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie [ustanovení uvedená v čl. 2 odst. 1 úmluvy] (Úř. věst. C 197, 12. 7. 2000, s. 1)*
– Rozhodnutí Rady 2000/586/SVV ze dne 28. září 2000 o postupu, kterým se mění čl. 40 odst. 4 a 5, čl. 41 odst. 7 a čl. 65 odst. 2 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (Úř. věst. L 248, 3.1 0. 2000, s. 1)
– Rozhodnutí Rady 2000/645/ES ze dne 17. října 2000, kterým se opravuje schengenské acquis obsažené v rozhodnutí schengenského výkonného výboru SCH/Com-ex (94) 15 rev. (Úř. věst. L 272, 25. 10. 2000, s. 24)
– Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. L 81, 21. 3. 2001, s. 1), ve znění nařízení Rady (ES) č. 2414/2001 ze dne 7. prosince 2001 (Úř. věst. L 327, 12. 12. 2001, s. 1) a nařízení Rady (ES) č. 453/2003 ze dne 6. března 2003 (Úř. věst. L 69 ze dne 13. 3. 2003, s. 10)
– Rozhodnutí Rady 2001/329/ES ze dne 24. dubna 2001 o aktualizaci části VI a příloh 3, 6, a 13 Společné konzulární instrukce, jakož i příloh 5a, 6a a 8 Společné příručky (Úř. věst. L 116, 26. 4. 2001, s. 32)
– Nařízení Rady (ES) č. 1091/2001 ze dne 28. května 2001 o volném pohybu s dlouhodobým vízem (Úř. věst. L 150, 6. 6. 2001, s. 4)
– Rozhodnutí Rady 2001/420/ES ze dne 28. května 2001, kterým se upravují části V a VI a příloha 13 Společné konzulární instrukce o vízech a příloha 6a Společné příručky s ohledem na dlouhodobá víza platná zároveň jako víza krátkodobá (Úř. věst. L 150, 6. 6. 2001, s. 47)
– Směrnice Rady 2001/40/ES ze dne 28. května 2001 o vzájemném uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 149, 2. 6. 2001, s. 34) a rozhodnutí Rady 2004/191/ES ze dne 23. února 2004 o kritériích a praktických opatřeních k vyrovnání finančních nevyvážeností vzniklých v souvislosti s používáním směrnice 2001/40/ES o vzájemném uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 60, 27. 2. 2004, s. 55)
– Směrnice Rady 2001/51/ES ze dne 28. června 2001, kterou se doplňuje článek 26 úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 (Úř. věst. L 187, 10. 7. 2001, s. 45)
– Akt Rady ze dne 16. října 2001, kterým se v souladu s článkem 34 Smlouvy o Evropské unii vypracová protokol k Úmluvě o vzájemné pomoci ve věcech trestních mezi členskými státy Evropské unie [ustanovení uvedená v článku 15 uvedeného protokolu] (Úř. věst. C 326, 21. 11. 2001, s. 1)*
– Nařízení Rady (ES) č. 2424/2001 ze dne 6. prosince 2001 o vývoji Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (Úř. věst. L 328, 13. 12. 2001, s. 4)
– Rozhodnutí Rady 2001/886/SVV ze dne 6. prosince 2001 o vývoji Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) (Úř. věst. L 328, 13. 12. 2001, s. 1)
– Rozhodnutí Rady 2002/44/ES ze dne 20. prosince 2001, kterým se mění část VII a příloha 12 Společné konzulární instrukce a příloha 14a Společné příručky (Úř. věst. L 20, 23. 1. 2002, s. 5)
– Nařízení Rady (ES) č. 333/2002 ze dne 18. února 2002 o jednotném vzoru formulářů pro připojení víza uděleného členskými státy držitelům cestovních dokladů, které nejsou uznávány členským státem, který formulář vydal (Úř. věst. L 53, 23. 2. 2002, s. 4), a rozhodnutí Komise ze dne 12. srpna 2002, kterým se stanoví technické specifikace pro jednotný vzor formulářů pro připojení víza uděleného členskými státy držitelům cestovních dokladů, které nejsou uznávány členským státem, který formulář vydal (nezveřejněné)
– Rozhodnutí Rady 2002/352/ES ze dne 25. dubna 2002 o revizi Společné příručky (Úř. věst. L 123, 9. 5. 2002, s. 47)
- Rozhodnutí Rady 2002/354/ES ze dne 25. dubna 2002 o přizpůsobení části III a vytvoření přílohy 16 Společné konzulární instrukce (Úř. věst. L 123, 9. 5. 2002, s. 50)
