646/1945 Ú. l. I
Vyhláška nejvyššího úřadu cenového o tvoření cen železného a jiného kovového zboží.

646.
Vyhláška
nejvyššího úřadu cenového
ze dne 20. prosince 1945
o tvoření cen železného a jiného kovového zboží.
Nejvyšší úřad cenový stanoví podle § 2, odst. 1 vládního nařízení o zřízení nejvyššího úřadu cenového toto:

§ 1.
Základní ustanovení.
(1) Ceny železného a jiného kovového zboží se tvoří ve výrobě podle ustanovení této vyhlášky.
(2) Železným nebo jiným kovovým zbožím podle této vyhlášky nejsou: všechny druhy barevných kovů, surového železa, jeho slitin a dále veškerý tažený nebo válený materiál.
(3) Nejvyšší úřad cenový může vyjmouti zcela nebo částečně z účinnosti této vyhlášky ještě jiné druhy železného nebo jiného kovového zboží a pojmouti do ní i jiné druhy zboží.
§ 2.
Tvoření cen.
(1) Nejvýše přípustná cena se tvoří z:
a) pořizovací ceny surovin,
b) výrobních mezd,
e) přirážka společných nákladů výrobních, správních
a odbytových,
d) přirážky ziskové,
e) zvláštních nákladů.
(2) Ceny výrobků, které jsou vyrobeny přede dnem účinnosti této vyhlášky, avšak budou dodány teprve po tomto dni, se tvoří podle ustanovení této vyhlášky.
(3) Nejvyšší úřad Cenový může u určitých druhů zboží naříditi též jiný způsob tvoření nejvýše přípustných cen, než jaký je uveden v odstavci 1.
§ 3.
Určení pojmů.
(1) Železné a jiné kovové zboží, (dále jen „zboží“) ve smyslu této vyhlášky jsou všechny polotovary neb hotové výrobky, vyrobené co do množství nebo hodnoty převážně ze železa nebo jiných kovů.
(2) Suroviny jsou všechny látky, polotovary a součástky, použité k zhotovení zboží nebo k provedení práce, pokud jejich množství, vynaložené na jednotku zboží nebo práce se dá přímo zjistit.
(3) Pořizovací cena je cena dodavatelem účtovaná a podle cenových předpisů přípustná, po odečtení slev a rabatů, i s obalem, pokud obal zůstává v majetku příjemce, zvýšená o dopravní náklady (dopravné, místní dovozné) a jiné náklady, pokud je příjemce nese a platí třetím osobám, jako na př. pojištění, clo, překladištní poplatky, dobírkové výlohy a pod. Za dopravné se smějí počítat skutečně vynaložené dopravní náklady, avšak nejvýše v míře přípustné podle cenových předpisů nebo v prokazatelně vyšetřené průměrné částce. Jsou-li při nákupu ceny různé, může být počítána průměrná cena. Pro výpočet průměrného dopravného, jakož i průměru nákupních cen, jsou vždy podkladem odběry v posledním kalendářním půlroce. K obratovým bonifikacím, ročním prémiím a k podobným náhradám, které jsou hrazeny teprve po uplynutí určitého Časového období, netřeba přihlížet, nejsou-li odčítány v účte. Rovněž není třeba přihlížeti ke skonta a k předběžným úrokům. Připočítávati provisi za zprostředkování nákupu je nepřípustné. Cenu zhodnotitelného odpadu a obalu nutno odečíst.
(4) Výrobní mzdy jsou skutečně vyplacené mzdy beze srážek (brutto) do výše přípustné podle mzdových předpisů, pokud se jejich částka připadající na jednotku výrobku nebo práce dá přímo zjistit. Pracuje-li majitel podniku při výrobě jako dělník, smí být zakalkulována jeho odměna nejvýše sazbou mzdy nejlépe kvalifikovaného dělníka podle mzdových předpisů, zvýšenou o 20%.
(5) Zvláštní náklady jsou zvláštní prodejní a zasílací náklady, licenční poplatky, daň spotřební, daň z obratu, skonto a pod. pokud se jejich částka připadající na jednotku výrobku nebo práce dá přímo zjistit a pokud nejsou obsaženy ve společných nákladech výrobních, správních a odbytových.
§ 4.
