85/1964 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Dohodě mezi Československou socialistickou republikou a Rakouskou republikou o úpravě pohraničního přechodu železnic

85
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 9. března 1964
o Dohodě mezi Československou socialistickou republikou a Rakouskou republikou o úpravě pohraničního přechodu železnic

Dne 22. září 1962 byla v Praze podepsána Dohoda mezi Československou socialistickou republikou a Rakouskou republikou o úpravě pohraničního přechodu železnic.
President republiky Dohodu ratifikoval dne 18. března 1963 a ratifikační listiny byly vyměněny ve Vídni dne 17. února 1964.
Podle svého článku 26, odstavce 1 Dohoda vstoupila v platnost dne 2. března 1964.
České znění Dohody se vyhlašuje současně.

David v. r.


DOHODA
mezi Československou socialistickou republikou a Rakouskou republikou o úpravě pohraničního přechodu železnic
President Československé socialistické republiky a spolkový president Rakouské republiky vedeni přáním upravit pohraniční přechod železnic mezi oběma státy se rozhodli sjednat dohodu a za tím účelem jmenovali svými zmocněnci:
president Československé socialistické republiky
pana dr. Františka Vlasáka,
ministra dopravy a spojů,
spolkový president Rakouské republiky
pana dr. Heinricha Calice,
mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra Rakouské republiky, a
pana ministerského radu dr. Ericha Jarische,
šéfa právní služby odboru II spolkového ministerstva dopravy a elektrohospodářství,
kteří vyměnivše si své plné moci, které byly shledány v dobré a náležité formě, se dohodli na těchto ustanoveních:
Článek 1
Všeobecná ustanovení
1. Oba smluvní státy se zavazují umožnit pohraniční přechod železnic. Provedou všechna opatření, aby přechod byl upraven účelně a jednoduše.
2. Za tím účelem se bude vykonávat přípojová a přechodová služba na železničních tratích překračujících státní hranice ve výměnných stanicích.
Článek 2
Stanovení pojmů
Ve smyslu této Dohody se stanoví tyto pojmy:
a) „územní stát“ je stát, na jehož území se vykonává přípojová a přechodová služba železnic, „sousední stát“ je druhý stát;
b) „výměnná stanice“ je stanice, v níž se provádí přípojová a přechodová služba v železniční dopravě;
c) „pohraniční přípojová trať“ je trať mezi státními hranicemi a výměnnou stanicí;
d) „vlastnická správa“ je železniční správa územního státu;
e) „sousední správa“ je železniční správa sousedního státu;
f) „přípojová a přechodová služba“ je dopravní a přepravní služba obou železničních správ potřebná k provádění pohraničního přechodu železnic;
g) „pohraniční odbavení“ je řízení, které je předvídáno právními předpisy smluvních států pro vstup, výstup a průjezd osob, zavazadel, zboží, cenin a poštovních zásilek.
Článek 3
Pohraniční přechod
1. Pro pohraniční přechod jsou otevřeny tyto tratě:
a) Horní Dvořiště - Summerau
b) České Velenice - Gmünd
c) Šatov - Retz
d) Břeclav - Hohenau
e) Devínska Nová Ves - Marchegg.
2. Pro tratě uvedené v odstavci 1 jsou určeny tyto výměnné stanice:
a) Summerau
b) Gmünd
c) Šatov
d) Břeclav
e) Marchegg.
3. Ve smyslu této Dohody jsou pohraničními stanicemi:
a) Horní Dvořiště
b) České Velenice
c) Retz
d) Hohenau
e) Devínska Nová Ves.
4. Železniční správy se mohou dohodnout, že jednotlivé vlaky s hnacími vozidly a personálem druhé železniční správy mohou jezdit i za výměnnou stanici. V těchto případech platí obdobně ustanovení článků 4 odstavec 5, 7, 11-14, 16 a 19, jimiž je upravena přípojová a přechodová služba na pohraniční přípojové trati a ve výměnné stanici.
Článek 4
Všeobecná ustanovení o přípojové a přechodové službě; tarifní bod
1. Železniční správy upraví přípojovou a přechodovou službu zvláštními ujednáními tak, aby byl zajištěn rychlý a řádný výkon služby.
2. Odevzdávání a přejímání cestovních zavazadel, spěšnin, zboží, vozů, přepravních pomůcek, přepravních skříní, palet a příslušných průvodních listin se provádí ve výměnných stanicích, aniž tím jsou dotčena ustanovení článku 3 odstavec 4 této Dohody.
