147/1954 Ú. l.
Vyhláška ministra zahraničního obchodu, kterou se vydává celní železniční řád.

147.
VYHLÁŠKA
ministra zahraničního obchodu
ze dne 6. července 1954, kterou se vydává celní železniční řád.
Ministr zahraničního obchodu stanoví v dohodě s ministry dopravy a vnitra podle § 54 písm. a) celního zákona č. 36/1953 Sb. (dále jen „zákon”):

Část I.
Všeobecná ustanovení.
§ 1.
Základní ustanovení.
Pokud tento řád nestanoví jinak, platí o celní kontrole a o celním řízení při dopravě drahou ve styku s cizinou obecné celní předpisy.
§ 2.
Jízdní řády.
(1) Dráhy mohou dopravovat zboží, cestující, zavazadla a spěšniny přes státní hranice v kterékoliv denní nebo noční době.
(2) Pohraniční železniční stanice jsou povinny oznámit pohraničním nádražním celnicím a jejich odbočkám (dále jen „pohraniční celnice”) jízdní řád všech vlaků jezdících přes státní hranice a každou jeho změnu dříve, než nabude jízdní řád nebo jeho změna účinnosti. Zavedení mimořádných vlaků a strojů, odřeknutí, jakož i zpoždění vlaku o více než půl hodiny musí železniční stanice oznámit celnici včas tak, aby celnice mohla upravit svůj pracovní postup.
(3) Jízdní řád mezinárodních vlaků, jeho změny, odřeknutí a zavedení mimořádných mezinárodních vlaků oznámí příslušná železniční stanice vždy též vnitrozemské nádražní celnici (dále jen „vnitrozemská celnice”), pověřené projednáváním cestovních zavazadel.
(4) Dráha je povinna stanovit v pohraniční železniční stanici takové zdržení vlaku, aby celnice měla dostatek času k provedení celního řízení.
(5) Je-li obava, že dojde k překročení doby stanovené pro celní řízení a že proto vlak bude zpožděn, je orgán celní správy povinen na požádání železniční stanice sdělit, jakou dobu si asi vyžádá dokončení celního řízení.
§ 3.
Pracovní doba.
(1) Pracovní dobu stanoví celnice v dohodě s železniční stanicí tak, aby vyhovovala potřebám dopravy. Je-li třeba, může být zavedena i nepřetržitá pracovní doba.
(2) Celnice, u nichž je zavedena nepřetržitá pracovní doba, jsou povinny provádět celní řízení týkající se cestujících a jejich zavazadel, která neobsahují zboží určené pro obchod, ihned po příjezdu vlaků nebo před jejich odjezdem, a to v kterékoliv denní nebo noční době a také ve dnech pracovního klidu. Rovněž jsou povinny na návrh celního účastníka neprodleně projednat zboží podléhající rychlé zkáze a živá zvířata. Totéž platí o propuštění vozových zásilek hromadného zboží do volného oběhu v tuzemsku (na př. uhlí, dřiví, rud, obilí a brambor), jestliže je možno provést řádnou prohlídku bez obtíží a projednáváním nebude rušena doprava a řádný výkon celního řízení. Stejně celnice projednávají průvozní zásilky, jakož i vývozní zásilky zboží, které byly projednány k vývozu jinou celnicí.
(3) Vnitrozemské celnice, které nemají nepřetržitou pracovní dobu, upraví na žádost železniční stanice celní službu tak, aby zboží podléhající rychlé zkáze mohlo být projednáno i mimo pracovní dobu.
(4) Dojde-li zboží podléhající rychlé zkáze, požádá pohraniční železniční stanice železniční stanici místa určení, aby o tom uvědomila nejbližší celnici a sdělila jí, kdy asi zboží dojde do místa určení.
§ 4.
Služební místnosti.
(1) Správa dráhy je povinna pronajmout, po případě opatřit celní správě na nádražích nebo v jejich bezprostřední blízkosti pro celnice potřebné vyhovující kancelářské a revisní místnosti a místnosti, jichž je třeba k celnímu řízení týkajícímu se cestujících a jejich zavazadel. Správa dráhy je dále povinna propůjčit celní správě potřebné místnosti a složiště k provádění celního řízení a místnosti k dočasnému ukládání zboží zadrženého a zboží převzatého do prozatímní úschovy.
(2) Dráha je povinna místnosti, které odevzdala do výhradního užívání celnici, po dohodě s celnicí udržovat v dobrém, stavu, uklízet, vytápět a osvětlovat, a to, pokud zvláštní předpisy nestanoví jinak, za náhradu skutečných výloh.
(3) Dráha podle dohody s celnicí dává místnosti sloužící k projednávání a úschově zboží pod závěru sama.
(4) Dráha je povinna opatřit na svůj náklad v dohodě s celnicí pomůcky a zařízení potřebné k prohlídce vlaků a k projednávání zboží (na př. vyvýšené budky, žebříky, lampy, bezpečnostní lampy, nástroje), jakož i řádně osvětlovat koleje, příchody k vlakům a vlaky, jež má celnice projednat.
§ 5.
Nádražní celnice a celniště.
(1) Nádražní celnicí je celnice umístěná v nádražním prostoru nebo celnice, jež byla za nádražní označena.
(2) Celništěm je zpravidla celé nádraží mimo skladiště a místa, která tam najal nebo zřídil někdo jiný než dráha nebo celní správa. V rozsáhlejších nádražích určí celnice v dohodě se správou dráhy za celniště vhodná místa, na nichž nebude vozy pokud možno posunováno a která jsou co neblíže místnostem celnice.
§ 6.
Provozní skladiště.
(1) Zboží dovezené z ciziny, které dráha vyloží k provedení celního řízení, a zboží projednané k vývozu do ciziny smí být ukládáno zpravidla jen v provozních skladištích, t. j. v místnostech a prostorech, jež železniční stanice v dohodě s celnicí určí k projednávání zboží nebo k dočasnému ukládání neprojednaného zboží. Se souhlasem celnice může být takové zboží ukládáno také na určených rampách a složištích, zejména vyžaduje-li to jeho povaha a postará-li se dráha o jeho dostatečné zabezpečení.
(2) Provozní skladiště musí být zařízeno tak, aby se dalo bezpečně uzavírat; uzavírá je dráha a celnice může mít spoluzávěru, uzná-li to za nutné.
(3) Ukládá-li se do provozního skladiště zboží, jež má být podrobeno celnímu řízení, zjistí celnice počet nákladových kusů a jejich značky, čísla, druh obalu a hrubou váhu. Železniční stanice je povinna opatřit váhy a závaží k vážení zboží v provozním skladišti.
