14/1951 Sb.
Nařízení o odměnách funkcionářů národních výborů

14.
Vládní nařízení
ze dne 20. února 1951
o odměnách funkcionářů národních výborů.
Vláda republiky Československé nařizuje podle § 12 odst. 2 zákona č. 235/1948 Sb., o úpravě některých poměrů členů národních výborů a členů jejich složek:

§ 1.
Hmotné zabezpečení funkcionářů národních výborů.
(1) Aby zástupci lidu v národních výborech mohli vykonávat funkce, k nimž je lid povolal, aniž by to pro ně znamenalo hmotnou újmu, zabezpečila jim lidově demokratická republika zákonem č. 235/1948 Sb. nárok na náhradu skutečných výdajů, které jim vzniknou v souvislosti s výkonem funkce, a nárok na náhradu za újmu na výdělku, kterou utrpí ztrátou času při výkonu funkce.
(2) Předsedům, jejich náměstkům a referentům národních výborů (dále jen „funkcionáři národních výborů“) přísluší náhrada za újmu na výdělku zásadně jako odměna za výkon funkce, v níž je zčásti zhodnocena i práce vykonávaná ve prospěch celku.
§ 2.
Roční úhrny odměn.
(1) Velikostní skupiny národních výborů a nejvyšší částky úhrnu odměn se určují takto:
Ve velikostní skupinědo které náležejísmí úhrn odměn za výkon funkcí činiti ročně nejvýšeImístní národní výbory obcí do 1.000 obyvatel24.000 KčsIImístní národní výbory obcí nad 1.000 do 3.000 obyvatel40.000 KčsIIImístní národní výbory obcí nad 3.000 do 5.000 obyvatel80.000 KčsIVmístní národní výbory obcí nad 5.000 do 10.000 obyvatel130.000 KčsVmístní národní výbory obcí s více než 10.000 obyvateli300.000 KčsVIokresní národní výbory a obvodní národní výbory v Praze800.000 KčsVIIjednotné národní výbory960.000 KčsVIIIkrajské národní výbory ústřední národní výbor v Brně a v Bratislavě, jednotný národní výbor v Ostravě1,800.000 KčsIXústřední národní výbor hlavního města Prahy3,500.000 Kčs
(2) Ministerstvo vnitra stanoví v dohodě s ministerstvem financí, jaké nejvyšší odměny za výkon funkce mohou být přiznávány jednotlivým funkcionářům národních výborů, kteří mají úplnou neplacenou dovolenou pro výkon funkce, nebo kterým výkon funkce jinak zabraňuje, aby mohli vykonávat své pravidelné zaměstnání.
(3) Podle částek stanovených jako odměny za výkon funkce podle odstavce 2 budou pak přiměřeně stanoveny i odměny za výkon funkce těch funkcionářů, kteří pro výkon funkce nemají ze svého zaměstnání žádnou nebo mají jen částečnou neplacenou dovolenou.
§ 3.
Odměny funkcionářů obvodních rad.
(1) V úhrnech odměn stanovených pro ústřední a jednotné národní výbory jsou zahrnuty i odměny funkcionářů obvodních rad. Návrh na odměny těchto funkcionářů je proto součástí návrhu na odměny funkcionářů příslušného ústředního nebo jednotného národního výboru.
(2) Pokud by odměny funkcionářů obvodních rad vyčerpaly více než jednu čtvrtinu úhrnu odměn stanoveného pro ústřední nebo jednotný národní výbor, zvýší ministerstvo vnitra v dohodě s ministerstvem financí zpravidla tento úhrn.
§ 4.
Řízení o odměnách.
(1) Návrh na odměny jednotlivých funkcionářů (dále jen „návrh“) vypracuje národní výbor, o jehož funkcionáře jde.
(2) Návrh musí obsahovat také rozhodnutí o tom, kteří referenti budou nuceni vykonávat funkci místo svého pravidelného zaměstnání, kteří vystačí jen s částečnou neplacenou dovolenou ze svého pravidelného zaměstnání, a konečně kteří budou moci vykonávat funkci vedle svého zaměstnání. Obdobně stanoví návrh, kolik času budou nuceni věnovat výkonu funkce funkcionáři z řad osob samostatně výdělečně činných.
(3) Návrh projedná rada národního výboru a předloží jej s odůvodněním nadřízenému národnímu výboru ke schválení. Návrh na odměny funkcionářů krajských národních výborů a ústředního národního výboru hlavního města Prahy schvaluje ministerstvo vnitra v dohodě s ministerstvem financí.
(4) Při schvalování návrhů zkoumají nadřízené národní výbory (úřady) zejména:
a) zda byly správně zhodnoceny úkoly jednotlivých referátů pro příští období a podle toho správně plánována zaměstnanost referentů,
b) zda úhrn navrhovaných odměn není vyšší, nežli je plánováno pro velikostní skupinu, do které národní výbory patří,
c) zda nejsou neodůvodněné rozdíly mezi odměnami národních výborů téže velikostní skupiny.
(5) Při schvalování odměn funkcionářů místních národních výborů dbají okresní národní výbory toho, aby odměny pro jednotlivé funkcionáře nebyly stanoveny paušálně bez ohledu na to, jaké práce funkcionář pro místní národní výbor skutečně vykonává.
(6) Ukáže-li se, že návrh byl správně sestaven, že však vzhledem ke zvláštním okolnostem není možno dodržet úhrn odměn stanovený pro velikostní skupinu, může ministerstvo vnitra v dohodě s ministerstvem financí povolit překročení tohoto úhrnu.
§ 5.
Mimořádná náhrada za újmu na výdělku.
Funkcionářům místních národních výborů může být v jednotlivých případech přiznána náhrada za újmu na výdělku jako náhrada za ztrátu času, jestliže tato újma značně převyšuje odměnu za výkon funkce a jestliže nejde o ztrátu času spojenou s účastí na schůzích místního národního výboru a jeho složek.
Závěrečná ustanovení.
§ 6.
Vládní nařízení č. 304/1948 Sb., o odměnách členů národních výborů, se zrušuje.
§ 7.
Toto nařízení nabývá účinnosti dnem 1. ledna 1951; provede je ministr vnitra v dohodě s ministrem financí.

Zápotocký v. r.
Nosek v. r.