3. Vlaky jezdící na pohraničních přípojových tratích budou, pokud přejíždějí státní hranice, vedeny sousední správou až do výměnné stanice podle dopravních předpisů této správy jejími hnacími vozidly a jejím personálem.
4. Ve výměnných stanicích platí předpisy vlastnické správy. Železniční správy se však mohou dohodnout, že pro určité úseky železniční služby se použije předpisů sousední správy.
5. Připuštění hnacích vozidel a zkoušky obsluhujícího personálu na území jednoho smluvního státu platí i pro území druhého smluvního státu. Železniční správy se dohodnou na nutném zajištění bezpečnosti provozu.
6. Tarifní bod pro všechny pohraniční přechody leží na státních hranicích.
Článek 5
Zařízení
1. Každá železniční správa kontroluje, udržuje a obnovuje veškerá zařízení výměnných stanic a pohraničních přípojových tratí na svém území s ohledem na potřeby pohraničního přechodu železnic.
2. Vlastnická správa poskytne v dohodě se sousední správou ve výměnných stanicích zařízení, místnosti a vybavení nutné pro výkon služby sousední správy.
Článek 6
Zabezpečovací a sdělovací zařízení
1. Železniční správy jsou povinny na území svého státu zřizovat a udržovat v řádném stavu zabezpečovací a sdělovací zařízení nutná pro pohraniční přechod železnic. Železniční správy mohou dohodnout odchylky.
2. Sdělovací vedení překračující státní hranice, které spojuje výměnné stanice a pohraniční stanice, musí končit v těchto stanicích a nesmí být připojeno na vnitrozemskou síť.
3. Železniční zaměstnanci sousední správy jsou oprávněni používat sdělovacích zařízení uvedených v odstavcích 1 a 2 pro služební účely bezplatně.
4. Používat železničních sdělovacích zařízení pro soukromé účely není přípustné.
Článek 7
Zásady pro vyrovnávání výkonů
1. Výkony provedené jednou železniční správou pro druhou se vyrovnají pokud možno naturálně. Nebude-li možné plné naturální vyrovnání, uhradí se vlastní náklady.
2. Vypomůže-li vlastnická správa sousední správě na její požádání železničními zaměstnanci, provozními prostředky nebo materiálem, uhradí se vlastnické správě vlastní náklady.
Článek 8
Pohraniční odbavení
Pohraniční odbavení [článek 2 písmeno g)] se bude provádět příslušnými orgány každého z obou smluvních států na vlastním státním území.
Článek 9
Udržování bezpečnosti a pořádku
1. Zjistí-li železniční zaměstnanci sousedního státu při výkonu služby ve vlacích za jízdy na pohraničních přípojových tratích porušení bezpečnosti a pořádku železničního provozu, oznámí co nejdříve okolnosti týkající se případu příslušné železniční služebně územního státu.
2. Tímto ustanovením se nedává železničním zaměstnancům právo použít donucení.
3. Ustanovení odstavců 1 a 2 platí přiměřeně také ve výměnných stanicích, pokud tam nejsou orgány územního státu.
Článek 10
Používání jazyka
1. Ve výměnných stanicích a na pohraničních přípojových tratích se používá ve styku se železničními zaměstnanci sousední správy úředního jazyka této správy. Zejména veškerá telefonická, písemná a ústní sdělení, která se vztahují k vlakové dopravě, se provádějí v jazyce sousední správy. Zaměstnanci, kteří přicházejí v úvahu, musí ovládat tento služební jazyk v rozsahu nutném pro výkon služby.
2. Místnosti určené k výlučnému používání zaměstnanci sousední správy budou označeny dvojjazyčně. Označení v úředním jazyce sousední správy bude na prvém místě.
3. Služební předpisy a služební tiskoviny určené pro druhou železniční správu se odevzdávají bez překladu.
Článek 11
Právní předpisy pro železniční zaměstnance
1. Železniční zaměstnanci sousední správy činní v územním státě jsou povinni jednat v duchu dobrých sousedských vztahů mezi železničními správami a podle toho se chovat ve službě i mimo ni.
2. Železniční zaměstnanci sousední správy činní v územním státě podléhají, aniž tím jsou dotčena ustanovení mezinárodního soukromého práva, právním předpisům územního státu.
3. Pro služební poměr železničních zaměstnanců uvedených v odstavci 1 jsou rozhodující - zejména i pokud jde o disciplinární řízení - výlučně předpisy platné v sousedním státě.