– Nařízení Rady (ES) č. 1030/2002 ze dne 13. června 2002, kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí (Úř. věst. L 157, 15. 6. 2002, s. 1), a rozhodnutí Komise ze dne 14. srpna 2002, kterým se stanoví technické specifikace pro jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí (nezveřejněné)
– Rozhodnutí Rady 2002/585/ES ze dne 12. července 2002 o úpravě části III a části VIII Společné konzulární instrukce (Úř. věst. L 187, 16. 7. 2002, s. 44)
– Rozhodnutí Rady 2002/586/ES ze dne 12. července 2002, kterým se mění část VI Společné konzulární instrukce (Úř. věst. L 187, 16. 7. 2002, s. 48)
– Rozhodnutí Rady 2002/587/ES ze dne 12. července 2002 o revizi Společné příručky (Úř. věst. L 187, 16. 7. 2002, s. 50)
– Rámcové rozhodnutí Rady 2002/946/SVV ze dne 28. listopadu 2002 o posílení trestního rámce s cílem zabránit napomáhání k nepovolenému vstupu, tranzitu a pobytu (Úř. věst. L 328, 5. 12. 2002, s. 1)
– Směrnice Rady 2002/90/ES ze dne 28. listopadu 2002, kterou se definuje napomáhání k nepovolenému vstupu, přechodu a pobytu (Úř. věst. L 328, 5. 12. 2002, s. 17)
– Nařízení Rady (ES) č. 415/2003 ze dne 27. února 2003 o udělování víz na hranicích včetně udělování takových víz projíždějícím námořníkům (Úř. věst. L 64, 7. 3. 2003, s. 1)
– Ustanovení Úmluvy o zjednodušeném postupu vydávání mezi členskými státy Evropské unie z roku 1995 (Úř. věst. C 78, 30. 3. 1995, s. 2) a Úmluvy o vydávání mezi členskými státy Evropské unie z roku 1996 (Úř. věst. C 313, 23. 10. 1996, s. 12) uvedená v rozhodnutí Rady 2003/169/SVV ze dne 27. února 2003, kterým se určuje, která ustanovení Úmluvy o zjednodušeném postupu vydávání mezi členskými státy Evropské unie z roku 1995 a Úmluvy o vydávání mezi členskými státy Evropské unie z roku 1996 rozvíjejí schengenské acquis v souladu s Dohodou o přidružení Islandské republiky a Norského království k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (Úř. věst. L 67, 12. 3. 2003, s. 25)*
– Rozhodnutí Rady 2003/170/SVV ze dne 27. února 2003 o společném využívání styčných důstojníků vyslaných do zahraničí donucovacími orgány členských států [s výjimkou článku 8] (Úř. věst. L 67, 12. 3. 2003, s. 27)
– Nařízení Rady (ES) č. 693/2003 ze dne 14. dubna 2003 o zavedení dokladu k usnadnění průjezdu (FTD) a dokladu k usnadnění průjezdu po železnici (FRTD) a o změně Společné konzulární instrukce a Společné příručky (Úř. věst. L 99, 17. 4. 2003, s. 8)
– Nařízení Rady (ES) č. 694/2003 ze dne 14. dubna 2003 o jednotném vzoru dokladu k usnadnění průjezdu (FTD) a dokladu k usnadnění průjezdu po železnici (FRTD) stanovených nařízením (ES) č. 693/2003 (Úř. věst. L 99, 17. 4. 2003, s. 15)
– Rozhodnutí Rady 2003/454/ES ze dne 13. června 2003, kterým se mění příloha 12 Společné konzulární instrukce a příloha 14a Společné příručky ohledně vízových poplatků (Úř. věst. L 152, 20. 6. 2003, s. 82)
– Nařízení Rady (ES) č. 1295/2003 ze dne 15. července 2003 o opatřeních k usnadnění postupů pro podávání žádostí o víza a udělování víz pro členy olympijské rodiny, kteří se účastní olympijských nebo paralympijských her 2004 v Aténách (Úř. věst. L 183, 22. 7. 2003, s. 1)
– Rozhodnutí Rady 2003/585/ES ze dne 28. července 2003, kterým se mění příloha 2 přehled A Společné konzulární instrukce a příloha 5 přehled A Společné příručky o vízové povinnosti držitelů pákistánských diplomatických pasů (Úř. věst. L 198, 6. 8. 2003, s. 13)
– Rozhodnutí Rady 2003/586/ES ze dne 28. července 2003 o změně přílohy 3 části I Společné konzulární instrukce a přílohy 5a části I Společné příručky o státních příslušnících třetích zemí podléhajících povinnosti letištních průjezdních víz (Úř. věst. L 198, 6. 8. 2003, s. 15)
