470/1950 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva vnitra, kterou se vydávají směrnice o společném používání zaměstnanců místními národními výbory.

470.
VYHLÁŠKA
ministerstva vnitra
ze dne 18. července 1950,
kterou se vydávají směrnice o společném používání zaměstnanců místními národními výbory.

Vládní nařízení č. 14/1950 Sb., o organisaci místních národních výborů (dále jen „nařízení“), vytváří předpoklady pro to, aby místní národní výbory se staly skutečnými představiteli a mluvčími lidu svého územního obvodu a tak mohly dobře plnit úkoly spojené s budováním socialismu, zvláště na vesnici.
Důležitým předpokladem pro to je stále těsnější spolupráce místních národních výborů se všemi pracujícími a získání co největšího počtu z nich pro trvalou a činnou účast na práci místního národního výboru.
Tak získají především místní národní výbory možnost, aby spojením s pracujícími nejrůznějších povolání mohly zvládnout všechny velké úkoly, před kterými se octnou, bez byrokratického aparátu a uvést postupně v život zásadu, že lid si zákony nejen svými zástupci sám dává, ale také je i sám uskutečňuje.
I.
Potřeba zaměstnanců u místních národních výborů je rámově upravena plánem pracovních sil pro místní národní výbory. Tento plán určuje, kolík zaměstnanců a jaké kvalifikace může být místnímu národnímu výboru určitého typu přiděleno.
U místních národních výborů nejmenších obcí počítá plán pracovních sil s tím, že veškeré práce stačí obstarat funkcionáři místních národních výborů sami anebo jen za pomoci neplně zaměstnaných zaměstnanců.
Z toho vyplývá, že sdružování místních národních výborů ke společnému používání zaměstnanců bude vždy zjevem pouze výjimečným a ne zcela trvalé povahy a že jeho důsledkem nesmí být rozmnožování stálých a plně zaměstnaných zaměstnanců u místních národních výborů.
Sdružení místních národních výborů ke společnému používání zaměstnanců vznikne:
1. souhlasnými usneseními plenárních zasedání místních národních výborů, které schválí okresní národní výbor (dobrovolné sdružení);
2. rozhodnutím krajského národního výboru (sdružení nucená);
3. vzniklo již tam, kde již v den účinnosti nařízení místní národní výbory používaly společně jednoho nebo několika zaměstnanců (sdružení vzniklé ze zákona).
II.
1. Dobrovolné sdružení:
Podle § 17 nařízení „mohou se místní národní výbory sdružit souhlasnými usneseními svých plenárních zasedání, která schválí okresní národní výbor, ke společnému obstarávání některých záležitostí nebo k sledování společných zájmů nebo k provádění určitých úkolů nebo služeb“.
Cílem tohoto sdružení může být i vytvoření předpokladů pro používání společných zaměstnanců k obstarávání administrativních prací sdružených místních národních výborů.
Může při tom jít o obstarávání všech administrativních prací nebo pouze prací zvlášť obtížných (vyžadujících zvláště mnoho času nebo zvláštní kvalifikace). Může také jíti pouze o provedení určitých předem stanovených prací.
Ve všech těchto případech bude okresní národní výbor za účasti příslušného újezdního tajemníka zkoumat,
a) zda práce, pro které mají být přiděleni společní zaměstnanci, nemohou obstarat sami funkcionáři národních výborů, po případě za pomoci neplně zaměstnaných zaměstnanců, opatřených z místních zdrojů;
b) zda ustanovením společných zaměstnanců nebude u žádného ze zúčastněných místních národních výborů překročen plán pracovních sil co do počtu zaměstnanců;
c) zda se zúčastněné místní národní výbory předem dohodly o konkretním používání společných zaměstnanců (zda bylo dosaženo dohody o tom, jaké práce mají být u jednotlivých místních národních výborů obstarávány společnými zaměstnanci, po jakou dobu v týdnu, měsíci a pod. mají tito zaměstnanci pracovat u jednotlivých místních národních výborů atd.;
d) zda příslušný krajský národní výbor může místním národním výborům požadované zaměstnance přidělit.
Podle výsledku tohoto zkoumání udělí nebo neudělí okresní národní výbor svůj souhlas se sdružením místních národních výborů ke společnému používání zaměstnanců.