(4) Zboží uložené v provozním skladišti projedná celnice v dalším celním řízení podle množství a stavu zjištěného při vydání ze skladiště. Zjistí-li však celnice při celním řízení úbytek na váze, který nevznikl přírodním vlivem nebo omylem při vážení, vybere z úbytku celní náhradu; zjistí-li přírůstek, který vznikl přírodním vlivem nebo omylem, vezme za základ dalšího řízení množství zjištěné při uložení zboží do skladiště.
(5) Celní zájemce je oprávněn se souhlasem celní správy a za celního dohledu se zbožím v provozním skladišti účelně nakládat, na př. zboží prohlížet, přebalovat, nově označovat, dělit, čistit, doplňovat, dolévat, denaturovat a brát z něho vzorky. Při provádění těchto úkonů je nutno dbát celních a železničních předpisů.
(6) V provozním skladišti uvolní dráha celnici prostor potřebný k ukládání zadrženého nebo v prozatímní úschovu převzatého zboží.
(7) K ukládání zboží z volného oběhu v tuzemsku do provozního skladiště je třeba souhlasu celnice. Totéž platí o ukládání zboží, které podléhá celní kontrole, do skladiště určeného pro zboží, jež je ve volném oběhu v tuzemsku.
§ 7.
Práva a povinnosti orgánů celní správy.
(1) Orgány celní správy jsou oprávněny prohlížet vlaky ve stanicích a zdržet je tam tak dlouho, jak to provádění celního řízení vyžaduje; je-li třeba, mohou vlaky doprovázet a po dohodě s drahou konat prohlídky za jízdy, a to jen v tuzemsku, nestanoví-li mezinárodní smlouva jinak.
(2) Tyto orgány jsou dále oprávněny vstupovat do nádražních místností a do budov a prostorů na nádražích, kde je třeba konat celní šetření, a to v průvodu železničního zaměstnance konajícího službu; jsou též oprávněny nahlížet do průvodních listin a do železničních zápisů o přepravě zavazadel a zboží a požadovat, aby byly otevřeny zásilky, je-li to nutné s hlediska kontroly dovozu, vývozu nebo průvozu zboží. K otevření zásilky musí být přibrán zástupce železniční stanice a aspoň jeden svědek.
(3) úředními úkony orgánů celní správy nesmí být železniční provoz rušen větší měrou, než je nezbytně nutno. Orgány celní správy jsou povinny vycházet draze vstříc a pokud nebude překážek, povolit při celním řízení všechny přípustné úlevy.
(4) Orgány celní správy, které jsou trvale pověřeny dohledem na přepravu zboží, jež podléhá celní kontrole, musí mít služební průkazku nebo služební příkaz.
(5) K doprovodu vlaků musí mít doprovázející orgány celní správy zvláštní služební příkaz celnice. Na základě příkazu mají nárok na bezplatnou dopravu v osobním nebo ve služebním voze nebo na prázdných sedadlech brzdových budek, z nichž mohou vlak přehlédnout.
(6) Pohraniční celnice mohou odmítnout projednat zboží do volného oběhu v tuzemsku a mohou uložit celnímu účastníku, aby navrhl poukázání zboží vnitrozemské celnici, která je ve směru k místu určení nebo v místě určení, jestliže je prohlídka zboží obtížná a lze ji vykonat důkladně jen na úkor dopravy nebo pravidelné celní služby.
(7) Zjistí-li celnice nesprávnosti v průvodních listinách, je povinna upozornit na ně železniční stanici.
(8) Všechny pohraniční i vnitrozemské celnice a železniční stanice jsou povinny úzce spolupracovat při celním řízení, při plánování a organisaci práce tak, aby oběh železničních vozů byl co nejrychlejší a aby ložná váha nebo ložný prostor vozů byl co nejlépe využit; jsou povinny dbát, aby vozy přistavované pro mezinárodní přepravu zboží, osob a zavazadel odpovídaly vždy platným předpisům.
(9) O přepravě orgánů celní správy, které jsou trvale pověřeny dohledem na přepravu zboží a které se po skončeném doprovodu vracejí (odstavce 4 a 5), dále těch, které jsou pověřeny dohledem, zda dráha plní své povinnosti vůči celní správě a zda zařízení, určená nebo používaná k přepravě nebo k úschově zboží podléhajícího celní kontrole, vyhovují celním předpisům [§ 27 písm. e) zákona], jakož i těch, které jsou pověřeny dozorem na celnice (§ 3 zákona), platí zvláštní směrnice.
§ 8.
Povinnosti železničních zaměstnanců.
(1) Železniční zaměstnanci jsou povinni dbát zájmů celní správy. Zejména jsou povinni oznamovat celnici podezření z trestných činů a přestupků, o kterých se dovědí při výkonu služby a které záležejí v ohrožení devisového hospodářství, ve zkrácení nebo ohrožení daně (cla a dávek se clem vybíraných) nebo v porušení předpisů o oběhu zboží ve styku s cizinou. Jsou též povinni vycházet vstříc orgánům celnic a orgánům celní správy pověřeným celní kontrolou v železniční dopravě nebo dohledem na ni dávat jim vysvětlení, o něž požádají, na jejich upozornění odstraňovat závady, jež by mohly způsobit národohospodářské škody, a umožnit jim nahlédnout do železničních průvodních listin a podle potřeby i do jiných listin.
(2) Železniční zaměstnanci, kteří byli odsouzení pro trestné činy nebo přestupky uvedené v odstavci 1, mohou být zaměstnáváni v pohraniční stanici nebo na jiných pracovištích, na nichž by přicházeli do styku se zbožím podléhajícím celní kontrole, jen se souhlasem ústřední celní správy.
§ 9.
Pomocné práce.
(1) Pomocné práce při celním řízení (nakládání, skládání nebo překládání zboží, dávání zboží na váhu, dopravení zboží do revisních místností, otvíráni a zavírání ložených i prázdných vozů a nákladových kusů, přistavování žebříků, vybalování a zabalování zboží a pod.) vykonávají, je-li celním účastníkem dráha, železniční zaměstnanci.
(2) Celnice může po dohodě s železniční stanicí pověřit určitými úkony při celním řízení železniční zaměstnance, kteří složí náčelníku stanice slib, že při nich budou dbát zájmů celní správy. O školení těchto zaměstnanců ve věcech celních jakož i o školení železničních zaměstnanců pověřených správou dráhy spolupůsobením při celním řízení pečuje celní správa v dohodě s příslušnými železničními orgány.
§ 10.
Dopravní prostředky.
(1) Železniční vozy, lokomotivy a tendry nesmějí mít tajné nebo nesnadno objevitelné prostory, jež by se hodily za úkryt zavazadel nebo zboží.
