17/1984 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Smlouvě mezi Československou socialistickou republikou a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou o právní pomoci ve věcech občanských, rodinných a trestních

17
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 9. prosince 1983
o Smlouvě mezi Československou socialistickou republikou a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou o právní pomoci ve věcech občanských, rodinných a trestních

Dne 4. února 1981 byla v Alžíru podepsána Smlouva mezi Československou socialistickou republikou a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou o právní pomoci ve věcech občanských, rodinných a trestních.
Se smlouvou vyslovilo souhlas Federální shromáždění Československé socialistické republiky a prezident Československé socialistické republiky ji ratifikoval. Ratifikační listiny byly vyměněny v Praze dne 24. října 1983.
Smlouva vstoupila v platnost na základě svého článku 50 odstavce 2 dnem 23. listopadu 1983.
České znění Smlouvy se vyhlašuje současně.

Ministr:
Ing. Chňoupek v. r.


SMLOUVA
mezi Československou socialistickou republikou a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou o právní pomoci ve věcech občanských, rodinných a trestních
Československá socialistická republika
a
Alžírská demokratická a lidová republika,
vedeny přáním rozvíjet přátelské vztahy mezi svými národy a ve snaze prohloubit vzájemnou spolupráci mezi oběma státy v oblasti právních styků se rozhodly uzavřít tuto smlouvu.
Za tím účelem jmenovaní zmocněnci:
za Československou socialistickou republiku
Bohuslav Chňoupek,
ministr zahraničních věcí,
za Alžírskou demokratickou a lidovou republiku
Boualem Baki,
ministr spravedlnosti,
po výměně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité formě, se dohodli na tomto:
KAPITOLA I
VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
(1) Státní občané každé smluvní strany požívají na území druhé smluvní strany stejné právní ochrany svých osobních a majetkových práv jako její vlastní státní občané.
(2) Státní občané každé smluvní strany mají volný přístup k soudům a jiným orgánům příslušným ve věcech občanských, rodinných a trestních, které jsou v této smlouvě označovány výrazem „justiční orgány“, jakož i mají právo podat návrh na zahájení řízení před těmito orgány za účelem ochrany svých osobních a majetkových práv.
Článek 2
Od státních občanů jedné ze smluvních stran, kteří vystupují před justičními orgány druhé smluvní strany a kteří se zdržují na území jedné ze smluvních stran, nelze požadovat složení jakékoli jistoty jen z toho důvodu, že jsou cizinci, nebo že nemají bydliště nebo pobyt na tomto území.
Článek 3
Ustanovení článků 1 a 2 této smlouvy se vztahují na právnické osoby, zřízené podle právního řádu smluvní strany, na jejímž území se nachází jejich sídlo.
Článek 4
(1) Při vzájemném styku orgány smluvních stran používají některého z jazyků smluvních stran nebo jazyka francouzského. Je-li písemnost vyhotovena v jazyku dožadující smluvní strany, musí být opatřena překladem do jazyka dožádané smluvní strany nebo do jazyka francouzského.
Písemnosti musí být podepsány a opatřeny otiskem úředního razítka.
(2) Překlad ověřuje úřední překladatel orgánu, který písemnost vydává, nebo diplomatická mise nebo konzulární úřad jedné ze smluvních stran.
Článek 5
Právní pomoc
(1) Justiční orgány smluvních stran si poskytují vzájemně právní pomoc ve věcech občanských, rodinných a trestních za podmínek stanovených v této smlouvě.
(2) Jiné orgány činné ve věcech občanských, rodinných a trestních si poskytují právní pomoc prostřednictvím justičních orgánů.
(3) Smluvní strany si vzájemně poskytují právní pomoc výkonem jednotlivých procesních úkonů, zejména vyhotovováním, zasíláním a doručováním písemností, prováděním znaleckých důkazů, výslechem účastníků, obviněných, svědků a znalců, výkonem rozhodnutí, vydáváním pachatelů trestných činů, odnímáním a odevzdáváním věcných důkazů.
Článek 6
Způsob styku
(1) Justiční orgány se při poskytování právní pomoci stýkají mezi sebou prostřednictvím svých ústředních orgánů.