4. Železniční zaměstnanci uvedení v odstavci 1 jsou osvobozeni vůči druhému smluvnímu státu od všech přímých daní, dávek a poplatků, pokud jsou ukládány v souvislosti s příjmem z výkonu jejich služby.
5. O trestních jednáních, jichž se dopustí v územním státě železniční zaměstnanci uvedení v odstavci 1, bude neprodleně vyrozuměna prostřednictvím příslušné služebny územního státu nadřízená služebna železničního zaměstnance.
6. Sousední správa omezí počet svých železničních zaměstnanců v územním státě na míru potřebnou pro výkon služby. Může pověřit jednoho z těchto železničních zaměstnanců, aby ji zastupoval vůči železniční správě územního státu. Na požádání vlastnické správy bude železniční zaměstnanec vyloučen nebo odvolán z činnosti v územním státě.
Článek 12
Pomoc železničním zaměstnancům a jejich trestněprávní ochrana
1. Služebny a železniční zaměstnanci jednoho smluvního státu jsou povinni poskytnout potřebnou pomoc železničním zaměstnancům sousedního státu při výkonu jejich služebních povinností a vyhovět v tomto směru jejich žádostem stejným způsobem, jako obdobným žádostem vlastních železničních zaměstnanců.
2. Trestněprávní ustanovení územního státu k ochraně služebního jednání a k ochraně železničních zaměstnanců platí též na trestní jednání v územním státě proti železničním zaměstnancům sousední správy činným při provádění této Dohody, jestliže jsou tito železniční zaměstnanci ve službě nebo jestliže k činu dojde v souvislosti s touto službou.
3. Železničním zaměstnancům sousedního státu bude v případě onemocnění nebo nehody na pohraniční přípojové trati nebo ve výměnné stanici poskytnuta nutná první pomoc.
Článek 13
Služební stejnokroj
Železniční zaměstnanci sousední správy činní ve výměnné stanici nebo na pohraniční přípojové trati jsou oprávněni nosit ve službě i mimo ni služební stejnokroj nebo viditelné služební označení.
Článek 14
Služební předměty a předměty osobní potřeby železničních zaměstnanců
1. Předměty, které dovážejí nebo vyvážejí pro svou služební potřebu železniční zaměstnanci sousední správy činní v územním státě, jsou osvobozeny od cla a jiných dávek.
2. Osvobozeny od cla a jiných dávek jsou též předměty osobní potřeby včetně potravin, které s sebou vezou železniční zaměstnanci sousední správy činní v územním státě a které potřebují při svém služebním pobytu v územním státě.
3. Dovozních a vývozních zákazů jakož i dovozních a vývozních omezení hospodářské povahy nelze použít na předměty uvedené v odstavcích 1 a 2.
Článek 15
Předměty pro potřebu služeben
Zařízení pro služební místnosti a jiné předměty nutné pro účely sousední správy ve výměnných stanicích mohou být dováženy a vyváženy bez zvláštního povolení, bez cla a jiných dávek; totéž platí pro nářadí a materiál potřebný pro opravu a údržbu všech těchto předmětů.
Článek 16
Celní kontrola a devizové předpisy
Ustanoveními článků 14 a 15 nejsou dotčeny předpisy obou smluvních států o provádění celní kontroly a o dovozu a vývozu hodnot, na něž se vztahují devizové předpisy.
Článek 17
Služební zásilky
1. Služební dopisy a služební balíky, jakož i služební peněžní zásilky, které jsou určeny pro služebny sousední správy nebo jsou těmito služebnami odesílány do sousedního státu, mohou být dopravovány železničními zaměstnanci sousední správy bez prostřednictví poštovní správy a bez poštovních poplatků.
2. Aby bylo zamezeno zneužití, budou tyto zásilky opatřeny služebním razítkem odesílajícího místa; celní a devizové kontrole podléhají pouze při podezření z jednání odporujícího předpisům.
Článek 18
Překračování státních hranic a pobyt na území druhého smluvního státu
1. Železniční zaměstnanci včetně dozorčích a vyšetřujících železničních zaměstnanců, kteří překračují při služebním výkonu v přípojové a přechodové službě státní hranice, musí mít dvojjazyčné průkazy pro překračování státních hranic podle vzoru Přílohy 1a popřípadě 1b. Tyto průkazy opravňují k překračování státních hranic na jedné nebo několika tratích uvedených v článku 3 odstavec 1, jakož i k pobytu v územním státě po dobu výkonu služby.