– Rozhodnutí Rady 2003/725/SVV ze dne 2. října 2003, kterým se mění čl. 40 odst. 1 a 7 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (Úř. věst. L 260, 11. 10. 2003, s. 37)
– Směrnice Rady 2003/110/ES ze dne 25. listopadu 2003 o pomoci při tranzitu za účelem vyhoštění leteckou cestou (Úř. věst. L 321, 6. 12. 2003, s. 26)
– Rozhodnutí Rady 2004/14/ES ze dne 22. prosince 2003, kterým se mění třetí pododstavec (základní kritéria pro posouzení žádostí) části V Společné konzulární instrukce (Úř. věst. L 5, 9. 1. 2004, s. 74)
– Rozhodnutí Rady 2004/15/ES ze dne 22. prosince 2003, kterým se mění bod 1.2 části II Společné konzulární instrukce a vypracovává její nová příloha (Úř. věst. L 5, 9. 1. 2004, s. 76)
– Rozhodnutí Rady 2004/17/ES ze dne 22. prosince 2003, kterým se mění část V bod 1.4 Společné konzulární instrukce a část I bod 4.1.2 Společné příručky, s ohledem na zařazení požadavku na doklad o uzavření cestovního zdravotního pojištění mezi doklady pro udělení jednotného vstupního víza (Úř. věst. L 5, 9. 1. 2004, s. 79)
– Nařízení Rady (ES) č. 377/2004 ze dne 19. února 2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví (Úř. věst. L 64, 2. 3. 2004, s. 1)
– Rozhodnutí Rady 2004/466/ES ze dne 29. dubna 2004, kterým se mění Společná příručka s cílem zahrnout ustanovení o cílených kontrolách doprovázených nezletilých osob na hranicích (Úř. věst. L 157, 30. 4. 2004, s. 136)
– Oprava rozhodnutí Rady 2004/466/ES ze dne 29. dubna 2004, kterým se mění Společná příručka s cílem zahrnout ustanovení o cílených kontrolách doprovázených nezletilých osob na hranicích (Úř. věst. L 195, 2. 6. 2004, s. 76.)
– Nařízení Rady (ES) č. 871/2004 ze dne 29. dubna 2004 o zavedení některých nových funkcí Schengenského informačního systému, také se zřetelem k boji proti terorismu (Úř. věst. L 162, 30. 4. 2004, s. 29)
– Směrnice Rady 2004/82/ES ze dne 29. dubna 2004 o povinnosti přepravců sdělovat údaje o přepravovaných osobách (Úř. věst. L 261, 6. 8. 2004, s. 24)
– Rozhodnutí Rady 2004/573/EHS ze dne 29. dubna 2004 o organizaci společných letů z území dvou nebo více členských států k navrácení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou na území dvou nebo více členských států předmětem opatření k navrácení (Úř. věst. L 261, 6. 8. 2004, s. 28)
– Rozhodnutí Rady 2004/574/ES ze dne 29. dubna 2004, kterým se mění Společná příručka (Úř. věst. L 261, 6. 8. 2004, s. 36)
– Rozhodnutí Rady 2004/581/ES ze dne 29. dubna 2004 o stanovení minimálních údajů, které mají být uváděny na informativních tabulích, umístěných v místech přechodu vnějších hranic (Úř. věst. L 261, 6. 8. 2004, s. 119)
– Rozhodnutí Rady 2004/512/ES ze dne 8. června 2004, kterým se zřizuje Vízový informační systém (VIS) (Úř. věst. L 213, 15. 6. 2004, s. 5)
ZÁVĚREČNÝ AKT
Zplnomocnění zástupci přijali následující společná prohlášení, připojená k tomuto závěrečnému aktu:
1. Společné prohlášení smluvních stran o parlamentní konzultaci
2. Společné prohlášení smluvních stran o vnějších vztazích
3. Společné prohlášení smluvních stran k čl. 23 odst. 7 Úmluvy ze dne 29. května 2000 o vzájemné pomoci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie
Zplnomocnění zástupci rovněž vzali na vědomí následující prohlášení, připojená k tomuto závěrečnému aktu:
1. Prohlášení Švýcarska o vzájemné pomoci v trestních věcech
2. Prohlášení Švýcarska k čl. 7 odst. 2 písm. b) o lhůtě pro přijetí dalšího rozvoje schengenského acquis
3. Prohlášení Švýcarska o provádění Evropské úmluvy o vzájemné pomoci v trestních věcech a Evropské úmluvy o vydávání
4. Prohlášení Evropské komise o předávání návrhů
5. Prohlášení Evropské komise o výborech, které jsou nápomocny Evropské komisi při výkonu jejích výkonných pravomocí
V Lucemburku dne dvacátého šestého října dva tisíce čtyři.