(2) Ústředními orgány ve smyslu této smlouvy jsou:
a) ze strany Československé socialistické republiky ministerstvo spravedlnosti České socialistické republiky, ministerstvo spravedlnosti Slovenské socialistické republiky a ve věcech trestních též Generální prokuratura Československé socialistické republiky;
b) ze strany Alžírské demokratické a lidové republiky ministerstvo spravedlnosti.
Článek 7
(1) Smluvní strany si vzájemně podávají zprávy o pravomocných rozsudcích v trestních věcech vynesených soudy jedné smluvní strany nad státními občany druhé smluvní strany.
(2) Na žádost jedné ze smluvních stran ji druhá smluvní strana uvědomí o rozsudcích, které nenabyly ještě právní moci, pokud byly vyneseny nad státními občany dožadující smluvní strany.
(3) Výpis z rejstříku trestů vedeného jednou smluvní stranou, může být zaslán na přání druhé smluvní strany v případech a za podmínek stanovených právním řádem dožádané smluvní strany nejenom v případech trestního stíhání.
Článek 8
Ústřední orgány obou smluvních stran si poskytují vzájemně a na žádost informace o zákonech a jiných právních předpisech, které platí nebo platily na jejich území, jakož i informace o právní praxi.
Článek 9
Poskytnutí právní pomoci ve věcech občanských, rodinných a trestních může být dožádanou smluvní stranou odmítnuto, porušuje-li svrchovanost nebo bezpečnost této smluvní strany nebo je v rozporu se základními zásadami jejího právního řádu.
KAPITOLA II
DOŽÁDÁNÍ O PRÁVNÍ POMOC A ZASÍLÁNÍ SOUDNÍCH A MIMOSOUDNÍCH PÍSEMNOSTÍ
I. Dožádání o právní pomoc
Článek 10
(1) Dožádání o právní pomoc musí obsahovat označení dožadujícího orgánu, dožádaného orgánu, věci, v níž se o právní pomoc žádá, jména účastníků, jejich státní občanství, zaměstnání a bydliště, jména jejich zástupců, jakož i druh požadované právní pomoci.
(2) Dožádání o právní pomoc ve věcech trestních musí obsahovat též označení a popis trestného činu, místo a dobu narození obviněného a podle možnosti jména jeho rodičů.
(3) Dožádání o právní pomoc bude podepsáno a opatřeno otiskem úředního razítka.
Článek 11
(1) Při vyřizování dožádání o právní pomoc použije orgán dožádané smluvní strany vlastních právních předpisů. Může však na žádost dožadujícího orgánu postupovat způsobem, který je v dožádání uveden, není-li to v rozporu s právním řádem dožádané smluvní strany.
(2) Není-li orgán, jemuž bylo dožádání zasláno, k vyřízení příslušný, postoupí dožádání příslušnému orgánu.
(3) Není-li známa přesná adresa osoby uvedené v dožádání, orgán dožádané smluvní strany učiní nutná opatření k jejímu zjištění. Nemůže-li adresáta zjistit, uvědomí o tom dožadující orgán a současně dožádání o právní pomoc vrátí.
(4) Orgán dožádané smluvní strany sdělí orgánu dožadující smluvní strany na jeho žádost včas místo a dobu výkonu dožádání, aby zúčastněná strana měla možnost se ho zúčastnit nebo se nechat zastoupit.
(5) Po vyřízení dožádání orgán dožádané smluvní strany vrátí spisy orgánu dožadující smluvní strany. V případě, ve kterém dožádání nebylo možno vyhovět, vrátí spisy a sdělí důvody, které zabránily vyřízení.
Článek 12
Smluvní strany nebudou požadovat úhradu nákladů za výkon dožádání o právní pomoc. Tyto náklady hradí dožádaná smluvní strana.
II. Zasílání soudních a mimosoudních písemností
Článek 13
(1) Dožádaný orgán doručuje písemnosti podle ustanovení svého právního řádu, jsou-li vyhotoveny v jazyku dožádané smluvní strany nebo je-li k nim připojen ověřený překlad do tohoto jazyka nebo do jazyka francouzského.
(2) Písemnosti zasílané podle této smlouvy musí být podepsány a opatřeny otiskem úředního razítka příslušného justičního orgánu a ověřeny v Československé socialistické republice ministerstvem spravedlnosti České socialistické republiky nebo ministerstvem spravedlnosti Slovenské socialistické republiky a v Alžírské demokratické a lidové republice ministerstvem spravedlnosti.