2. Nucené sdružení:
K společnému používání zaměstnanců mohou být místní národní výbory sdruženy také rozhodnutím krajského národního výboru podle § 17 odst. 2 nařízení.
Krajský národní výbor přistoupí k tomuto opatření ze stejných předpokladů, jak jsou uvedeny při dobrovolném sdružení, zejména pod písm. a) až d), s tím rozdílem, že dohoda místních národních výborů bude nahrazena rozhodnutím krajského národního výboru.
Podnět k nucenému sdružení vyjde zpravidla od příslušných okresních národních výborů. Okresní národní výbory navrhnou toto opatření především v těch případech, kde zjistí, že jeden místní národní výbor má stálé zaměstnance, kteří však nejsou plně využiti vůbec nebo vzhledem ke své odborné kvalifikaci, zatím co sousední místní národní výbory jen s obtížemi zmáhají bez zaměstnanců své úkoly.
3. Sdružení ze zákona:
Tam, kde několik místních národních výborů používalo v den účinnosti nařízení společně jednoho nebo několika zaměstnanců, změnilo se toto sdružení, ať již vzniklo z jakéhokoliv důvodu, v důsledku ustanovení § 17 odst. 3 nařízení ve sdružení nucené podle § 17 odst. 2 nařízení.
Tato ustanovení vztahují se především na t. zv. „obvodní úřady místních národních výborů“ na Slovensku. Tyto „úřady“ vydáním nařízení zanikly jako samostatné výkonné složky místních národních výborů. Zaměstnanci, kteří pracovali v těchto „úřadech“, stali se společně používanými zaměstnanci místních národních výborů.
Tím také rozhodování o pracovních obvodech těchto zaměstnanců a o jejich dalším společném používání místními národními výbory přešlo na krajské národní výbory.
Krajské národní výbory na Slovensku proto přezkoumají všechna takto vzniklá sdružení místních národních výborů a postarají se, aby sdružení odpovídala zásadám těchto směrnic. Tam, kde zjistí, že předpoklady pro používání společných zaměstnanců nejsou dány, ze zákona vzniklá sdružení změní nebo po případě zcela zruší.
III.
Bylo zdůrazněno, že společné používání zaměstnanců nemá být zjevem pravidelným, nýbrž má sloužiti především k překonání přechodných těžkostí u jednotlivých místních národních výborů.
V důsledku toho může býti sdružení místních národních výborů ke společnému používání zaměstnanců kdykoliv zrušeno, a to v případě dobrovolného sdružení buď usnesením zúčastněných místních národních výborů, nebo tím, že příslušný okresní národní výbor odvolá rozhodnutí, kterým sdružení schválil a krajský národní výbor přeloží přidělené zaměstnance na jiná pracoviště.
Nucená sdružení (sdružení vzniklá ze zákona) může krajský národní výbor zrušit, může vypustit ze sdružení jednotlivé místní národní výbory, může jiné místní národní výbory do tohoto sdružení nově pojmout atd. Návrhy na tato opatření mu podá příslušný okresní národní výbor nebo dotčené místní národní výbory; tyto národní výbory musí být také slyšeny, hodlá-li krajský národní výbor učinit takové opatření z vlastního podnětu.
Také při dobrovolném sdružení mají místní národní výbory možnost zříci se kdykoliv dalších služeb společných zaměstnanců a práce dosud jimi obstarávané si nadále obstarávat samy vlastními funkcionáři, po případě i za pomoci neplně zaměstnaných zaměstnanců, opatřených v rámci plánované potřeby pracovních sil z místních zdrojů.
Zásadně však nebudiž připuštěno sdružování místních národních výborů různých okresů nebo krajů.
IV.
1. Postavení společných zaměstnanců:
Společní zaměstnanci místních národních výborů jsou tak jako všichni zaměstnanci národních výborů — zaměstnanci státními. Jejich osobním úřadem je krajský národní výbor, který také zařazuje do svého rozpočtu osobní náklady na tyto zaměstnance. V roce 1950 uhradí se tyto náklady dosavadním způsobem.
Služebním představeným společných zaměstnanců několika místních národních výborů je předseda toho místního národního výboru, na kterém se místní národní výbory při dobrovolném sdružení dohodnou; při nuceném sdružení předseda toho místního národního výboru, který bude určen krajským národním výborem.