Za Evropskou unii
Piet Hein Donner v.r.
ministr spravedlnosti
Nizozemského království
Za Evropské společenství
Jonathan Faull v.r.
generální tajemník sekce
pro justici a vnitro
Za Švýcarskou konfederaci
Joseph Deiss v.r.
prezident spolkové rady

SPOLEČNÁ PROHLÁŠENÍ SMLUVNÍCH STRAN
SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
SMLUVNÍCH STRAN O PARLAMENTNÍ KONZULTACI
Smluvní strany považují za vhodné, aby otázky, na něž se vztahuje tato dohoda, byly projednávány při meziparlamentních jednáních mezi Evropským parlamentem a Švýcarskem.
SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
SMLUVNÍCH STRAN O VNĚJŠÍCH VZTAZÍCH
Smluvní strany se dohodly, že se Evropské společenství zavazuje k podněcování třetích zemí nebo mezinárodních organizací, se kterými uzavřelo dohody v oblasti spojené se schengenskou spoluprací, uzavřít obdobné dohody se Švýcarskou konfederací, aniž je dotčena její pravomoc k uzavírání takových dohod.
SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
SMLUVNÍCH STRAN K ČL. 23 ODST. 7 ÚMLUVY ZE DNE 29. KVĚTNA 2000 
O VZÁJEMNÉ POMOCI V TRESTNÍCH VĚCECH MEZI ČLENSKÝMI STÁTY 
EVROPSKÉ UNIE
Smluvní strany se dohodly, že Švýcarsko může s výhradou čl. 23 odst. 1 písm. c) Úmluvy o vzájemné právní pomoci ve věcech trestních mezi členskými státy Evropské unie podle konkrétního případu požadovat, aby v případě, že příslušný členský stát nezískal svolení dané osoby, mohly být osobní údaje používány k účelům podle čl. 23 odst. 1 písm. a) a b) uvedené úmluvy pouze s předchozím souhlasem Švýcarska v řízeních, pro která by mohlo odmítnout nebo omezit předávání nebo využívání osobních údajů podle ustanovení této úmluvy nebo aktů uvedených v článku 1 této úmluvy.
Pokud v daném případě Švýcarsko odmítne vyhovět žádosti členského státu na základě výše uvedených ustanovení, musí své rozhodnutí písemně odůvodnit.
JINÁ PROHLÁŠENÍ
PROHLÁŠENÍ ŠVÝCARSKA
O VZÁJEMNÉ POMOCI V TRESTNÍCH VĚCECH
Švýcarsko prohlašuje, že porušení daňových předpisů v oblasti přímého zdanění stíhaná švýcarskými orgány nemohou být v okamžiku vstupu této dohody v platnost podnětem k postihu před příslušným soudem, zejména v trestních věcech.
PROHLÁŠENÍ ŠVÝCARSKA
K ČL. 7 ODST. 2 PÍSM. B) O LHŮTĚ PŘIJETÍ DALŠÍHO ROZVOJE 
SCHENGENSKÉHO ACQUIS
Maximální dvouletá lhůta uvedená v čl. 7 odst. 2 písm. b) zahrnuje jak schválení, tak provedení aktu nebo opatření. Obsahuje tyto fáze:
– přípravná fáze,
– parlamentní jednání,
– lhůta pro referendum (100 dní od vyhlášení aktu) a popřípadě
– referendum (uspořádání a hlasování).