(3) Doručení se prokáže potvrzením podepsaným příjemcem a opatřeným otiskem úředního razítka, datem a podpisem doručujícího orgánu nebo potvrzením vydaným tímto orgánem, jímž se prokazuje způsob, místo a čas doručení. Je-li doručovaná písemnost zaslána ve dvojím vyhotovení, může se potvrzení o přijetí a o vykonaném doručení provést také na druhém stejnopise.
Článek 14
Smluvní strany jsou oprávněny doručovat písemnosti vlastním státním občanům také prostřednictvím svých diplomatických misí nebo konzulárních úřadů. V tomto případě nelze použít donucovacích prostředků.
Článek 15
(1) Smluvní strany si budou vzájemně zasílat výpisy z matrik týkající se jejich státních občanů. Výpisy budou zasílány bezplatně diplomatickou cestou.
(2) Smluvní strany si budou pro úřední potřebu na žádost příslušných orgánů zasílat výpisy z matrik, jakož i jiné listiny týkající se státních občanů druhé smluvní strany. Listiny se budou zasílat bezplatně diplomatickou cestou.
(3) Žádosti státních občanů smluvních stran o zaslání výpisů z matrik nebo jiných listin lze zaslat přímo příslušnému orgánu druhé smluvní strany. Vyžádané doklady budou žadateli zaslány prostřednictvím diplomatické mise nebo konzulárního úřadu smluvní strany, jejíž orgán požadovaný doklad vydal. Diplomatická mise nebo konzulární úřad vybere při předání dokladu stanovený poplatek.
Článek 16
Ústřední orgány smluvních stran si vzájemně poskytují na žádost pomoc při zjišťování adres osob zdržujících se na jejich území, je-li toho zapotřebí k uplatnění práv jejich státních občanů.
Článek 17
(1) Listiny, které byly vydány nebo ověřeny příslušným orgánem jedné ze smluvních stran a podepsány a opatřeny otiskem úředního razítka, nevyžadují ověření na území druhé smluvní strany. Totéž platí pro opisy a překlady listin ověřené příslušným orgánem.
(2) Listiny, které jsou na území jedné ze smluvních stran považovány za veřejné, mají na území druhé smluvní strany průkazní moc veřejných listin.
KAPITOLA III
OCHRANA SVĚDKŮ A ZNALCŮ
Článek 18
Svědek nebo znalec, který se zdržuje na území dožádané smluvní strany a který vystupuje ve věci občanské, rodinné nebo trestní před justičními orgány dožadující smluvní strany, na základě předvolání, které mu bylo doručeno justičním orgánem dožádané smluvní strany, nesmí být bez ohledu na své státní občanství, trestně stíhán ani vzat do vazby, ani nesmí být na něm vykonán trest uložený dříve soudem za trestný čin, spáchaný před překročením státních hranic dožadující smluvní strany. Stejně tak nemůže být svědek a znalec trestně stíhán pro skutečnosti související s podáním svědectví nebo znaleckého posudku nebo za trestný čin, který je předmětem řízení.
Článek 19
(1) Svědek nebo znalec pozbude ochrany, která se mu poskytuje podle článku 18, neopustí-li, pokud k tomu měl možnost, území dožadující smluvní strany ve lhůtě 15 dnů ode dne, kdy mu bylo sděleno, že jeho přítomnosti není dále třeba.
(2) Do lhůty uvedené v odstavci 1 se nezapočítává doba, po kterou svědek nebo znalec nemohl opustit území této strany z důvodů nezávislých na jeho vůli.
KAPITOLA IV
POSKYTNUTÍ PRÁVNÍ POMOCI
Článek 20
Státním občanům jedné ze smluvních stran je před justičními orgány druhé smluvní strany poskytována bezplatná právní pomoc, osvobození od poplatků a nákladů řízení se zřetelem k jejich majetkovým poměrům ve stejném rozsahu a za stejných podmínek jako státním občanům této druhé smluvní strany.