2. Průkazy pro překračování státních hranic se vydávají s platností na dobu pěti let. Průkazy pro překračování státních hranic vydává pro československé železniční zaměstnance československé ministerstvo vnitra a viduje je příslušné rakouské bezpečnostní ředitelství. Průkazy pro překračování státních hranic pro rakouské železniční zaměstnance vydává příslušné rakouské bezpečnostní ředitelství a viduje je československé ministerstvo vnitra. Vidování platí vždy pro jeden kalendářní rok.
3. Vidování může být odepřeno bez udání důvodů; vidování již provedené může být kdykoliv bez udání důvodu odvoláno. O odepření nebo odvolání vidování musí být neprodleně vyrozuměn úřad, který průkaz pro překračování státních hranic vydal, a výměnná popřípadě pohraniční stanice uvedená v tomto průkaze.
4. Průkazy pro překračování státních hranic nutno na požádání předložit příslušným úředním orgánům územního státu.
5. Průkazy pro překračování státních hranic se vydávají a vidují bez dávek a poplatků.
6. Pro železniční zaměstnance pomocných vlaků a sněhových odklizovacích pluhů, kteří překračují státní hranice, vydá náčelník výměnné nebo pohraniční stanice jmenné seznamy v trojím vyhotovení na tiskopise podle vzoru Přílohy 2a popřípadě 2b. Jmenné seznamy musí být opatřeny podpisem náčelníka a služebním razítkem výměnné nebo pohraniční stanice. Razítko musí být připojeno bezprostředně pod zápisem posledního jména. Tito železniční zaměstnanci musí mít kromě toho ještě služební průkaz opatřený podobenkou. Jmenné seznamy opravňují železniční zaměstnance v nich uvedené k překračování státních hranic na jedné z tratí uvedených v článku 3 odstavec 1, jakož i k pobytu v územním státě po dobu výkonu služby.
7. Před překročením státních hranic podle odstavce 6 je nutno vyrozumět příslušné pohraniční orgány druhého smluvního státu.
8. Při překračování státních hranic podle odstavce 6 se musí železniční zaměstnanci prokázat pohraničním orgánům jmennými seznamy a služebními průkazy. Přitom je třeba předat pohraničním orgánům obou smluvních států po jednom vyhotovení jmenných seznamů. Třetí vyhotovení je třeba po návratu vrátit náčelníkovi výměnné nebo pohraniční stanice, který seznamy vydal. Všichni železniční zaměstnanci uvedení ve jmenném seznamu musí překračovat státní hranice vždy současně. Není-li to ve výjimečných případech možné, je železniční zaměstnanec odpovědný za vedení pomocného vlaku nebo sněhového odklizovacího pluhu povinen co nejdříve vyrozumět s udáním důvodů prostřednictvím v úvahu přicházející železniční služebny územního státu pohraniční orgány nebo nejbližší bezpečnostní orgány tohoto státu. Železniční zaměstnanec, který se nemohl vrátit, se musí v tomto případě po odpadnutí překážky neprodleně vrátit do sousedního státu, přičemž mu k návratu postačí jen služební průkaz opatřený podobenkou.
9. Železniční zaměstnanci druhého smluvního státu, kteří mají jen průkazky pro překračování státních hranic nebo jsou uvedeni jen ve jmenných seznamech, nesmějí opustit obvod výměnné stanice a pohraniční přípojovou trať popřípadě obvod pohraniční stanice a trať mezi pohraniční stanicí a státními hranicemi.
10. Všichni ostatní železniční zaměstnanci potřebují k překračování státních hranic platné cestovní pasy s vízem.
Článek 19
Ručení
1. Dojde-li při provozu železnice v přípojové a přechodové službě na pohraniční přípojové trati nebo ve výměnné stanici k usmrcení nebo ke zranění osoby anebo k poškození nebo zničení věci, ručí železniční správa územního státu podle práva tohoto státu, pokud není v dalším stanoveno jinak.
2. Pokud je ručení za ztrátu a poškození cestovních zavazadel, spěšnin, zboží, provozních prostředků, přepravních pomůcek, přepravních skříní a palet, jakož i za překročení dodací lhůty upraveno zvláštními mezinárodními ujednáními platnými pro oba smluvní státy, platí tato zvláštní úprava.
3. Dojde-li k usmrcení nebo ke zranění železničního zaměstnance sousední správy při výkonu služby související s přípojovou a přechodovou službou při provozu železnice na pohraniční přípojové trati nebo ve výměnné stanici, anebo dojde-li k poškození nebo zničení věci, kterou tento železniční zaměstnanec s sebou nese nebo veze, bude právní postavení pokud jde o náhradu škody posuzováno tak jako by ke škodě došlo na tratích té železniční správy, k níž tento železniční zaměstnanec přísluší.
