70/1949 Sb.
Zákon o Státním zdravotnickém ústavu

70.
Zákon
ze dne 23. února 1949
o Státním zdravotnickém ústavu.
Národní shromáždění republiky Československé usneslo se na tomto zákoně:

§ 1.
Ze Státního zdravotního ústavu republiky Československé, zřízeného zákonem ze dne 12. října 1925, č. 218 Sb., o zřízení, působnosti a organisaci Státního zdravotního ústavu republiky Československé, a Státního zdravotně-sociálního ústavu, zřízeného zákonem ze dne 11. května 1939, č. 101 Sl. z., o Státním zdravotně-sociálním ústavu, se zřizuje Státní zdravotnický ústav (dále jen „ústav“).
§ 2.
(1) Ústav koná jako složka státní zdravotní správy odborně vědecké, výzkumné, vyšetřovací, kontrolní a jiné odborné práce v oboru zdravotnictví, potřebné pro řízení, provádění a kontrolu jednotné zdravotnické politiky. Jeho úkolem jest zejména
a) prováděti pro státní zdravotní správu se zdravotnického hlediska
1. výzkumy, průzkumy a vyšetřování, nutné k zajištění zdraví lidí, zvířat a rostlin ve vzájemné spojitosti života,
2. výzkum a kontrolu životního prostředí se zvláštním zřetelem k základním přírodním podmínkám a jejich vlivu na život,
3. biologický výzkum výživy a kontrolu poživatin a předmětů potřeby,
4. výzkum a kontrolu léčiv;
b) vzdělávati a odborně cvičiti zdravotnické pracovníky pro veřejnou zdravotní službu;
c) účastniti se při zdravotnické výchově lidu, zejména v oboru ochranné zdravotní péče.
(2) Vláda může nařízením podle potřeby pro plnění některých z úkolů uvedených v odstavci 1 zříditi zvláštní státní ústavy v oboru zdravotnictví nebo dosavadní veřejné ústavy s působností v oboru zdravotnictví s ústavem sloučiti a podle toho upraviti jeho úkoly.
§ 3.
(1) Státní zdravotnický ústav má hlavní ústav v Praze, oblastní ústav pro Slovensko v Bratislavě a pobočky.
(2) Pobočky se zřizují zejména v sídlech lékařských fakult a jejich poboček a v sídlech krajských národních výborů, a to po případě jen pro některý z oborů činnosti ústavu. Pobočky zřizuje a zrušuje ministr zdravotnictví v dohodě s ministrem financí.
§ 4.
(1) Hlavní ústav, oblastní ústav a pobočky se podle hlavních oborů své činnosti člení na odbory. Každý odbor má potřebný počet oddělení. Jednotlivé odbory jsou po odborné stránce řízeny samostatně. V čele každého odboru je přednosta, kterého ustanovuje ministr zdravotnictví.
(2) Ministerstvo zdravotnictví zabezpečí vhodnými opatřeními, aby jednotlivé odbory hlavního ústavu, oblastního ústavu a poboček postupovaly jednotně ve věcech, kde je toho třeba. Přednostové odborů hlavního ústavu svolávají podle potřeby porady přednostů odborů a oddělení ústavu, jichž se určitá věc dotýká, a mohou na podkladě výsledku těchto porad navrhovati ministerstvu zdravotnictví opatření podle první věty. Podrobnosti upraví organisační řád (§ 6).
(3) Hlavní ústav a oblastní ústav jsou po administrativní a hospodářské stránce samostatné a spravují je ředitelé, které ustanovuje ministr zdravotnictví. Organisační řád (§ 6) upraví jejich vzájemný poměr, zejména ve věcech, které vyžadují jednotného postupu.
(4) U poboček pověřuje ministr zdravotnictví přednostu některého z jejich odborů jejich správou po administrativní a hospodářské stránce.
§ 5.
Vedle přednostů odborů a oddělení a ředitelů (§ 4) vykonává práce spojené s plněním úkolů ústavu potřebný počet dalších odborných a jiných zaměstnanců. Zaměstnanci ústavu tvoří samostatný osobní stav a o jejich služebních a platových poměrech platí předpisy o příslušné kategorii státních zaměstnanců. Asistenti ústavu jsou postaveni na roveň vysokoškolským asistentům.
§ 6.
Podrobné předpisy o organisaci a správě ústavu (organisační řád) vydá ministr zdravotnictví nařízením se zřetelem k tomu, aby byla zabezpečena odborná spolupráce ústavu s vysokými školami.
§ 7.
(1) Ústav provádí na žádost orgánů veřejné správy, Ústřední národní pojišťovny a jejích organisačních složek a jiných právnických a fysických osob výkony v mezích své činnosti (§ 2, odst. 1), pokud to není na újmu plnění jeho úkolů vůči státní zdravotní správě. Ministerstvo zdravotnictví upraví podrobnosti směrnicemi.
(2) Ministerstvo zdravotnictví stanoví v dohodě s ministerstvem financí vyhláškou v Úředním listě, v kterých případech, za jakých podmínek a v jaké výši vybírá ústav od stran (odstavec 1) za své výkony poplatky.
§ 8.
Ústav je podřízen ministerstvu zdravotnictví.
§ 9.
Pokud tento zákon nestanoví jinak, pokračuje ústav v činnosti Státního zdravotního ústavu republiky Československé; Státní zdravotně-sociální ústav se stává jeho oblastním ústavem. Pobočky obou dosavadních ústavů se stávají pobočkami ústavu.

§ 10.
(1) Zrušuje se platnost, po případě použivatelnost, všech předpisů, které odporují tomuto zákonu, zejména zákona č. 218/1925 Sb. a zákona č. 101/1939 Sl. z. ve znění předpisů jej měnících a doplňujících.
(2) Pokud nenabudou účinnosti předpisy vydané k provedení tohoto zákona, postupuje se přiměřeně podle předpisů vydaných k provedení zákonů uvedených v odstavci 1.
§ 11.
Tento zákon nabývá účinnosti dnem 1. dubna 1949; provede jej ministr zdravotnictví v dohodě se zúčastněnými členy vlády.

Gottwald v. r.
Dr. John v. r.
Zápotocký v. r.
Plojhar v. r.