Článek 21
(1) Chce-li státní občan jedné ze smluvních stran, který má bydliště nebo pobyt na území druhé smluvní strany, požívat před justičním orgánem této smluvní strany výhod, uvedených v článku 20, může o to písemně požádat justiční orgán příslušný podle svého bydliště nebo pobytu v souladu s právním řádem tohoto státu. Justiční orgán, který zasílá žádost žadatele, musí pořídit překlad žádosti, potvrzení uvedeného v článku 22 a případných příloh do jazyka dožádané smluvní strany, a pokud to není možné, do jazyka francouzského.
(2) Justiční orgán, který vyřizuje žádost podle odstavce 1, ji zašle s potvrzením uvedeným v článku 22 a s případnými přílohami justičnímu orgánu druhé smluvní strany.
Článek 22
(1) Potvrzení o majetkových poměrech, potřebné pro získání výhod, uvedených v článku 20, vydá příslušný orgán smluvní strany, na jejímž území má žadatel své bydliště nebo pobyt.
(2) Má-li žadatel bydliště nebo pobyt na území třetího státu, stačí, vydá-li potvrzení diplomatická mise nebo územně příslušný konzulární úřad smluvní strany, jejímž je žadatel státním občanem.
Článek 23
Justiční orgán, u kterého je žádáno o bezplatnou právní pomoc a o výhody, uvedené v článku 20, rozhoduje podle právního řádu svého státu a v případě potřeby se může obrátit na příslušné justiční orgány druhé smluvní strany s žádostí o doplňující informace.
KAPITOLA V
UZNÁNÍ A VÝKON ROZHODNUTÍ
Článek 24
(1) Smluvní strany za podmínek stanovených v této smlouvě uznávají a vykonávají na svém území tato rozhodnutí, vydaná na území druhé smluvní strany:
a) rozhodnutí soudů ve věcech občanských a rodinných;
b) rozhodnutí soudů v trestních věcech o náhradě škody a navrácení majetku.
(2) Za rozhodnutí soudů ve smyslu ustanovení odstavce 1 se pokládají také rozhodnutí ve věcech dědických vydaná justičními orgány smluvních stran, které jsou podle jejich právních řádů příslušné ve věcech dědických.
Článek 25
Rozhodnutí uvedená v článku 24 této smlouvy jsou uznávána a vykonávána za podmínek, že
a) rozhodnutí je pravomocné a vykonatelné podle právního řádu smluvní strany, na jejímž území bylo vydáno;
b) účastník, proti němuž bylo rozhodnutí vydáno a který se řízení nezúčastnil, byl včas a řádně obeslán podle právního řádu smluvní strany, na jejímž území bylo rozhodnutí vydáno, a v případě procesní nezpůsobilosti byl řádně zastoupen;
c) v téže věci, o témže předmětu a z téhož důvodu nebylo dříve vydáno mezi týmiž účastníky pravomocné rozhodnutí příslušným justičním orgánem smluvní strany, na jejímž území má být rozhodnutí uznáno a vykonáno;
d) uznání nebo výkon rozhodnutí není v rozporu se základními zásadami právního řádu a veřejným pořádkem smluvní strany, na jejímž území rozhodnutí má být uznáno a vykonáno.
Článek 26
(1) Žádost o uznání a výkon rozhodnutí může být podána přímo u justičního orgánu smluvní strany, na jejímž území rozhodnutí má být vykonáno, nebo též u soudu, který o věci rozhodoval; žádost se postoupí soudu druhé smluvní strany podle ustanovení článku 6 této smlouvy.
(2) K žádosti se připojí:
a) prvopis nebo ověřený opis rozhodnutí spolu s potvrzením o právní moci a vykonatelnosti, pokud to nevyplývá z rozhodnutí samého;
b) doklad o tom, že účastník, proti němuž bylo rozhodnutí vydáno a který se řízení nezúčastnil, byl včas a řádně obeslán a v případě procesní nezpůsobilosti, byl platně zastoupen;
c) ověřený překlad dokladů uvedených v písmenech a) a b) do jazyka dožádané smluvní strany, a pokud to není možné do jazyka francouzského.
(3) Žádost o výkon rozhodnutí může být podána současně se žádostí o jeho uznání.
Článek 27
(1) Justiční orgán smluvní strany, na jejímž území má být rozhodnutí uznáno a vykonáno, provádí uznání a výkon podle právního řádu svého státu.
(2) Justiční orgán, který rozhoduje o žádosti o uznání a výkon rozhodnutí, zjistí pouze, zda byly splněny podmínky uvedené v článcích 25 a 26 této smlouvy.
