65/1963 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Nizzské dohodě o mezinárodním třídění výrobků a služeb, na něž se vztahují tovární a obchodní známky, podepsané dne 15. června 1957

65.
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 12. srpna 1963
o Nizzské dohodě o mezinárodním třídění výrobků a služeb, na něž se vztahují tovární a obchodní známky, podepsané dne 15. června 1957

Dne 15. června 1957 byla v Nizze podepsána Dohoda o mezinárodním třídění výrobků a služeb, na něž se vztahují tovární a obchodní známky.
Ratifikační listina Československé socialistické republiky k této Dohodě byla uložena u francouzské vlády dne 21. října 1960.
Podle svého článku 7 vstoupila Dohoda pro Československou socialistickou republiku v platnost dnem 8. dubna 1961.
Český překlad Dohody se vyhlašuje současně.

První náměstek ministra:
dr. Gregor v. r.


NIZZSKÁ DOHODA
o mezinárodním třídění výrobků a služeb, na něž se vztahují tovární a obchodní známky podepsaná dne 15. června 1957
Článek 1
1. Země, ve kterých platí tato Dohoda, tvoří zvláštní Unii.
2. Přijímají pro účely zápisu známek stejné třídění výrobků a služeb.
3. Toto třídění tvoří:
a) seznam tříd,
b) abecední seznam výrobků a služeb s vyznačením tříd, do nichž jsou zařazeny.
4. Seznam tříd a abecední seznam výrobků jsou totožné se seznamy, které vydal Mezinárodní úřad na ochranu průmyslového vlastnictví v roce 1935.
5. Seznam tříd a abecední seznam výrobků a služeb mohou být měněny a doplňovány výborem expertů, který je ustaven podle článku 3 této Dohody, a podle řízení předepsaného tímto článkem.
6. Třídění bude sepsáno ve francouzském jazyce a na žádost každé smluvní země a v dohodě s příslušným národním úřadem může Mezinárodní úřad uveřejnit úřední překlad v jejím jazyce. V každém překladu seznamu výrobků a služeb bude uvedeno u každého výrobku nebo služby vedle vlastního pořadového čísla abecedního výpočtu v příslušném jazyce ještě odpovídající pořadové číslo uvedené v seznamu francouzském.
Článek 2
1. S výhradou závazků uložených touto Dohodou bude dosah mezinárodního třídění takový, jaký mu bude propůjčen každou smluvní zemí. Mezinárodní třídění zejména nezavazuje smluvní země ani pokud jde o posouzení rozsahu ochrany známky, ani pokud jde o uznání známek služeb.
2. Každá smluvní země si vyhrazuje právo použít mezinárodního třídění výrobků a služeb jako systému hlavního nebo jako systému pomocného.
3. Úřady smluvních zemí budou uvádět v úředních listinách a publikacích o zápisech známek čísla tříd mezinárodního třídění, do nichž náleží výrobky nebo služby, pro něž se známka zapisuje.
4. Skutečnost, že některý název je uveden v abecedním seznamu výrobků a služeb, se nijak nedotýká práv, která by se mohla pojit k tomuto názvu.
Článek 3
1. U Mezinárodního úřadu se ustavuje výbor expertů, který je pověřen, aby rozhodoval o všech změnách nebo o všech doplňcích mezinárodního třídění výrobků a služeb. Každá smluvní země bude zastoupena ve výboru expertů, který se řídí vnitřním řádem přijatým většinou zastupovaných zemí. Mezinárodní úřad je ve výboru zastoupen.
2. Návrhy na změnu nebo doplněk musí být zasílány úřady smluvních zemí Mezinárodnímu úřadu, který je předá členům výboru expertů nejdéle dva měsíce před jeho zasedáním, na němž budou tyto návrhy zkoumány.
3. Rozhodnutí výboru o změnách třídění jsou přijímána jednomyslným souhlasem smluvních zemí. Za změnu se považuje každý převod výrobku z jedné třídy do druhé nebo každé vytvoření nové třídy způsobující takový převod.
4. Rozhodnutí výboru o doplňcích třídění jsou přijímána prostou většinou smluvních zemí.
5. Experti mohou oznámit svůj názor písemně nebo převést své oprávnění na experta jiné země.
6. V případě, že by některá země neustanovila experta, aby ji zastupoval, jakož i v případě, že by ustanovený expert neoznámil své stanovisko ve lhůtě, kterou určí vnitřní řád, bude se mít za to, že dotyčná země přijímá rozhodnutí výboru.
Článek 4
1. Každou změnu nebo doplněk, o nichž rozhodl výbor expertů, oznámí Mezinárodní úřad úřadům smluvních zemí.
