523/1992 Sb.
Zákon České národní rady o daňovém poradenství a Komoře daňových poradců České republiky

523
ZÁKON
České národní rady
ze dne 20. října 1992
o daňovém poradenství a Komoře daňových poradců České republiky
Česká národní rada se usnesla na tomto zákoně:

ČÁST PRVNÍ
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
§ 1
Tento zákon upravuje:
a) poskytování právní pomoci a finančně ekonomických rad ve věcech daní, poplatků a jiných obdobných peněžitých plnění (dále jen „daně“), jakož i ve věcech, které s daněmi přímo souvisejí (dále jen „daňové poradenství“) a
b) vznik, postavení a působnost Komory daňových poradců České republiky (dále jen „komora“) v souladu s právem Evropských společenství1).
§ 2
Tímto zákonem nejsou dotčena oprávnění advokátů, komerčních právníků a auditorů, popřípadě jiných osob a orgánů, upravená zvláštními předpisy.1a) Dotčeno není ani právo fyzické nebo právnické osoby požádat o právní pomoc a finančně ekonomickou radu ve věcech daní a ve věcech, které s daněmi přímo souvisejí, i jinou fyzickou osobu než je daňový poradce; tato jiná osoba však nesmí poskytovat uvedenou pomoc nebo rady soustavně za účelem dosažení zisku,2) nejde-li o osoby uvedené ve větě první.
ČÁST DRUHÁ
DAŇOVÉ PORADENSTVÍ
§ 3
Základní ustanovení
(1) Daňové poradenství fyzické nebo právnické osobě (dále jen „klient“) poskytuje daňový poradce nebo hostující daňový poradce.
(2) Daňovým poradcem se rozumí fyzická osoba, zapsaná v seznamu daňových poradců (dále jen „seznam“) podle § 4 odst. 2 a 3. Hostujícím daňovým poradcem se rozumí fyzická osoba uvedená v § 8a odst. 1 písm. b) zaregistrovaná v seznamu podle § 4 odst. 4; seznam vede komora.
(3) Daňové poradenství se poskytuje na základě smlouvy uzavřené mezi daňovým poradcem nebo hostujícím daňovým poradcem a klientem. Za poskytnutí daňového poradenství náleží daňovému poradci nebo hostujícímu daňovému poradci odměna, jejíž výši si obě smluvní strany dohodnou. Dohoda, kterou je odměna za poskytnutí daňového poradenství sjednána jako podíl na docíleném snížení daně, daňové úspoře nebo daňové úlevě, popřípadě jako podíl na ukazatelích výsledku činnosti, nebo je sjednána formou věcného plnění, je neplatná.
(4) Činí-li daňový poradce nebo hostující daňový poradce právní úkony jménem klienta, má postavení zástupce podle zvláštních předpisů.3)
(5) Daňový poradce může též vykonávat funkci insolvenčního správce, předběžného insolvenčního správce, zástupce insolvenčního správce, odděleného insolvenčního správce a zvláštního insolvenčního správce podle zvláštního právního předpisu3a).
(6) Daňové poradenství mohou na základě smlouvy uzavřené mezi jimi a klientem vykonávat také obchodní společnosti nebo družstva, které daňové poradenství vykonávají pomocí daňových poradců, které mají tuto činnost jako předmět podnikání zapsánu do obchodního rejstříku podle zvláštního předpisu4a) a jejichž skutečný majitel podle zákona o upravujícího evidenci skutečných majitelů a fyzická osoba, která je členem jejich statutárního orgánu, zástupcem právnické osoby v tomto orgánu anebo v postavení obdobném postavení člena statutárního orgánu, je osoba bezúhonná (dále jen „daňově poradenská společnost“); pro doložení bezúhonnosti platí § 5 odst. 3 obdobně. Na poskytování daňového poradenství daňově poradenskými společnostmi se přiměřeně použijí ustanovení tohoto zákona pro poskytování daňového poradenství daňovými poradci a stanovy komory.
(7) Daňově poradenská společnost má při správě daní procesní postavení jako daňový poradce.
§ 4
Oprávnění k výkonu daňového poradenství
(1) Právo vykonávat daňové poradenství nabývá fyzická osoba dnem zápisu nebo registrace do seznamu. K tomuto dni se vydá daňovému poradci osvědčení o zápisu do seznamu nebo hostujícímu daňovému poradci osvědčení o registraci v seznamu (dále jen „osvědčení“).