Federální rada bezodkladně informuje Radu a Komisi o provedení každé fáze.
Federální rada se zavazuje využít všechny prostředky, aby bylo zajištěno, že jednotlivé výše uvedené fáze budou probíhat co nejrychleji.
PROHLÁŠENÍ ŠVÝCARSKA
O PROVÁDĚNÍ EVROPSKÉ ÚMLUVY O VZÁJEMNÉ POMOCI V TRESTNÍCH VĚCECH
A EVROPSKÉ ÚMLUVY O VYDÁVÁNÍ
Švýcarsko se zavazuje vzdát se využívání svých výhrad a prohlášení doprovázejících schválení Evropské úmluvy o vydávání ze dne 13. prosince 1957 a Evropské úmluvy o vzájemné právní pomoci ze dne 20. dubna 1959, pokud jsou neslučitelné s touto dohodou.
PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉ KOMISE
O PŘEDÁVÁNÍ NÁVRHŮ
Komise při předávání návrhů vztahujících se k této dohodě Radě Evropské unie a Evropskému parlamentu předá jejich opisy Švýcarsku.
PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉ KOMISE
O VÝBORECH, KTERÉ JSOU NÁPOMOCNY EVROPSKÉ KOMISI PŘI VÝKONU
JEJÍCH VÝKONNÝCH PRAVOMOCÍ
V současnosti jsou Evropské komisi mimo výbor zřízený článkem 31 směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů při výkonu jejích výkonných pravomocí v oblasti provádění, uplatňování a rozvoje schengenského acquis nápomocny
– výbor zřízený článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 1683/95 za dne 29. května 1995, kterým se stanoví jednotný vzor víz („Výbor pro víza“) a
– výbor zřízený článkem 5 rozhodnutí Rady ze dne 6. prosince 2001 (2001/886/SVV) a článkem 5 nařízení Rady (ES) č. 2424/2001 ze dne 6. prosince 2001, které se týkají vývoje Schengenského informačního systému druhé generace (SIS II) („Výbor pro SIS II“).

DOHODA
VE FORMĚ VÝMĚNY DOPISŮ
MEZI RADOU EVROPSKÉ UNIE
A ŠVÝCARSKOU KONFEDERACÍ
O VÝBORECH, KTERÉ JSOU NÁPOMOCNY EVROPSKÉ KOMISI
PŘI VÝKONU JEJÍCH VÝKONNÝCH PRAVOMOCÍ
A. Dopis Evropského společenství
Vážený pane,
Rada se odvolává na jednání týkající se Dohody o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis a vzala na vědomí požadavek vyjádřený Švýcarskou konfederací v duchu její účasti v rozhodovacím procesu v oblastech, na které se vztahuje dohoda, a s cílem podpořit řádné fungování dohody, aby byla zcela přidružena k práci výborů, které jsou nápomocny Evropské komisi při výkonu jejích výkonných pravomocí.
Rada poznamenává, že pokud budou takové postupy použity v oblastech, na které se vztahuje dohoda, bude skutečně vhodné přidružit Švýcarskou konfederaci k práci těchto výborů, zejména aby bylo zajištěno, že pro dotyčné akty nebo opatření budou používány postupy dohody, aby se tak mohly stát pro Švýcarskou konfederaci závazné.
Evropské společenství se zavazuje sjednat vhodná ujednání pro přidružení Švýcarské konfederace k práci výborů.
Pokud se jedná o směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob z hlediska v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů,
– zajistí Evropská komise odborníkům ze Švýcarské konfederace co nejširší účast, pokud se bude konkrétní bod týkat uplatňování schengenského acquis a výhradně k takovému bodu, na přípravě předloh opatření, které se následně předkládají výboru zřízenému článkem 31 uvedené směrnice, který je nápomocen Evropské komisi při výkonu jejích výkonných pravomocí. Evropská komise v průběhu vypracování svých návrhů konzultuje odborníky Švýcarské konfederace stejným způsobem, jako konzultuje odborníky z členských států;
– Švýcarská konfederace může v souladu s čl. 29 odst. 2 druhým pododstavcem uvedené směrnice jmenovat osobu, která zastupuje kontrolní orgán nebo orgány určené Švýcarskou konfederací, aby se jako pozorovatel bez hlasovacího práva účastnila schůzí skupiny zabývající se ochranou fyzických osob z hlediska nakládání s osobními údaji. Tato účast bude probíhat na základě pozvání pro jednotlivé případy, pokud se bude některý konkrétní bod týkat uplatňování schengenského acquis a výhradně k takovému bodu.