(2) Pokud mezinárodní smlouvy nestanoví jinak, musí být železniční vozy v mezinárodní dopravě zařízeny podle ustanoveni části VI. tohoto řádu; vozu, jež nevyhovují těmto ustanovením, smí být užíváno v dopravě přes státní hranice jen se svolením ústřední celní správy.
(3) Zjistí-li celnice při prohlídce nebo při jiném celním úkonu, že dopravní prostředky neodpovídají ustanovením uvedeným v odstavci 2, sepíše o zjištěných závadách zápis a odevzdá opis zástupci dráhy ke zjednání nápravy. Dráha je povinna zjištěné závady vyznačit na voze tak, aby vyznačení bylo nápadné a nesnadno odstranitelné. Až do odstranění závady může celnice zakázat použití závadného vozu pro přepravu zboží přes státní hranice.
§ 11.
Přestup vlaku přes státní hranice.
(1) Ve vlaku přejíždějícím státní hranice smějí být uloženy přepravované zásilky jen v nákladních vozech nebo v zavazadlovém voze.
(2) Na lokomotivách, tendrech, v oddílu pro vlakvedoucího a v motorovém voze v prostoru, kde je motor, smějí být jen věci, které potřebují železniční zaměstnanci konající tam službu k výkonu služby nebo k vlastní potřebě za jízdy.
(3) V osobních a lůžkových vozech smějí být zpravidla dopravována jen ruční zavazadla cestujících. Za ruční zavazadla se pokládají věci, jež smějí cestující vzít podle železničních předpisů do osobních vozů. Zavazadla přijatá k přepravě zavazadlovým lístkem jsou cestovními zavazadly. V oddílech vozů zvlášť zařízených k přepravě zavazadel smí být přepravováno též zboží.
(4) Trať mezi státními hranicemi a pohraniční celnicí musí být projeta beze změny nákladu a, nestanoví-li zvláštní předpisy jinak, bez zastávky. Je-li nutno pro nepředvídanou příhodu (poruchu stroje, přeložení nákladu a pod.) na trati mezi státními hranicemi a pohraniční celnicí zastavit, jsou železniční zaměstnanci povinni střežit vlak, aby osoby, jež vlak dopravuje, nevystupovaly a aby přepravované zboží nebylo odňato celní kontrole; příhodu jsou povinni oznámit co nejdříve pohraniční celnici.
§ 12.
Dodání zboží celnici.
(1) Dráha je povinna dodat zboží pohraniční celnicí k celnímu řízení v nezměněném stavu tak, jak je dopravila z ciziny, a nedodá-li je, zaplatit celní náhradu.
(2) Nakládání zboží podléhajícího celní kontrole a jeho vykládání musí být hlášeno celnici. Hlášení není třeba, byly-li smluveny určité hodiny a stálá místa pro nakládání a vykládání.
(3) Celnice vyznačí na přepravní listině, že celní řízení bylo skončeno.
(4) Zjistí-li dráha, že celní řízení nebylo provedeno, nesmí vydat zásilku zboží příjemci a musí ji dodat nejbližší celnici.
§ 13.
Prodej zboží a změna povahy zboží.
(1) Prodá-li dráha neodebrané zboží (t. j. zboží, které příjemce odmítl přijmout nebo jehož příjemce nemůže být vypátrán a odesilatel v předepsané lhůtě zbožím nedisponuje), které nebylo ještě propuštěno do volného oběhu, uhradí z výtěžku prodeje především náklady prodeje, pak náklady spojené s úschovou a dopravou, dále clo a dávky, po případě celní náhradu, pokud ji podle obecných celních předpisů není povinna zaplatit sama. O prodeji musí předem vyrozumět celnici. Ústřední celní správa může clo a dávky, po případě celní náhradu zcela nebo zčásti prominout.
(2) Zboží nesmí být bez souhlasu celní správy zničeno nebo učiněno neupotřebitelným k původnímu účelu.
(3) Aby dráha dosáhla vrácení cla zaplaceného za zboží, jez se zkazilo nebo bylo úplně zničeno dříve než bylo doručeno příjemci, musí požádat nejbližší celnici nebo příslušný výkonný orgán nejbližšího místního národního výboru, aby byl zjištěn a potvrzen stav zboží. Je-li nebezpečí z prodlení, může dráha sama zjistit stav zboží za přítomnosti dozorčího železničního zaměstnance a aspoň jednoho svědka. Zaplacené clo vrátí na žádost dráhy celnice, která zásilku vyclila. Změní-li zboží před vydáním příjemci svoji povahu tak, že by podléhalo nižšímu clu než jaké bylo vyměřeno, nutno je dodat znovu celnici; celnice však nemusí dodání zboží požadovat.
§ 14.
Celní závěra
(1) Zboží, které je přepravováno drahou a které podléhá celní kontrole, dá celnice zpravidla pod celní závěru. K celní prostorové závěře používá celnice jen závěsných závěr (z olova, jiného kovu nebo z umělé hmoty); ke kusové závěře může používat také pečetí nebo celních známek. Celnice vyznačí připojení celních závěr v celních, po případě v přepravních dokladech.
(2) Nelze-li závěru bezpečně přiložit (na př. u nákladů na otevřených vozech), musí být náklad v celních a přepravních dokladech náležitě popsán (druh, značka, číslo, zvláštní poznávací značka, druh balení, váha a pod.).
(3) Celnice může upustit od přiložení celní prostorové závěry, je-li prostor dostatečně zajištěn železniční závěrou, ministerstvo dopravy může však žádat, aby na určitých jím označených tratích bylo používáno jen celních závěr.
(4) Mají-li být podle mezinárodních smluv vzájemně uznávány celní závěry, celnice nenahrazuje cizozemské celní závěry, jsou-li neporušeny. Totéž platí o prostorových závěrách cizozemských železnic, nahrazuji-li ve vývozním nebo průvozním státě celní závěry.
(5) Dráha se přesvědčí, zda zásilky zboží podléhající celní kontrole jsou opatřeny celními závěrami a zda je označení závěr zřetelné, ohlásí-li, že celní závěry chybí nebo že je označení závěr nejasné, je celnice povinna zjednat nápravu.
§ 15.
Mezinárodní (prvotní) celní prohláška.
(1) Odesilatel zboží v cizině přiloží ke každému nákladnímu listu anebo spěšninovému lístku zřetelně psanou mezinárodni (prvotní) celní prohlášku a vyznačí na nich, že je připojena.
(2) Dráha je povinna přezkoumat, zda mezinárodní (prvotní) celní prohláška souhlasí s údaji nákladního listu. Není-li prohláška úplná nebo správná, je dráha povinna ji doplnit nebo opravit; není-li připojena, vyhotoví náhradní prohlášku.