(2) Fyzickou osobu, pokud není zapsána podle odstavce 3 nebo zaregistrována podle odstavce 4, je komora povinna zapsat do seznamu po složení kvalifikační zkoušky nejpozději však do konce měsíce následujícího po měsíci, v němž fyzická osoba zkoušku složila.
(3) Do seznamu komora zapíše také
a) občana jiného státu než členského státu Evropské unie, pokud splňuje podmínky stanovené mezinárodní smlouvou, kterou je Česká republika vázána, a prokáže, že je oprávněn poskytovat daňové poradenství ve státě, s nímž Česká republika uzavřela mezinárodní smlouvu, která ji zavazuje zajistit daňovým poradcům tohoto státu přístup k poskytování daňového poradenství, a
b) usazeného daňového poradce za podmínek stanovených v § 8b.
(4) Do seznamu komora zaregistruje hostujícího daňového poradce za podmínek stanovených v § 8c.
(5) Právo vykonávat daňové poradenství daňový poradce nebo hostující daňový poradce pozbývá
a) dnem, ke kterému je daňový poradce nebo hostující daňový poradce ze seznamu vyškrtnut,
b) dnem, ke kterému je daňovému poradci nebo hostujícímu daňovému poradci výkon daňového poradenství pozastaven,
nejdříve však dnem, kdy bylo daňovému poradci nebo hostujícímu daňovému poradci doručeno rozhodnutí podle písmene a) nebo b).
§ 5
Kvalifikační zkouška
(1) Kvalifikační zkoušku nebo její část je oprávněna skládat fyzická osoba podle § 4 odst. 2, která
a) má plnou způsobilost k právním úkonům,
b) je bezúhonná,
c) nevykonává zaměstnání, funkci nebo činnost, vedle nichž zvláštní právní předpis nepřipouští podnikání,
d) nemá pracovněprávní, služební nebo jiný obdobný poměr ke státnímu orgánu nebo orgánu územní samosprávy, do jehož působnosti patří kontrola a rozhodování ve věcech daní,
e) získala vysokoškolské vzdělání nejméně v rámci akreditovaného bakalářského studijního programu,3b)
f) nebyla v posledních pěti letech před podáním žádosti o vykonání kvalifikační zkoušky nebo její části vyškrtnuta ze seznamu daňových poradců disciplinárním opatřením nebo na základě správního trestu.
(2) Za bezúhonného se pro účely tohoto zákona nepovažuje ten, kdo byl pravomocně odsouzen
a) pro trestný čin související s předmětem daňového poradenství,
b) pro jiný trestný čin spáchaný úmyslně, jestliže vzhledem k povaze daňového poradenství a osobě, která se tohoto činu dopustila, je obava, že se dopustí stejného nebo obdobného činu při výkonu daňového poradenství.
(3) Za účelem doložení bezúhonnosti žadatele si Komora vyžádá podle zvláštního právního předpisu3c) výpis z evidence Rejstříku trestů. Žádost o vydání výpisu z evidence Rejstříku trestů a výpis z evidence Rejstříku trestů se předávají v elektronické podobě, a to způsobem umožňujícím dálkový přístup.
(4) Kvalifikační zkouška se skládá z dílčích částí. V žádosti o vykonání kvalifikační zkoušky nebo její části se uvede jméno, popřípadě jména a příjmení, rodné číslo, nebylo-li přiděleno, datum narození, bydliště a vlastnoruční podpis žadatele. K žádosti o vykonání kvalifikační zkoušky nebo její části se připojí kopie dokladů prokazujících splnění podmínek uvedených v odstavci 1 písm. e) a čestné prohlášení prokazující splnění podmínek uvedených v odstavci 1 písm. c) a d). O výpis z evidence Rejstříku trestů žádá komora. Náklady na získání tohoto výpisu nese v uvedeném případě komora. K žádosti není třeba poskytovat informace podle tohoto odstavce v případě, že komora tyto informace má a zároveň nedošlo k jejich změně.