Článek 28
Ustanoveními této smlouvy o výkonu rozhodnutí nejsou dotčeny právní předpisy smluvních stran, týkající se převodu peněz nebo vývozu věcí, získaných výkonem rozhodnutí.
Článek 29
(1) Je-li účastník, osvobozený od jistoty podle článku 2 této smlouvy, odsouzen k úhradě soudních nákladů pravomocným soudním rozhodnutím, které bylo vydáno soudem jedné ze smluvních stran, je rozhodnutí vykonatelné na žádost účastníka, v jehož prospěch bylo toto rozhodnutí vydáno, na území druhé smluvní strany bezplatně.
(2) Justiční orgán, který rozhoduje o výkonu rozhodnutí uvedeného v odstavci 1, se omezí na zjištění, zda rozhodnutí o soudních nákladech je pravomocné a vykonatelné.
(3) Ustanovení článku 26 této smlouvy se použije na žádost o uznání a výkon rozhodnutí a na připojené doklady.
KAPITOLA VI
VYDÁVÁNÍ
Článek 30
Smluvní strany se zavazují, že podle ustanovení této smlouvy si vzájemně vydají osoby, které se zdržují na jejich území a které mají být trestně stíhány nebo mají vykonat trest.
Článek 31
(1) Vydání k trestnímu stíhání je přípustné pouze pro trestné činy, za které může být uložen podle právních řádů obou smluvních stran trest odnětí svobody přesahující dva roky.
(2) Vydání k výkonu trestu je přípustné pouze pro činy trestné podle právních řádů obou smluvních stran, za které byla vyžádaná osoba odsouzena k trestu odnětí svobody přesahujícímu jeden rok.
Článek 32
Nemohou být vydány:
a) osoby, které k datu obdržení žádosti o vydání jsou státními občany dožádané smluvní strany;
b) osoby bez státního občanství, které mají trvalý pobyt na území dožádané smluvní strany;
c) osoby, které získaly právo azylu na území dožádané smluvní strany.
Článek 33
Vydání je nepřípustné, jestliže:
a) čin byl spáchán na území dožádané smluvní strany;
b) trestný čin, pro který je vydání žádáno, byl spáchán mimo území dožadující smluvní strany a právní řád dožádané smluvní strany nepřipouští trestní stíhání podobného trestného činu, spáchaného mimo její území;
c) právní řád jedné ze smluvních stran vydání nepřipouští;
d) podle právních řádů obou smluvních stran trestní stíhání může být zahájeno pouze na návrh poškozeného;
e) čin, pro který je vydání žádáno, je podle právního řádu jedné ze smluvních stran promlčen nebo amnestován, nebo jestliže se vyskytuje jiný zákonný důvod, který nepřipouští zahájení trestního stíhání nebo výkonu trestu;
f) bylo pro stejný čin proti osobě, o jejíž vydání se žádá, vyneseno pravomocné rozhodnutí nebo justiční orgány dožádané smluvní strany zastavily trestní stíhání.
Článek 34
(1) Žádost o vydání se zasílá diplomatickou cestou. Musí obsahovat jméno osoby, která má být vydána, datum a místo jejího narození, její státní občanství, údaje o jejím bydlišti nebo pobytu, údaje o skutkové podstatě trestného činu i o škodě, která byla trestným činem způsobena.
(2) K žádosti o vydání k provedení trestního stíhání se připojí ověřený opis zatýkacího rozkazu s popisem spáchaného trestného činu, s údaji o důkazech, jakož i znění ustanovení právních předpisů, která se vztahují na trestný čin; byla-li trestným činem způsobena majetková škoda, je nutno uvést její výši.
(3) K žádosti o vydání k výkonu trestu se připojí ověřený prvopis pravomocného soudního rozhodnutí, jakož i znění ustanovení právních předpisů, která se vztahují na trestný čin. Odpykal-li si odsouzený část trestu, je třeba sdělit i údaje o tom.
(4) Dožadující smluvní strana není povinna připojit k žádosti o vydání důkazy o vině vyžadované osoby.
(5) Neobsahuje-li žádost o vydání všechny nutné údaje, může dožádaná smluvní strana žádat doplňující informace a pro jejich sdělení stanovit lhůtu 45 dní. Tato lhůta může být na odůvodněnou žádost dožadující smluvní strany prodloužena nejvýše o jeden měsíc.