Byl bych Vám zavázán, kdybyste mi potvrdil souhlas Vaší vlády s obsahem tohoto dopisu.
Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.
B. Odpověď Švýcarské konfederace
Vážený pane,
Mám tu čest potvrdit, že jsem obdržel dopis, který jste mi laskavě zaslal dne ... a jehož obsah je následující:

„Rada se odvolává na jednání týkající se Dohody o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis a vzala na vědomí požadavek vyjádřený Švýcarskou konfederací v duchu její účasti v rozhodovacím procesu v oblastech, na které se vztahuje dohoda, a s cílem podpořit řádné fungování dohody, aby byla zcela přidružena k práci výborů, které jsou nápomocny Evropské komisi při výkonu jejích výkonných pravomocí.
Rada poznamenává, že pokud budou takové postupy použity v oblastech, na které se vztahuje dohoda, bude skutečně vhodné přidružit Švýcarskou konfederaci k práci těchto výborů, zejména aby bylo zajištěno, že pro dotyčné akty nebo opatření budou používány postupy dohody, aby se tak mohly stát pro Švýcarskou konfederaci závazné.
Evropské společenství se zavazuje sjednat vhodná ujednání pro přidružení Švýcarské konfederace k práci výborů.
Pokud se jedná o směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob z hlediska v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů,
– zajistí Evropská komise odborníkům ze Švýcarské konfederace co nejširší účast, pokud se bude konkrétní bod týkat uplatňování schengenského acquis a výhradně k takovému bodu, na přípravě předloh opatření, které se následně předkládají výboru zřízenému článkem 31 uvedené směrnice, který je nápomocen Evropské komisi při výkonu jejích výkonných pravomocí. Evropská komise v průběhu vypracování svých návrhů konzultuje odborníky Švýcarské konfederace stejným způsobem, jako konzultuje odborníky z členských států;
– Švýcarská konfederace může v souladu s čl. 29 odst. 2 druhým pododstavcem uvedené směrnice jmenovat osobu, která zastupuje kontrolní orgán nebo orgány určené Švýcarskou konfederací, aby se jako pozorovatel bez hlasovacího práva účastnila schůzí skupiny zabývající se ochranou fyzických osob z hlediska nakládání s osobními údaji. Tato účast bude probíhat na základě pozvání pro jednotlivé případy, pokud se bude některý konkrétní bod týkat uplatňování schengenského acquis a výhradně k takovému bodu.
Byl bych Vám zavázán, kdybyste mi potvrdil souhlas Vaší vlády s obsahem tohoto dopisu.“
Mám tu čest sdělit Vám souhlas švýcarské Federální rady s obsahem tohoto dopisu.
Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.

SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
O SPOLEČNÝCH SCHŮZÍCH SMÍŠENÝCH VÝBORŮ
Delegace zastupující vlády členských států Evropské unie,
delegace Evropské komise,
delegace zastupující vlády Islandské republiky a Norského království,
delegace zastupující vládu Švýcarské konfederace
– se rozhodly pořádat schůze smíšených výborů zřízených dohodou o přidružení Islandu a Norska k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis na jedné straně a dohodou o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis na druhé straně společně, bez ohledu na úroveň schůze;
– shledávají, že společné konání těchto schůzí vyžaduje pragmatické ujednání o předsedání těmto schůzím v případech, když mají toto předsednictví vykonávat přidružené státy podle Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis nebo Dohody uzavřené Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis;
– berou na vědomí, že přidružené země vyslovily přání postoupit podle potřeby výkon svého předsednictví a rotovat je mezi sebou v abecedním pořadí podle názvu od okamžiku, kdy vstoupí v platnost Dohoda mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.

1) Úř. věst. L 176, 10. 7. 1999, s. 36.
2) Úř. věst. L 131, 1. 6. 2000, s. 43 a Úř. věst. L 64, 7. 3. 2002, s. 20.