(5) Komora po posouzení žádosti o vykonání kvalifikační zkoušky nebo její části
a) žádost o vykonání kvalifikační zkoušky nebo její části zamítne, pokud žadatel nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 1; písemné vyhotovení rozhodnutí o zamítnutí žádosti musí být odůvodněno, musí obsahovat poučení o právu podat opravný prostředek a musí být žadateli doručeno do vlastních rukou, nebo
b) uvědomí žadatele písemně nejméně 30 dnů předem o místu a čase konání kvalifikační zkoušky nebo její části.
(6) Kvalifikační zkouška nebo její část se koná před zkušební komisí. Zkušební komise je složena z poloviny ze zástupců státních finančních orgánů jmenovaných ministerstvem financí České republiky (dále jen „ministerstvo“) a z poloviny zejména z daňových poradců a dalších odborníků z ekonomické, daňové či právní teorie a praxe jmenovaných komorou. Předseda zkušební komise je vždy zástupce státních finančních orgánů jmenovaných ministerstvem. Komise je usnášeníschopná, je-li přítomna nadpoloviční většina všech jejích členů.
(7) Obsah kvalifikační zkoušky nebo její části, jakož i složení zkušební komise, musí odpovídat účelu zkoušky, kterým je zjistit úroveň znalostí žadatele, potřebných k výkonu daňového poradenství, zejména úroveň znalostí z oboru finančního, správního, občanského a obchodního práva, financí a ekonomiky a účetnictví. Kvalifikační zkouška nebo její část se koná v jazyce českém.
(8) O výsledku kvalifikační zkoušky nebo její části rozhoduje zkušební komise hlasováním. Žadatel složí kvalifikační zkoušku nebo její část, hlasuje-li pro to nadpoloviční většina přítomných členů zkušební komise. Při rovnosti hlasů rozhoduje hlas předsedy.
(9) Za vykonání kvalifikační zkoušky nebo její části se platí poplatek, který je příjmem komory. Poplatek je splatný nejpozději 20 dnů před konáním kvalifikační zkoušky nebo její části. Nezaplatí-li žadatel poplatek ve lhůtě splatnosti, kvalifikační zkoušku nebo její část v tomto termínu nekoná.
(10) Podrobnosti o obsahu a průběhu kvalifikační zkoušky nebo její části, vyhlášení výsledku a jeho doručení upraví komora ve zkušebním řádu. Ve zkušebním řádu se stanoví rovněž výše poplatku za vykonání kvalifikační zkoušky.
(11) Rozhodnutí, kterým se zamítá žádost o vykonání kvalifikační zkoušky nebo její části, je komora povinna vydat nejpozději do 20 dnů počítaných od konce měsíce, v němž bylo řízení ve věci kvalifikační zkoušky nebo její části zahájeno. Kvalifikační zkoušku nebo její část ukončí zkušební komise nejpozději do 8 měsíců počítaných od konce měsíce, v němž bylo řízení ve věci kvalifikační zkoušky nebo její části zahájeno. Do uvedených lhůt se nezapočítává doba, po kterou je žádost o vykonání kvalifikační zkoušky nebo její části vrácena k doplnění. Platnost složené části kvalifikační zkoušky lze do celkového hodnocení kvalifikační zkoušky započítat, pokud od jejího složení neuplynulo více než 24 měsíců. Kvalifikační zkouška je složena, pokud jsou složeny všechny její dílčí části. Ústní část zkoušky se koná po složení písemné části zkoušky.
(12) Pokud žadatel kvalifikační zkoušku nebo její část nesloží, může ji konat znovu, nejdříve však po 3 měsících od posledního dne kalendářního měsíce, v němž zkušební komise rozhodla o výsledku. K žádosti o opakování kvalifikační zkoušky nebo její části uvede žadatel pouze jméno, popřípadě jména, a příjmení, rodné číslo a datum ukončení předchozí kvalifikační zkoušky nebo její části; další údaje upravené v odstavci 3 se v žádosti uvedou jen tehdy, došlo-li oproti předchozí žádosti k jejich změně. Jinak se použijí ustanovení předchozích odstavců o řízení ve věci kvalifikační zkoušky nebo její části.
(13) Náklady řízení ve věci kvalifikační zkoušky nebo její části, které vznikly komoře, hradí komora, náklady vzniklé žadateli hradí žadatel.
(14) Ustanovení odstavců 1 až 13 se přiměřeně použijí také na rozdílovou zkoušku3d).