Článek 35
Po obdržení žádosti o vydání, pokud byly splněny podmínky vydání, dožádaná smluvní strana přistoupí bez odkladu k zatčení osoby, uvedené v žádosti o vydání, s výjimkou případů, kdy vydání podle této smlouvy není možné.
Článek 36
Na výslovnou žádost může být osoba předběžně zatčena před obdržením žádosti o vydání, odvolává-li se příslušný justiční orgán dožadující smluvní strany na zatýkací rozkaz nebo pravomocné rozhodnutí a žádost o vydání předběžně oznámí. Tato výslovná žádost může být zaslána poštou, telegraficky nebo jiným písemným způsobem.
Dožadující smluvní strana musí být bezodkladně uvědoměna o zatčení podle ustanovení tohoto článku.
Článek 37
(1) Nejsou-li požadované doplňující informace zaslány ve lhůtě stanovené v ustanovení článku 34 této smlouvy, dožádaná smluvní strana může zatčenou osobu propustit na svobodu.
(2) Osobu zatčenou podle ustanovení článku 36 této smlouvy lze propustit na svobodu, nedojde-li žádost ve lhůtě 45 dnů ode dne, kdy bylo dožadující smluvní straně oznámeno předběžné zatčení.
Článek 38
Je-li proti vyžádané osobě vedeno trestní stíhání nebo byla-li tato osoba odsouzena pro jiný trestný čin spáchaný na území dožádané smluvní strany, může být vydání odloženo až do skončení trestního stíhání a v případě odsouzení až do skončení výkonu trestu.
Článek 39
(1) Na odůvodněnou žádost dožadující smluvní strany lze vyžadovanou osobu dočasně vydat k provedení určitých vyšetřovacích úkonů, měl-li by odklad vydání za následek promlčení trestního stíhání nebo by v závažné míře ztížil vyšetřování trestného činu spáchaného vyžadovanou osobou.
(2) Dočasně vydaná osoba bude po provedení vyšetřovacích úkonů, pro které byla vydána, vrácena bezodkladně, nejpozději však do tří měsíců ode dne dočasného vydání.
Článek 40
Žádá-li o vydání téže osoby více států, rozhodne dožádaná smluvní strana, které žádosti vyhoví. Přitom přihlédne ke státnímu občanství vyžadované osoby, k místu spáchání a k závažnosti trestného činu.
Článek 41
(1) Dožádaná smluvní strana oznámí dožadující smluvní straně své rozhodnutí o vydání.
(2) Dožádaná smluvní strana, která povolí vydání, oznámí dožadující smluvní straně místo a dobu vydání vyžadované osoby.
(3) Osoba, jejíž vydání bylo povoleno, se propustí na svobodu, nepřevezme-li ji dožadující smluvní strana ve lhůtě 15 dnů ode dne stanoveného pro vydání. Opakuje-li se v tomto případě žádost o vydání, může být odmítnuta.
Článek 42
Vyhne-li se vydaná osoba jakýmkoli způsobem trestnímu řízení nebo výkonu trestu na území dožadující smluvní strany, které byla tato osoba vydána, a zdržuje-li se na území dožádané smluvní strany, vydá se na novou žádost o vydání, aniž je třeba zaslat písemnosti uvedené v ustanovení článku 34 této smlouvy.
Článek 43
Vydaná osoba může být stíhána nebo souzena pro jiný trestný čin, než pro který byla vydána, může být na ní vykonán jiný trest, než k jehož výkonu byla vydána a může být vydána třetímu státu pouze tehdy, jestliže:
a) s tím předem souhlasí dožádaná smluvní strana;
b) vydaná osoba, která není státním občanem dožadující smluvní strany, neopustila území dožadující smluvní strany do jednoho měsíce po skončení trestního stíhání nebo výkonu trestu; do této lhůty se nezapočítává doba, po kterou vydaná osoba nemohla opustit území dožadující smluvní strany z důvodů nezávislých na své vůli;
c) vydaná osoba opustila území dožadující smluvní strany a dobrovolně se na ně vrátila.