(5) Při průvozu přímým nákladním listem postačí mezinárodni (prvotní) celní prohláška určená pro cizozemskou celnici; není-li připojena, lze se spokojit s údaji v nákladním listu.
(4) Zvláštní povolení, osvědčení a pod., bez něhož podle zvláštních předpisů nesmí zboží přestoupit státní hranice, musí být připojeno k mezinárodni (prvotní) celní prohlášce nebo k přepravní listině.
Část II.
Přeprava osob a zavazadel.
§ 16
Příjezd vlaku. Přechodová soupiska.
(1) V pohraniční železniční stanici na místě, kam vlak z ciziny přijel nebo z něhož má odjet do ciziny, se smějí po dobu celní prohlídky zdržovat jen zaměstnanci a orgány konající službu u vlaku. Vlak je pod celním dohledem. Střežení vchodů a východů pro cestující může být po dohodě s železniční stanicí svěřeno železničním zaměstnancům.
(2) Osoby, které nejsou oprávněny zdržovat se ve střeženém prostoru, nesmějí být do něho vpuštěny dokud celní řízení trvá.
(3) Ihned po příjezdu osobního vlaku nebo rychlíku z ciziny je dráha povinna odevzdat pohraniční celnici průpisem sepsanou přechodovou soupisku na cestovní zavazadla a spěšniny, jakož i na zásilky rychlého zboží doprovázené nákladním listem. Orgán celní správy se železničním zaměstnancem provede kontrolu zásilek uvedených v přechodové soupisce (podle počtu kusů, druhu obalu, označení, čísel a pod.). Po skončení kontroly vyznačí orgán celní správy na přechodové soupisce souhlas s výsledkem kontroly. Prvopis přechodové soupisky si ponechá, průpis vrátí zmocněnci.
§ 17.
Projednávání zavazadel.
(1) Prohlídka ručních zavazadel se koná zpravidla ve vlaku v době jeho zdržení v pohraniční železniční stanici. Cestovní zavazadla se prohlížejí zpravidla v revisní místnosti.
(2) Nelze-li spolehlivě vykonat prohlídku ve vlaku nebo zjistí-li se v ručním zavazadle mezi cestovními potřebami zboží určené pro obchod nebo zboží, jehož dovoz nebo vývoz je omezen nebo zakázán, je cestující povinen na vyzvání orgánu celní správy se odebrat se svým zavazadlem do revisní místnosti. To platí i o cestujícím, který neodůvodněně zdržuje celní prohlídku.
(3) Cestující je povinen vyložit věci tak, aby mohly být snadno prohlédnuty.
(4) Nemá-li cestující zboží určené pro obchod, může navrhnout celní řízení ústně; u cestovních potřeb může být celní řízení provedeno podle výsledku celní prohlídky.
(5) Zavazadla cestujících, kteří jedou týmž vlakem dále, projedná pohraniční celnice nejdříve. Zavazadla obsahující zboží určené pro obchod mohou být projednávána, jen pokud se vlak projednáváním nezdrží.
(6) Není-li zboží, které cestující veze v zavazadle, zbožím určeným pro obchod, používá celnice při vyclívání útržkového sešitu celních kvitancí; množství zboží zjišťuje zpravidla odhadem.
(7) Jsou-li splněny podmínky, na něž je dovoz vázán, projedná pohraniční celnice dovezená zavazadla zpravidla do volného oběhu v tuzemsku.
§ 18.
Poukazování cestovních zavazadel.
(1) Cestovní zavazadla, určená k přímému průvozu tuzemskem nebo k projednání vnitrozemskou celnicí, poukáže pohraniční celnice na návrh příslušné výstupní nebo vnitrozemské celnici. Na návrh dráhy mohou být poukázána cestovní zavazadla, k jejichž prohlídce se cestující nedostavil.
(2) Celnici musí být umožněno přesvědčit se, zda všechna poukazovaná zavazadla byla ohlášena a zda jsou ve vlaku. Tato zavazadla musí být dopravena do revisní místnosti, jen uzná-li to celnice za nutné.
(3) Dráha je povinna označit zavazadla a přepravní listiny nálepkou nebo razítkem, které vyznačují, že jde o zboží pod celní kontrolou.
(4) Převzetím celních dokladů o poukázání zavazadla se zavazuje dráha dodat je do 14 dnů v nezměněném stavu celnici, které byla zavazadla poukázána.
(5) Změní-li se místo určení zavazadel poukázaných k průvozu tak, že mají být propuštěna do volného oběhu v tuzemsku, musí být dodána nejbližší celnici k provedení dalšího celního řízení.
Část III.
Přeprava zboží.
A. Dovoz.
§ 19.
Vlakový soupis.
(1) Přijede-li do pohraniční železniční stanice vlak, který má vozy naložené zbožím, je vlakvedoucí nebo jiný železniční zaměstnanec povinen ihned odevzdat pohraniční celnici jím podepsaný vlakový soupis vozů naložených zbožím.
(2) Místo vlakových soupisů může být podle dohody celnice se železniční stanicí používáno průpisů přechodových seznamů, pokud by to s ohledem na místní poměry nebylo na závadu výkonu celní nebo železniční služby.
(3) Železniční vozy nezařaděné do obozu železničních správ se zapisují do vlakového soupisu tak jako vozy naložené.
(4) Vlakový soupis nebo průpis přechodového seznamu (dále jen „vlakový soupis”) nemusí být odevzdán, přiveze-li vlak pouze prázdné vozy, jež jsou již zařaděny do obozu. Takový vlak celnice prohlédne, aby zjistila, zda vozy jsou skutečně prázdné.
(5) U sběrných vozů je dráha povinna dodat celnici podrobný seznam zásilek v jednotlivých vozech (ložný list).
§ 20.
Prohlídka nákladních vlaků.
(1) Podle vlakového soupisu vykoná celnice ihned po příjezdu vlaku za součinnosti dráhy prohlídku vlaku. Dokud prohlídka trvá, nesmí být vlak posunován ani dělen a zboží nesmí být vykládáno ani nakládáno. Musí-li však být vlak z dopravních důvodů posunován nebo dělen, stane se tak po předchozí dohodě železniční stanice s celnicí a s příslušnými orgány ministerstva vnitra.
(2) Vlakovou prohlídkou celnice především spolehlivě zjistí, zda všechny vozy, jež nejsou zapsány ve vlakovém soupisu, jsou prázdné.
(3) Naložené kryté vozy a naložené otevřené vozy přikryté plachtou, které nebyly ihned při příjezdu projednány, opatří dráha svou závěrou, pokud je neponechá pod neporušenou cizozemskou závěrou.