Předseda, který je služebním představeným společných zaměstnanců, vykonává nad nimi služební dozor, zejména dbá na to, aby tito zaměstnanci dodržovali pracovní dobu u jednotlivých místních národních výborů tak, jak bylo dohodnuto nebo stanoveno a aby vykonávali práce, pro které byli přiděleni. Společně používaní zaměstnanci jsou mu odpovědni za plnění svých služebních povinností.
Při provádění prací u jednotlivých místních národních výborů jsou zaměstnanci za splnění uložených úkolů a za vykonané práce odpovědni také předsedovi toho místního národního výboru, pro který právě pracují. Jsou povinni se řídit při své práci pokyny volených funkcionářů příslušných místních národních výborů, provádět tyto pokyny iniciativně a snažit se o co možná největší jednoduchost a úspornost při všech pracích.
Přímý styk s občany (styk se stranami) obstarávají si volení funkcionáři místních národních výborů sami. Podle okolností jím při tom vypomáhají společní zaměstnanci. Je však třeba zajistit, aby tím zaměstnanci nebyli odváděni od svých vlastních prací a aby volení funkcionáři místních národních výborů neztráceli úzký bezprostřední styk s lidem.
Nedorozumění, která případně vzniknou z činnosti společných zaměstnanců u jednotlivých místních národních výborů, rozřeší předseda místního národního výboru, který je služebním představeným společných zaměstnanců. Spory o používání společných zaměstnanců mezi jednotlivými místními národními výbory odstraní příslušný okresní národní výbor.
2. Újezdní tajemník a společní zaměstnanci:
Újezdní tajemník není služebním představeným společných zaměstnanců místních národních výborů. Jako pomocník předsedů místních národních výborů musí si však všímat práce těchto zaměstnanců, dbát na to, aby plnili řádně své povinnosti, a hlásit zjištěné závady předsedovi místního národního výboru, který je služebním představeným těchto zaměstnanců a který zjedná nápravu.
3. Způsob práce společných zaměstnanců:
Společní zaměstnanci vykonávají práce pro jednotlivé místní národní výbory přímo u těchto místních národních výborů a jsou proto povinni navštěvovat každý jednotlivý místní národní výbor podle předem vypracovaného plánu, a to co nejčastěji. Z této povinnosti nemůže být vyňat žádný ze společných zaměstnanců ani v případě, že by společných zaměstnanců bylo více.
Místní národní výbory jsou naopak zase povinny dát pro práci společných zaměstnanců k disposici potřebnou místnost a jiné věcné potřeby.
4. Spisová manipulace:
Společné používání zaměstnanců nesmí v žádném případě vést ke zřizování společných úřadoven místních národních výborů a k zavádění společné spisové manipulace. Každý místní národní výbor bez ohledu na to, zda má nebo nemá zaměstnance, vede svou spisovou manipulaci samostatně.
5. Podpisování:
Společní zaměstnanci zásadně nemají být zmocňováni, aby rozhodovali a činili opatření z příkazu referentů (§ 13 odst. 3 nařízení). Společní zaměstnanci ručí svým podpisem za věcnou správnost písemnosti jimi vypracované, avšak čistopisy těchto písemností, vycházející od místního národního výboru, nepodpisují. Podpisuje je předseda nebo v rozsahu svého oprávnění (viz § 23 nařízení) příslušní referenti dotčeného MNV.
6. Záhlaví písemností a označování úřadoven;
Písemná vyřízení vypracovaná společnými zaměstnanci, budou v záhlaví označena „Místní národní výbor ......…“ podle toho, pro který místní národní výbor byla vypracována. Nepřípustné je záhlaví jako „Úřad místního národního výboru“ nebo „Obvodní úřad místního národního výboru“ a pod.
Stejně i pokud by bylo třeba označit zevně úřadovnu společných zaměstnanců nebo po přechodnou dobu ponechanou společnou úřadovnu může označení znít pouze „Místní národní výbor v .......… “. Nepřípustné je i zde označení „Úřad místního národního výboru“, nebo „Obvodní úřad místních národních výborů“ nebo „Obecní úřad“ a pod.
V.
Tímto výnosem se ruší všechny dosavadní pokyny o společném používání zaměstnanců místními národními výbory.

Za ministra:
Dr. Levit v. r.