Rozhodnutí týkající se doplňků nabudou účinnosti v okamžiku převzetí jejich oznámení a rozhodnutí týkající se změn ve lhůtě šesti měsíců ode dne zaslání jejich oznámení.
2. Mezinárodní úřad jako depozitář třídění výrobků a služeb včleňuje do něho změny a doplňky, které nabyly účinnosti. Tyto změny a doplňky jsou uveřejňovány v obou periodických časopisech „La Propriété industrielle“ a „Les Marques internationales“.
Článek 5
1. Výlohy, které Mezinárodní úřad převezme v souvislosti s prováděním této Dohody, ponesou společně smluvní země za podmínek stanovených článkem 13, odstavci 8, 9 a 10 Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví. Tyto výlohy nesmějí až do nového rozhodnutí překročit částku 40 000 zlatých franků ročně.*)
2. Do výloh podle článku 5 odstavce 1 nejsou pojaty výdaje spojené s pracemi konferencí zmocněných zástupců, ani výdaje, které mohou být vynaloženy na zvláštní práce nebo publikace učiněné podle rozhodnutí některé konference. Tyto výdaje, jejichž roční výše nesmí překročit částku 10 000 zlatých franků,*) ponesou společně smluvní země za podmínek stanovených podle shora uvedeného odstavce 1.
3. Výše výloh podle odstavců 1 a 2 může být v případě potřeby zvýšena na základě rozhodnutí smluvních zemí nebo některé konference podle článku 8; taková rozhodnutí budou platná za podmínky, že k nim přistoupí čtyři pětiny smluvních zemí.
Článek 6
1. Tato Dohoda bude ratifikována a ratifikační listiny budou uloženy v Paříži nejpozději dne 31. prosince 1961. Tyto ratifikace se svými daty a všemi prohlášeními, jež by mohly být k nim připojeny, oznámí vláda Francouzské republiky vládám ostatních smluvních zemí.
2. Země Unie na ochranu průmyslového vlastnictví, které tuto Dohodu nepodepsaly za podmínek uvedených v článku 11 odstavci 2, budou moci, požádají-li o to, přistoupit k ní za podmínek předepsaných článkem 16 Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví.
3. Země, jejichž ratifikační listiny nebyly uloženy ve lhůtě uvedené v odstavci 1, budou moci k ní přistoupit podle ustanovení článku 16 Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví.
Článek 7
Tato Dohoda nabude účinnosti mezi zeměmi, které ji ratifikovaly nebo které k ní přistoupily, za měsíc po dni, kdy byly uloženy ratifikační listiny nebo oznámeny přístupy nejméně deseti zemí. Dohoda bude mít tutéž platnost a totéž trvání jako Pařížská úmluva na ochranu průmyslového vlastnictví.
Článek 8
1. Tato Dohoda bude podrobována periodickým revizím za tím účelem, aby byla do ní včleňována žádoucí zlepšení.
2. Každá z těchto revizí bude předmětem jednání konference, která se bude konat v jedné ze smluvních zemí za účasti zástupců těchto zemí.
3. Úřad země, kde bude zasedat konference, připraví práci této konference za pomoci Mezinárodního úřadu.
4. Ředitel Mezinárodního úřadu bude přítomen na zasedáních konferencí a zúčastní se jednání bez hlasovacího práva.
Článek 9
1. Každá smluvní země může tuto Dohodu vypovědět písemným oznámením, které zašle vládě Švýcarské konfederace.
2. Tato výpověď, kterou uvedená vláda oznámí všem ostatním smluvním zemím, nabude účinnosti jedině vůči zemi, která ji dala a teprve po uplynutí dvanácti měsíců od převzetí oznámení o výpovědi zaslaného vládě Švýcarské konfederace, při čemž Dohoda zůstává účinná pro ostatní smluvní země.
Článek 10
Pro tuto Dohodu platí ustanovení článku 16 bis Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví.
Článek 11
1. Tato Dohoda bude podepsána v jediném vyhotovení, které bude uloženo v archivech ministerstva zahraničních věcí Francouzské republiky. Ověřený opis bude odevzdán diplomatickou cestou vládám všech smluvních zemí.
2. Zůstane otevřena k podpisu členským zemím Unie na ochranu průmyslového vlastnictví do 31. prosince 1958 nebo do nabytí své účinnosti, jestliže k němu dojde před tímto dnem.
Na důkaz toho podepsaní zmocněnci tuto Dohodu podepsali.
Dáno v Nizze v jediném vyhotovení dne 15. června 1957.

*) Touto peněžní jednotkou je frank o 100 centimech, o váze 10/31 gramů a o ryzosti 0,900.