(4) Na otevřené vozy s nezabaleným a nepřikrytým zbožím se závěry nedávají; s takovým zbožím nesmí být však nakládáno bez souhlasu celnice.
(5) Pohraniční celnice může projednat zboží podle návrhu celního účastníka, jestliže je návrh doložen všemi doklady, celní prohlídku je možno vykonat bez obtíží a pro výkon prohlídky a k dokončení celního řízení je dostatek času. Ve vlakovém soupisu celnice vyznačí, jaké celní řízení bylo provedeno.
§ 21.
B. Vývoz.
(1) Zboží podléhající vývoznímu clu se v železniční přepravě navrhuje k celnímu řízení ústně. Clo se vyměří podle váhy udané v nákladním listu.
(2) Mají-li být zásilky projednané k vývozu naloženy do sběrných vozů pod dozorem jiné celnice než výstupní, je třeba odevzdat této celnici jedno vyhotovení ložného listu s označením „Pro výstupní celnici”.
(3) Změní-li se z jakéhokoliv důvodu přepravní smlouva tak, že zboží má zůstat v tuzemsku, je dráha povinna uvědomit o tom celnici, která zboží k vývozu projednala nebo celnici nejbližší místu, kde zboží je nebo kam má být podle změněné přepravní smlouvy odesláno; celnice zruší rozhodnutí o propuštění zboží a odstraní celní závěru.
(4) Je-li výstupní celnicí pohraniční celnice, která zboží sama projednala k vývozu, postupuje v řízení o potvrzení výstupu podle ustanovení § 26.
Část IV.
Poukazování zboží.
§ 22.
Celní průvodka.
(1) Celní účastník navrhne dvojmo vyhotovenou ohláškou celnici zásilky zboží, jež mají být poukázány, a připojí všechny průvodní listiny.
(2) Pro každou zásilku zboží musí být sepsána zvláštní ohláška.
(3) Celní účastník odpovídá za správnost ohlášky. Celnice opatří každou podanou ohlášku pořadovým číslem, datem a otiskem razítka. Ohláška je pak celní průvodkou. Dráha je povinna dodat zásilku zboží ve stanovené lhůtě, v nezměněném stavu a s neporušenou celní závěrou spolu s průvodkou celnici, které byla zásilka poukázána (dále jen „přijímací celnice”).
(4) Celnice stanoví dodací lhůtu čtrnáctidenní, pokud není zvláštními okolnostmi odůvodněno stanovit lhůtu kratší nebo delší. Prvopis průvodky vydá celnice dráze a průpis průvodky zůstane u rejstříku vydaných celních průvodek.
§ 23.
Zapisování celních průvodek.
(1) Poukazující celnice zapisuje celní průvodky, které vydává, do rejstříku vydaných celních průvodek. Přijímací celnice zapisuje průvodky do rejstříku přijatých celních průvodek a potvrzené průvodky, po případě i jejich průpisy (§ 29 odst. 1), vrátí poukazující celnici.
(2) Za ztracené průvodky vyhotoví celnice duplikáty.
§ 24.
Zajištění poukázaného zboží.
(1) Poukázané zboží se zajišťuje zpravidla celní závěrou (§ 14).
(2) Dráha je povinna označit poukázané zboží a vozy, v nichž je toto zboží naloženo, jakož i příslušné přepravní listiny nálepkou nebo razítkem, které vyznačují, že jde o zboží pod celní kontrolou.
§ 25.
Překládání a přebalovaní poukázaného zboží.
(1) Zboží poukázané pod kusovou celní závěrou a zboží, které nebylo dáno pod takovou závěru proto, ze lze jeho totožnost snadno zjistit, může být překládáno do jiného železničního vozu, na silniční motorové vozidlo dopravního podniku nebo na plavidlo a naopak bez celního dohledu.
(2) Zboží poukázané pod prostorovou celní závěrou smí být překládáno jen za celního dohledu.
(3) Je-li nutno rozdělit náklad poukázaný jednou průvodkou, je dráha povinna vyhotovit opis průvodky a připojit k ní opisy ostatních průvodních dokladů. V celní průvodce i v opise poznamená rozdělení zásilky, jeho důvod a počet a druh připojených dokladů.
(4) Je-li nutno přepravované zboží podléhající celní kontrole přeložit do jiného železničního vozu v důsledku poškozeni, požáru nebo z jiných důvodů, stane se tak v místě celnice za účasti orgánu celní správy a v místech, kde není celnice, za přítomnosti dvou svědků. Důvod přeložení, počet a druh nových závěr a číslo vozu, do kterého bylo zboží přeloženo k další přepravě, se poznamenají v celních a přepravních dokladech, po případě se k nim připojí opis sepsaného protokolu.
(5) Dráha může, je-li toho během dopravy z mimo řádných důvodů třeba, přebalit některé poukázané nákladové kusy.
§ 26.
Řízení o potvrzení výstupu poukázaného zboží.
(1) Výstupní celnice se přesvědčí, zda prostorové a kusové celní závěry poukázaného zboží jsou neporušeny, a porovná náklad vozu s celními doklady a s výstupním přechodovým seznamem. Celnice je oprávněna vykonat prohlídku nebo namátkovou kontrolu zboží; prohlídku je povinna vykonat, jsou-li celní závěry porušeny nebo je-li jiné důvodné podezření, že obsah zásilky byl změněn nebo že bylo zbožím nakládáno jiným nedovoleným způsobem. Neshledá-li celnice závady, propustí zásilku do ciziny. Propuštění potvrdí v příslušných vývozních dokladech a ve výstupním přechodovém seznamu, v němž vyznačí též data vývozních dokladů. K výstupnímu přechodovému seznamu připojí celnice ložné listy na zásilky vyvážené ve sběrných vozech.
(2) Výstupní přechodové seznamy jsou povinny vyhotovovat železniční stanice v sídlech pohraničních celnic, a to na zboží, jež má být dopraveno do ciziny.
(3) Pohraniční celnice uschovává výstupní přechodové seznamy a ložné listy po dobu tří let.
§ 27.
Poukazování průvozních vozových zásilek zboží.
(1) Dojde-li z ciziny železniční vozová zásilka zboží, která podle přepravní listiny má být tuzemskem provezena, navrhne dráha poukázání zboží razítkem zelené barvy na nákladním listu. Vstupní celnice vyznačí na příslušném místě otisku razítka pořadové a běžné číslo dovozního vlakového soupisu. Příslušnou položku vlakového soupisu opatří poznámkou „P. p.” (přímý průvoz) s udáním výstupní celnice. Průvodka se nevyhotovuje a do rejstříku vydaných průvodek se zásilky nezapisují.