Přirážka společných nákladů výrobních, správních a odbytových.
(1) Společné náklady výrobní, správní a odbytové jsou veškeré běžné provozní náklady, nutně k řádnému vedení podniku, ve výši odpovídající zásadám šetrného a hospodárného vedení podniku, včetně podnikatelské odměny, avšak po vyloučení nákladů obsažených již v pořizovací ceně surovin, dále po vyloučení výrobních mezd a zvláštních nákladů. Do společných nákladů nepatří debetní úroky a daň výdělková.
(2) Výše společných nákladů výrobních, správních a odbytových se zjistí podle směrného období, kterým je — pokud nebude nařízeno jinak — obchodní rok 1943 (1942/1943). Při zjišťování jednotlivých společných nákladů se pomocně použije, ustanovení zákona o přímých daních, týkajících se základu všeobecné a zvláštní daně výdělkové, pokud tato ustanovení nejsou v rozporu s touto vyhláškou.
(3) Společné náklady výrobní, správní a odbytové se vyjádří přirážkou, po případě přirážkami, a způsobem, jaký byl v podniku obvyklý ve směrném období.
§ 5.
Zisková přirážka.
(1) Zisková přirážka obsahuje:
a) nejvýše 5% z kapitálu potřebného k provozu podniku, zjištěného ke konci směrného období,
b) 1% z obratu ve směrném období, nejvýše však 5% ze stejného kapitálu jako za a),
c) všeobecnou nebo zvláštní daň výdělkovou s přirážkami, připadající podle daňových sazeb platných v den kalkulace na součet položek a), b) a podnikatelské odměny.
(2) Ustanovení § 4, odst. 3 platí obdobně pro ziskovou přirážku.
§ 7.
Evidence kalkulačních podkladů.
(1) Podniky zřízené před 1. lednem 1944, které vedou řádné účetnictví ve smyslu obchodního zákona, sestaví a předloží nejvyššímu úřadu cenovému do 30 dnů po účinnosti této vyhlášky trojmo tyto podklady ze směrného období:
a) účet rozvážný konečný a účet ztráty a zisku,
b) podrobné rozčleněni společných nákladů výrobních, správních a odbytových,
c) dosažený obrat,
d) sestavování kapitálu potřebného k provozu podniku ke konci směrného období,
e) výpočet přirážek,
f) kalkulační schema sestavené podle ustanovení této vyhlášky.
Kromě toho předloží podniky dvojmo přehled, seriově vyráběného zboží podle skupin (na př. stavební stroje, kovoobráběcí stroje, armatury, strojky pro domácnost, kovové hračky a pod.), ke dni účinnosti této vyhlášky.
(2) Podniky zřízené před 1. lednem 1944, které nevedou řádné účetnictví, sestaví podle záznamů vedených k účelům daňovým a předloží, do 30 dnů po účinnosti této vyhlášky nejvyššímu úřadu cenovému trojmo tylo podklady ze směrného období:
a) výkazy vyplacených mezd přímých, mezd pomocných, platů a sociálních dávek,
b) podrobné rozdělení společných nákladů výrobních, správních a odbytových,
c) dosažený obrat,
d) sestavení kapitálu potřebného k provozu podniku,
e) výpočet přirážek,
f) kalkulační schema sestavené podle ustanovení této vyhlášky.
Kromě toho předloží podniky dvojmo přehled seriově vyráběného zboží, obdobně jako podniky podle odstavce 1.
(3) Podniky, které tvoří nebo budou tvořit cenu podle ustanovení § 6, oznámí tuto okolnost nejvyššímu úřadu cenovému do 14 dnů po účinnosti této vyhlášky, po případě vždy ihned po zřízení podniku. Současně sdělí termín, do kterého předloží obdobné doklady, jak jsou uvedeny v odstavcích 1 a 2. Tento termín nesmí být u podniků v den účinnosti této vyhlášky již činných delší než 30 dnů ode dne účinnosti vyhlášky; u podniku, jež budou zřízeny po dni účinnosti této vyhlášky, musejí být doklady předloženy nejpozději před prvým odesláním zboží.
(4) Z předložených dokladů vrátí nejvyšší úřad cenový po jednom ověřeném exempláři firmě k pečlivému uschování.