Článek 44
Smluvní strana žádající o vydání sdělí dožádané smluvní straně výsledek trestního řízení vedeného proti vydané osobě. Byla-li vydaná osoba odsouzena, připojí prvopis pravomocného soudního rozhodnutí.
Článek 45
(1) Smluvní strany povolí na žádost jedné z nich svým územím průvoz osob, které byly vydány třetím státem jedné ze smluvních stran. Dožádaná smluvní strana není povinna povolit průvoz v případech, kdy k vydání nemůže podle této smlouvy dojít.
(2) Žádost o průvoz se podává a projednává stejně jako žádost o vydání.
(3) Dožádaná smluvní strana povolí průvoz svým územím způsobem, který pokládá za nejvýhodnější.
Článek 46
Náklady vydání i průvozu nese smluvní strana, na jejímž území vznikly, s výjimkou nákladů převozu pachatele, které hradí dožadující smluvní strana.
Článek 47
(1) Na žádost dožadující smluvní strany, dožádaná smluvní strana předá:
a) věci, které mohou sloužit jako důkazní prostředek v trestním řízení; tyto věci se předají rovněž tehdy, neuskuteční-li se vydání pro smrt vyžádané osoby, pro to, že se vyhne trestnímu stíhání nebo z jiných důvodů;
b) věci, které pocházejí z trestného činu nebo které sloužily k jeho spáchání.
Vydání věcí se uskuteční na potvrzení.
(2) Potřebuje-li dožádaná smluvní strana požadované věci v trestním řízení, mohou být prozatímně zadrženy nebo vydány s podmínkou, že budou vráceny dožádané smluvní straně co možná nejdříve.
(3) Práva dožádané smluvní strany nebo práva třetích osob k těmto věcem zůstávají nedotčena. Věci, k nimž se vztahují podobná práva se doručí co možná nejdříve a bez nákladů dožádané smluvní straně za účelem jejich případného vrácení oprávněným osobám. Zdržují-li se oprávněné osoby na území dožadující smluvní strany, může jim je vrátit přímo s podmínkou, že s tím dožádaná smluvní strana souhlasí.
(4) Převod peněžních částek nebo majetku se provádí v souladu s právním řádem dožádané smluvní strany.
Článek 48
(1) Smluvní strany se zavazují, že podle vlastních právních předpisů zavedou na žádost druhé smluvní strany trestní stíhání proti svým státním občanům, kteří spáchali na území dožadující smluvní strany trestný čin, pro který je podle ustanovení této smlouvy vydání možné.
(2) K žádosti o zavedení trestního stíhání se připojí spis, obsahující údaje o trestném činu a důkazy, které má dožadující smluvní strana k dispozici.
(3) Žádost zahájit trestní stíhání před podáním obžaloby zasílá generální prokurátor jedné ze smluvních stran generálnímu prokurátorovi druhé smluvní strany. Po podání obžaloby se žádost zasílá prostřednictvím ústředních orgánů uvedených v článku 6 této smlouvy.
(4) Dožádaná smluvní strana vyrozumí druhou smluvní stranu o výsledku trestního stíhání a dojde-li k vydání pravomocného rozsudku, zašle též jeho opis.
Článek 49
Kromě důvodů uvedených v ustanovení článku 9 této smlouvy, lze právní pomoc odmítnout, jestliže
a) je žádána ohledně činu, který není podle právního řádu dožádané smluvní strany trestný;
b) je žádána ohledně trestného činu, pro který není vydání podle této smlouvy přípustné.
KAPITOLA VII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 50
(1) Tato smlouva bude ratifikována. Ratifikační listiny budou vyměněny v Praze.
(2) Tato smlouva vstoupí v platnost 30. dnem po výměně ratifikačních listin.
(3) Tato smlouva zůstane v platnosti bez omezení doby trvání. Každá smluvní strana ji může vypovědět oznámením zaslaným druhé smluvní straně diplomatickou cestou nejméně 6 měsíců předem.
Dáno v Alžíru dne 4. února 1981 ve dvou původních vyhotoveních, každé v jazyku českém, arabském a francouzském, přičemž všechna tři znění mají stejnou platnost. V případě rozdílného výkladu, bude přihlédnuto k francouzskému textu.
Za
Československou socialistickou
republiku:
Bohuslav Chňoupek v. r.
Za
Alžírskou demokratickou
a lidovou republiku:
Boualem Baki v. r.