(2) Výstupní celnice vyznačí ve výstupním přechodovém seznamu u vozů v přímém průvozu značku „P. p.”, vstupní celnici a podle zeleného razítka na nákladním listu pořadové a běžné číslo dovozního vlakového soupisu; výstup potvrdí otiskem razítka na nákladním listu. Vozové zásilky zboží, které vystoupily do ciziny v přímém průvozu, zapíše výstupní celnice podle výstupního přechodového seznamu do dodacího seznamu, který odešle každého 1., 11. a 21 dne v měsíci vstupní celnici. Ve výstupním přechodovém seznamu vyznačí poznámkou „D. s.” (dodací seznam), že zásilka byla zapsána do dodacího seznamu.
(3) Bude-li průvozní zásilka z dopravních důvodů přeložena do jiného vozu, poznamená to výstupní celnice v dodacím seznamu a uvede číslo původního i nového vozu.
(4) Vstupní celnice čísluje došlé dodací seznamy pořadovými čísly, začínajícími počátkem každého roku. Pořadová čísla dodacího seznamu i běžná čísla v něm vyznačená poznamená celnice (ve formě zlomku) u běžných čísel vlakového soupisu.
(5) Nebude-li dodacími seznamy prokázán ve lhůtě jednoho měsíce výstup některého vozu do ciziny, bude zavedeno řízení podle § 31.
(6) Zůstane-li průvozní zásilka výjimečně v tuzemsku, musí být drahou dodána nejbližší celnici, která ji zapíše do rejstříku přijatých celních průvodek a oznámí její dodání vstupní celnici.
(7) Kusové zásilky se v přímém průvozu poukazují celními průvodkami.
§ 28.
Přeprava zboží přes cizí státní území.
(1) O přepravě zboží z tuzemska přes cizí státní území zpět do tuzemska (přepravní styk) platí ustanovení obecných celních předpisů. Na přepravované zásilky musí být nalepený nálepky vyznačující, že jde o tuzemské zboží.
(2) Jde-li o celé vlaky jezdící pravidelně přes cizí státní území nebo o cizí vlaky jezdící pravidelně přes tuzemsko, stanoví zvláštní kontrolní podmínky ústřední celní správa v dohodě s ministerstvy dopravy a vnitra. Je-li však o takové přepravě sjednána mezinárodní smlouva, platí ustanovení této smlouvy.
§ 29.
Poukazování zboží k celnímu projednání mimo celniště.
(1) Má-li být zboží podléhající celní kontrole projednáno na žádost celního účastníka nebo celního zájemce v místě určení mimo celniště, celnice je poukáže té celnici, která má provést celní řízení. Zboží však nemusí být této přijímací celnici dodáno a může být zasláno s přepravními a celními listinami přímo do stanice určení; průpis celní průvodky zašle poukazující celnice poštou přímo přijímací celnici, prvopis průvodky a prvotní celní prohláška zůstanou u nákladního listu.
(2) Bylo-li zboží poukázáno k projednání mimo celniště je nutno učinit v nákladním listě, v průvodce a na nálepkách poznámku: „Celně projednat v......... celnicí v.........”.
(3) Železniční stanice určení je povinna vyrozumět přijímací celnici ihned, jakmile zboží dojde, a odevzdat celní průvodku orgánům celní správy.
(4) Byla-li přiložena celní nebo železniční závěra, může železniční stanice vydat zboží jen s touto závěrou. Závěra smí být sňata v místě určení, pokud celnice nepovolí výjimku, jen v přítomnosti orgánu celní správy.
§ 30.
Zvláštní ustanovení.
(1) Nestanoví-li celnice, která zboží projednala k vývozu, v rozhodnutí o projednání zboží jinak, může dráha převzít toto zboží k dopravě k výstupní celnici bez další součinnosti celnice a bez celní průvodky; zboží se považuje za zboží poukázané a dráha je povinna dodat je výstupní celnici v nejkratší době.
(2) Bylo-li takové zboží odevzdáno drahou k dopravě dalšímu dopravci, přechází povinnost uvedená v odstavci 1 na tohoto dopravce.
§ 31.
Pátrání po poukázaném zboží (zavazadlech), které nebylo dodáno k dalšímu celnímu řízení.
(1) Zjistí-li poukazující celnice, že poukázané zboží nebylo ve stanovené lhůtě dodáno, je povinna po něm pátrat, a to dotazem u přijímači celnice nebo u celnice, kterou označí železniční stanice podle svých zápisů za celnici přijímací. Dotaz poznamená v rejstříku vydaných celních průvodek, a jde-li o přímý průvoz vozů ve vlakových soupisech.
(2) Zjistí-li poukazující celnice z odpovědi na dotaz, že poukázané zboží nebylo dodáno vůbec nebo že byla dodána jen jeho část a že závada nemůže být vysvětlena, vyhotoví podle údajů, které zná, pátrací dopis a odevzdá jej železniční stanici, která poukázané zboží odeslala. Odeslání dopisu poznamená v rejstříku vydaných celních průvodek nebo ve vlakovém soupisu. Bylo-li zboží poukázáno průvodkou na návrh jiného celního účastníka než dráhy, doručí celnice dopis železniční stanici, jestliže příjemce průvodky prokáže, že zboží s průvodkou odevzdal dráze.
(3) Jestliže podle výsledků pátrání zboží
a) nevstoupilo do tuzemska,
b) bylo dodáno s celními listinami nebo bez nich některé jiné celnici,
c) vystoupilo do ciziny,
d) bylo zničeno nebo za dopravy v tuzemsku zamklo, vrátí železniční stanice dopis se všemi přílohami poukazující celnici a sdělí jí zjištěné okolnosti. Celnice pak učiní další opatření.
(4) Zjistí-li železniční stanice, že se zboží dostalo do oběhu v tuzemsku bez celního projednání, nebo že nelze vypátrat, jak bylo se zbožím naloženo, je povinna opatřit potřebné doklady (nákladní listy, účty, dopisy a pod.), je-li toho třeba, opatří též vzorky zboží, aby mohla být zjištěna jeho sazební povaha a cena. Dopis s doklady a po případě se vzorky předloží železniční stanice správě dráhy. Správa dráhy oznámí výsledek celnici, která zavedla pátrání; celnice vyměří pak podle výsledku pátrání dráze celní náhradu. Byla-li dodána jen část poukázaného zboží, provede pátrání a celní náhradu předepíše přijímací celnice.
(5) Ustanovení předcházejících odstavců platí obdobně o pátrání po poukázaných zavavazadlech.
Část V.
Celní řízení o železničních vozidlech a jejich příslušenství, náhradních součástkách, provozních prostředcích a předmětech služební potřeby.
§ 32.
Železniční vozy.