(5) Nejvyšší úřad cenový může kdykoliv upravit přirážky buď všeobecně nebo v jednotlivých případech.
(6) Doklady uvedené v odstavcích 1 a 2 a doklady sloužící k jejich vypočtení, jakož i propočty podle § 11 musejí být uschovány po dobu nejméně 5 let.
§ 8.
Změna kalkulačního schematu.
Podniky, které již v den účinnosti této vyhlášky tvoří ceny podle zvláštního kalkulačního schematu schváleného nebo stanoveného nejvyšším úřadem cenovým, smějí přejiti na tvorbu cen podle této vyhlášky jen se souhlasem nejvyššího úřadu cenového, pokud tento úřad tak neučiní z moci úřední.
§ 9.
Ceny za opravy, práce ve mzdě a montáže.
(1) Ustanovení této vyhlášky se použije obdobné k tvoření cen a úplat za opravy, práce ve mzdě a montáže železného a jiného kovového zboží, nebo za jiné úkony s tímto zbožím souvisící.
(2) Pokud pro jednotlivá odvětví byly vydány úpravy zvláštní, řídí se ceny za opravy, práce ve mzdě, montáže a jiné úkony v dotčených odvětvích těmito úpravami, nestanoví-li nejvyšší úřad cenový jinak.
§ 10.
Obchodní podmínky.
(1) Jako prodejní, dodací a platební podmínky, platí podmínky používané k 1. prosinci 1945, pokud byly úředně schváleny nebo byly přípustné. Tyto podmínky nesmějí býti bez souhlasu nejvyššího úřadu cenového měněny v neprospěch odběratele.
(2) Nejvyšší úřad cenový může podmínky uvedené v odstavci 1 přezkoušet a upravit podle potřeby jednotlivě nebo všeobecně.
(3) Používati doložek o cenových výhradách není dovoleno.
§ 11.
Průměrné ceny.
Zboží stejného druhu a stejné jakosti, které by muselo být prodáváno za různé ceny, smí být prodáváno za cenu průměrnou, utvořenou se zřetelem na množství, pokud jest o tom sestaven zvláštní propočet.
§ 12.
Prováděcí předpisy a vysvětlivky.
Nejvyšší úřad cenový může k provedení této vyhlášky vydat potřebné předpisy a vysvětlivky.
§ 13.
Povolení výjimek.
Pokud z národohospodářských důvodů nebo za účelem uvarování zvláštních tvrdostí je naléhově nutná výjimka, může býti nejvyšším úřadem cenovým všeobecně nebo v jednotlivých případech povolena nebo nařízena, zejména může býti v souvislosti s úpravou přirážek podle §§ 4 a 5 změněn též základ, k němuž se tyto přirážky připočítávají.
§ 14.
Zákaz obcházení.
Ustanovení této vyhlášky nesmějí být obcházena.
§ 15.
Přestupky.
Přestupky ustanovení této vyhlášky nebo nařízení, příkazů nebo zákazů podle ní vydaných, zejména také n správné hlášení, se trestají podle ustanovení čtvrté části vládního nařízení o zřízení nejvyššího úřadu cenového a podle předpisů toto nařízení měnících nebo doplňujících.

§ 16.
Účinnost.
(1) Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. června 1946. Podle ustanovení této vyhlášky smějí však být tvořeny ceny v případech uvedených v § 2 vyhlášky nejvyššího úřadu cenového ze dne 29. listopadu 1945, běž. č. 468, o zvýšení cen železného a jiného kovového zboží (Ú. l. I. č. 145/1945) počínajíc dnem 1. ledna 1946.
(2) Současně se zrušuje použivatelnost:
a) nařízení ze dne 16. dubna 1940, č. 129 Sb. o cenách železného a jiného kovového zboží, pokud se týká tvoření cen ve výrobě,
b) vyhlášky nejvyššího úřadu cenového ze dne 19. července 1941, běž. č. 579 o nejvyšších cenách hospodářských strojů (Ú. l. č. 170/1941) jakož i všech výnosů a výměrů na jejím podkladě vydaných,
c) výměru nejvyššího úřadu cenového ze dne 21. října 1941, čj. 83.160-IV/2-1941, o prozatímním tvoření cen v některých kovodělných živnostech.

Za předsedu nejvyššího úřadu cenového:
Dr. Maur v. r.