4. Železniční správy se dohodnou o úpravě vzájemného postupu a povinnosti náhrady.
Článek 20
Výměna poštovních zásilek
1. Výměna listovní, balíkové a peněžní pošty v dopravě mezi oběma státy a v tranzitu se provádí podle ujednání uzavřených mezi československou a rakouskou poštovní správou na základě ustanovení Světové poštovní úmluvy a jejich ujednání.
2. Výměna pošty se provádí ve výměnných stanicích, pokud mezi poštovními správami není dohodnuto jinak.
3. Výměnu pošty obstarávají poštovní zaměstnanci. Výměnu listovní pošty mohou provádět též železniční zaměstnanci.
4. K přepravě poštovních zásilek může být použito poštovních vozů, železničních služebních vozů nebo železničních nákladních vozů.
5. Mezi příslušnými správami obou smluvních států bude sjednáno, kterých vozů a ve kterých relacích bude použito a zda doprovod obstarají poštovní nebo železniční zaměstnanci.
Článek 21
Poštovní zaměstnanci a ručení za poštovní věci
Ustanovení článků 11 až 14, 16, 18 a 19 této Dohody platí obdobně také pro poštovní zaměstnance činné v železniční poštovní službě na území druhého smluvního státu; ustanovení článku 19 nadto pro ztrátu a poškození poštovních věcí.
Článek 22
Osvobození od poplatků pro ujednání
Ujednání sjednávaná na základě této Dohody jsou v obou smluvních státech osvobozena od poplatků.
Článek 23
Zvláštní ujednání
Příslušná místa smluvních států mohou, pokud to bude nutné, uzavírat kromě již uvedených předvídaných ujednání ještě zvláštní ujednání k provádění této Dohody.
Článek 24
Řešení rozporů
1. Rozpory týkající se výkladu nebo provádění této Dohody budou řešeny příslušnými místy obou smluvních států. Tím není vyloučeno řešení diplomatickou cestou.
2. Jestliže nebude možno vyřešit rozpor tímto způsobem, bude předložen na požádání jednoho ze smluvních států rozhodčímu soudu.
3. Rozhodčí soud bude ustanoven případ od případu tak, že každý z obou smluvních států určí do tří měsíců poté, kdy jeden z nich oznámil svůj úmysl se obrátit na rozhodčí soud, po jednom rozhodci, a že se takto určení rozhodci dohodnou na příslušníku třetího státu jako předsedovi. Nedojde-li k dohodě o předsedovi do šesti měsíců poté, kdy jeden z obou smluvních států oznámil svůj úmysl obrátit se na rozhodčí soud a nebude-li dohodnuto jinak, platí pro určení předsedy ustanovení článku 45 Úmluvy ze dne 18. října 1907 o pokojném řešení mezinárodních sporů, pokud se vztahují na volbu předsedy.
4. Rozhodčí soud rozhoduje podle této Dohody, jakož i s použitím mezinárodního obyčejového práva a obecně uznaných právních zásad.
5. Rozhodčí soud rozhoduje většinou hlasů. Jeho rozhodnutí jsou závazná. Každý ze smluvních států hradí výlohy svého rozhodce; ostatní výlohy hradí oba smluvní státy stejným dílem. V ostatním si upraví řízení rozhodčí soud sám.
6. Pokud jde o předvolávání a výslech svědků a znalců použije se obdobně ustanovení o právní pomoci platných mezi oběma smluvními státy.
Článek 25
Doba platnosti Dohody; výpověď
1. Tato Dohoda je sjednána na neurčitou dobu. Lze ji vypovědět s výpovědní lhůtou šesti měsíců ke konci kalendářního roku.
2. V případě výpovědi zahájí oba smluvní státy neprodleně jednání o nové úpravě.
Článek 26
Ratifikace
1. Tato Dohoda podléhá ratifikaci.
2. Vstoupí v platnost 14 dnů po výměně ratifikačních listin.
3. Výměna ratifikačních listin bude provedena ve Vídni.
Na důkaz toho podepsali zmocněnci tuto Dohodu a opatřili ji pečetí.
Dáno v Praze dne 22. září 1962 ve dvojím vyhotovení, v jazyce českém a německém, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
Za Československou socialistickou republiku
Vlasák v. r.
Za Rakouskou republiku
Calice v. r.
Jarisch v. r.

Příloha 1a

Příloha 2a

Příloha 1b

Příloha 2b