(1) Železniční vozy zařaděné do obozu tuzemské dráhy a opatřené její značkou, které vystupují do ciziny jako dopravní prostředky, se propouštějí do záznamního oběhu v cizině bez návrhu celního účastníka a bez zvláštního řízení, a to na dobu, po kterou zůstanou dočasně v cizině.
(2) Železniční vozy zařaděné do obozu cizozemské dráhy a opatřené její značkou, které vstupují do tuzemska jako dopravní prostředky, se propouštějí do záznamního oběhu v tuzemsku bez návrhu celního účastníka a bez zvláštního řízení, a to na dobu, po kterou zůstanou dočasně v tuzemsku.
(3) Vozů v záznamním oběhu je možno používat k dopravě osob nebo zboží, pokud to dovoluji mezinárodní smlouvy o vzájemném používání vozů a železniční předpisy vydané pro vozovou službu. Zvláštní dohled na oběh takových vozů celnice nevykonává.
(4) Mají-li být vozy, které jsou v záznamním oběhu v cizině (v tuzemsku), ponechány trvale v cizině (v tuzemsku), musejí být projednány do volného oběhu.
§ 33.
Najaté železniční vozy.
(1) Cizozemské železniční vozy, které najímá tuzemská dráha, aby je dočasně zařadila do svého obozu (cizozemské půjčené vozy), mohou být propuštěny do záznamního oběhu v tuzemsku, pokud se dále nestanoví jinak, za podmínek stanovených obecnými celními předpisy. Propuštění do záznamního oběhu povoluje ústřední celní správa; v povolení urči celnici, která vozy projedná, jakož i lhůtu k zpětnému vývozu.
(2) Dráha opatří vozy propuštěné do záznamního oběhu v tuzemsku svojí značkou, při čemž na nich ponechá označení majitele. O oběhu těchto vozů ve styku s cizinou před projitím lhůty k zpětnému vývozu platí obdobně ustanovení § 32 odst. 1 a 3.
(3) Před konečným výstupem cizozemských půjčených vozů je dráha povinna odstranit svoji značku.
(4) O tuzemských železničních vozech, které najímá cizozemská dráha nebo jiný podnik v cizině (tuzemské půjčené vozy), platí ustanovení předcházejících odstavců přiměřeně.
§ 34.
Zařízení vozů.
(1) Zařízení vozů (na př. podušky, zařízení lůžek, kuchyňské nářadí a jídelní nádobí) se propustí s vozem, je-li uvedeno v seznamu upevněném ve voze jako příslušenství vozu; jinak se podrobí samostatnému celnímu řízení.
(2) Za příslušenství vozů se považují též přístroje k prodeji mýdla, ručníků, knih a pod., připevněné ve vozech a určené pro potřebu cestujících, jakož i skřínky, jež jsou spojeny se stěnami vozů tak pevně, že nemohou být odstraněny jen rukou: náhradní zásoby se však vyclí nebo zaznamenají. Celnice je povinna přesvědčit se čas od času, zda se zařízení používá podle jeho určení a není-li ho zneužíváno.
(3) Jako příslušenství vozu se propustí též čerpací soupravy s benzinovým motorem, bomby na kyslík s rozváděcím zařízením, vytápěcí, chladicí a podobné přístroje ve speciálních železničních vozech (na př. pro dopravu živých ryb, zeleniny, ovoce). Kyslík v bombách patřících k soupravě vozu, pohonná látka, mazací oleje a tuky jsou osvobozeny od cla v množství přiměřeném spotřebě za cesty.
§ 35.
Náhradní součástky vozů.
(1) Součástky cizozemských vozů, jež tuzemské dráze zasílá cizozemská dráha k opravě svých vozů poškozených v tuzemsku, propusti celnice do záznamního oběhu v tuzemsku bez návrhu celního účastníka a bez zvláštního řízení, prohlásí-li dráha, že součástek bude použito k opravě.
(2) O součástkách tuzemských vozů, jež cizozemské dráze zasílá tuzemská dráha k opravě svých vozů v cizině, platí obdobně ustanovení odstavce 1.
§ 36.
Nakládací a ochranné pomůcky. Výstrojní předměty vozů.
Nakládací a ochranné pomůcky (na př. nakládací nářadí, řetězy, překlopy, podpěry, podložky, stolice, lešení, díly stěn, kozlíky na maso, vozové přikrývky, chránící prostředky), nikoli však vnější obaly zboží (jako sudy, bedny, koše, láhve a pod.) a výstrojní předměty vozů (na př. topné hadice) se propustí s vozem; dopravují-li se zvlášť (bez vozu), propustí se, je-li z železničního průvodního listu, z jiného dokladu nebo z označení zřejmo, že jde o nakládací nebo ochranné pomůcky nebo o výstrojní předměty.
§ 37.
Přepravní skříně.
Přepravní skříně (containery) se propouštějí jako železniční vozy, pokud mezinárodní smlouvy neobsahují ustanovení odchylná.
§ 38.
Lokomotivy.
Lokomotivy se propouštějí jako železniční vozy.
§ 39.
Pohonné látky, předměty služební potřeby a pod.
(1) Pohonné látky mazací oleje, luky a jme pomůcky nutné k provozu, které jsou na lokomotivách, tendrech nebo motorových vozech, jsou osvobozeny od cla v množství přiměřeném spotřebě za cesty.
(2) Od cla jsou dále osvobozeny ostatní provozní prostředky v množství nezbytně nutném k provozu cizozemských drah v tuzemsku, předměty pro jejich úřední potřebu, stejnokroje pro jejich zaměstnance a pod., jakož i tiskopisy a jiné služební pomůcky, které zasílají mezinárodní dopravní organisace svým členům.
Část VI.
§ 40.
Všeobecné předpisy.
(1) Ve vozech s mřížovanými stěnami nebo podlahami může být dopravováno jen zboží, které není možno otvory ve stěnách nebo v podlaze vyjmout nebo do vozu vsunout.
(2) Tekuté, zrnité nebo práškovité zboží nesmí být v takových vozech dopravováno, a to ani, je-li v sudech nebo v pytlích.
(3) Vozy a jejich oddělení musí být stavěny tak, aby se daly bezpečně uzavřít a aby naložené zboží nemohlo z nich být vyňato ani jiné zboží do nich vloženo bez zanechání patrných stop.
(4) Ve vozech a v jejich odděleních nesmí být skryté nebo nesnadno zjistitelné prostory, v nichž by bylo možno uložit zboží nebo zavazadla.
§ 41.
Kryté vozy, nádržkové vozy a vozy s příklopy.
(1) Bočnice, podlaha, střecha a ostatní části vozů tvořící ložný prostor musí být upevněny tak, aby je nebylo možno s vnější strany bez zanechání patrných stop ani odebrat ani znovu připevnit. Mezera mezi zavřenými posuvnými dveřmi a pevnými díly vozů nesmí být větší než 20 mm.
(2) Horní a dolní vedení posuvných dveří musí být na vozech upevněno tak, aby bez zanechání patrných stop nemohly být uzavřené dveře otevřeny nebo vyzdviženy.
(3) Posuvné dveře musí být stavěny nebo zajištěny tak, aby zavřené dveře nemohly být bez zanechání patrných stop s kolejničky odtaženy nebo vyzdviženy. Zajištěním může být na př. hák, který při zavření dveří zapadne do očka, pevně přinýtovaného na kolejničku, prodloužené vnitřní dveřní kování sahající pod hlavu nebo patku kolejničky anebo pevně na kolejničku přinýtovaný úhelník nebo třmen. Výjimečně je též přípustné zajištění celními zámky nebo jinými rovnocennými celními závěrami, zabraňujícími odtažení nebo vyzdvižení dveří. Držadla dveřních kladek musí být upevněna tak, aby nemohla být odňata bez zanechání zřetelných stop.
(4) Posuvné dveře musí být opatřeny záklesným hákem nebo jiným stejně spolehlivým uzavíracím zařízením. Tato uzavírací zařízení nesmí být při zavřených dveřích odstranitelná bez zanechání zřejmých stop.
(5) Stěžejkové závěsy křídlových dveří u krytých nákladních vozů, víka nádržkových vozů, jakož i příklopů a dveří u vozů s příklopy musí být upevněny tak, aby stěžeje nebylo možno s vnější strany uvolnit bez zanechání zřejmých stop. S vnější strany přístupné připevňovací šrouby stěžejkových závěsů nebo stěžejkové čepy musí být přinýtovány.
(6) Dveře, jež se obyčejně u vozů nepoužívají, musí být uzavřeny zapažením, lištami nebo železnými pásy, aby nemohly být zvenku otevřeny.
(7) Dveře krytých nákladních vozů, příklopy a dveře vozů s příklopy, jakož i uzávěry otvorů vedoucích do ložného prostoru nádržkových vozů musí být opatřeny očky, do nichž lze zavěsit celní zámky nebo jiná celní závěrová zařízení, která nedovolují otevřít dveře bez poškození celní závěry. Přírubová spojení na výpustném potrubí nádržkových vozů musí umožnit zajištění celními zámky nebo jinými rovnocennými celními závěrami. Očka musí mít světlost nejméně 15 mm. Očka nebo jiná zařízení celních závěr musí být připevněna tak, aby nemohla být bez zanechání zjevných stop uvolněna. Matice upevňovacích šroubů musí být u závěrových zařízení umístěna zásadně uvnitř vozů. Není-li to možné, musí byt část šroubů přečnívající matici roznýtována nebo musí být možno připevnit na ni celní zámky nebo jiné rovnocenné celní závěry.
(8) Okna, větrací klapky a ostatní otvory musí být zajištěny tak, aby naložené zboží nemohlo být vyjímáno nebo jiné zboží tam vkládáno. Jsou-li okna a otvory zajištěny železnými tyčemi, síty, mřížkami nebo dírkovaným plechem, nesmějí jednotlivé zbylé otvory být větší než 30 cm2. Zajištění musí být upevněno tak, aby jednotlivé díly nemohly být bez zanechání zřejmých stop odstraněny. Posuvné a sklopné okenice oken a otvorů musí být upevněny a uzavíratelny tak, aby nemohly být otevřeny bez zanechání zřejmých stop. S vnější strany otevíratelné posuvné nebo sklopné okenice musí být zajištěny celními zámky nebo jinými rovnocennými celními závěrami. Výpustné otvory v podlaze, které mají větší průměr než 35 mm, musí být zajištěny mřížemi nebo podobným zařízením.
(9) Je-li zboží pro svou povahu dopravováno v krytých vozech s částečně pootevřenými dveřmi, musí být dveře opatřeny záklesným hákem nebo jiným stejně bezpečným závěrovým zařízením. Zařízení musí být upevněna tak, aby i při částečně pootevřených dveřích nemohla být bez zanechání stop odstraněna. Je-li otvor pootevřených dveří tak veliký, že by jim mohlo být naložené zboží vyjímáno nebo jiné zboží dovnitř vkládáno, musí být zajištěn mřížemi nebo laťovými rošty a pod.
§ 42.
Otevřené vozy.
(1) Otevřené vozy opatřené kroužky nebo jiným upevňovacím zařízením pro plachty smí být pro dopravu zboží používány, přepravují-li se na nich zásilky, které jednotlivě váží aspoň 25 kg, nebo zboží, jehož naložení do krytých vozů nebo do vozů s příklopy není dovoleno nebo není obvyklé buď pro svou objemnost nebo podstatu (na př. velké stroje, parní kotle, dříví, bavlna, uhlí, písek, kamení, rudy, železo, všeho druhu, dobytek, slanečci, rybí tuk, petrolej).
(2) Celnice rozhodne, zda je nutno připevnit plachtu, aby se zabránilo odstranění nebo záměně nákladu, či zda je nutno učinit jiná opatření, jimiž by byla totožnost nákladu zajištěna. Celnice může také nařídit celní doprovod nákladu.
§ 43.
Ochranné přikrývky (plachty).
(1) K upevnění plachet musí být na vozech uzavřené a svářené kroužky, upevňovadla kroužků smí být na voze umístěna nejvýše ve vzdálenosti 1150 mm a musí být připevněna tak, aby nemohla být bez zanechání stop odňata. Kroužky musí být připevněny tak, aby po rozložení plachty a po protažení závěrového provazce nemohly být dveře otevírány a aby odnímatelné vozové stěny nemohly být vyňaty.
(2) Plachty musí mít podél obruby otvory k protažení závěrového provazce, vroubené kovovými kroužky. Otvory jsou od sebe přibližně stejně vzdáleny jako kroužky na voze. Plachty musí být dostatečně veliké a zachovalé; stehy musí být i na našitých částech na vnitřní straně nebo dvojité, t. j. ve dvou řadách vzdálených od sebe 15 až 20 mm.
(3) Závěrové provazce musí být z jednoho kusu a musí mít na obou koncích kovové hroty s očky, do nichž se po svázání provazcových konců zavěsí celní závěra.
§ 44.
Mezinárodní smlouvy.
Obsahují-li mezinárodní smlouvy odchylná ustanovení o zařízení vozů, platí ustanovení těchto smluv.
Část VII.
§ 45.
Účinnost.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. srpna 1954.

Ministr:
v z. Kocour v. r.