§ 6
Práva a povinnosti daňového poradce
(1) Daňový poradce je oprávněn a povinen chránit práva a oprávněné zájmy svého klienta. Je povinen jednat čestně a svědomitě, důsledně využívat všechny zákonné prostředky a uplatňovat vše, co podle svého přesvědčení a příkazu klienta pokládá za prospěšné. Je přitom vázán pouze zákony a dalšími obecně závaznými právními předpisy a v jejich mezích příkazy klienta.
(2) Daňový poradce je oprávněn odmítnout uzavření smlouvy o poskytnutí daňového poradenství. Daňový poradce, který v posledních třech letech před zahájením řízení ve věci kvalifikační zkoušky nebo její části byl pracovníkem státního orgánu nebo orgánu územní samosprávy, do jehož působnosti patří kontrola a rozhodování ve věcech daní, nesmí po dobu tří let od vydání osvědčení uzavřít smlouvu o poskytnutí daňového poradenství s klientem, o jehož záležitostech jako pracovník uvedeného státního orgánu nebo orgánu územní samosprávy rozhodoval nebo jehož záležitosti projednával.
(3) Daňový poradce je oprávněn odstoupit od uzavřené smlouvy o poskytnutí daňového poradenství, dojde-li k narušení důvěry mezi ním a klientem, neposkytuje-li klient potřebnou součinnost nebo nesložil-li klient bez závažného důvodu přiměřenou zálohu na odměnu za poskytnutí daňového poradenství. Daňový poradce je povinen do 15 dnů ode dne, kdy oznámil klientovi odstoupení od smlouvy o poskytnutí daňového poradenství
a) učinit všechny neodkladné úkony, pokud klient neučinil jiné opatření,
b) zúčtovat s klientem zálohu na odměnu a výdaje, pokud ji klient zaplatil.
(4) Daňový poradce má právo, aby mu klient ve smluvených lhůtách zaplatil
a) přiměřenou zálohu na odměnu a výdaje,
b) smluvenou výši odměny za poskytnutí daňového poradenství nebo její odpovídající část, pokud daňový poradce odstoupil od smlouvy za podmínek upravených v odstavci 3 nebo pokud od smlouvy o poskytnutí daňového poradenství odstoupil klient,
c) výdaje účelně vynaložené při poskytování daňového poradenství nebo v souvislosti s ním.
(5) Daňovému poradci, který byl správcem daně podle daňového řádu3e) ustanoven zástupcem, náleží za dobu výkonu této funkce náhrada ušlého výdělku odpovídající násobku prokazatelně vynaložených hodin a obvyklé ceny služby poskytované daňovým poradcem stanovené hodinovou sazbou a náhrada účelně vynaložených výdajů.
(6) Daňoví poradci mohou vykonávat daňové poradenství též společně. Právní vztahy vyplývající ze společného výkonu daňového poradenství si daňoví poradci upraví písemnou smlouvou. Při společném výkonu daňového poradenství však klientům odpovídá každý daňový poradce samostatně; jde-li o společného klienta a není-li dohodnuto jinak, odpovídají daňoví poradci tomuto klientovi společně a nerozdílně.
(7) Daňový poradce se při poskytování daňového poradenství podle smlouvy může dát zastoupit jiným daňovým poradcem. Při jednotlivých úkonech může daňového poradce zastoupit i jeho pracovník. Zastoupení v těchto případech není možné, pokud klient se zastoupením vyjádří nesouhlas.
(8) Daňový poradce odpovídá klientovi za škodu, která mu v souvislosti s výkonem daňového poradenství vznikla, pokud ji způsobil daňový poradce, jeho zástupce nebo pracovník. Daňový poradce se odpovědnosti zprostí, prokáže-li, že škodě nemohl zabránit ani při vynaložení veškerého úsilí, které lze na něm požadovat.
(9) Daňový poradce, jeho pracovník nebo zástupce, jakož i osoba, která pozbyla oprávnění k výkonu daňového poradenství, jsou povinni zachovávat mlčenlivost o všech skutečnostech, o nichž se dozvěděli v souvislosti s výkonem daňového poradenství. Této povinnosti, a to i pro účely trestního řízení, je může zprostit pouze klient svým prohlášením, avšak i v tomto případě je daňový poradce nebo jeho zástupce povinen zachovat mlčenlivost, pokud je to v zájmu klienta. Povinnost mlčenlivosti se nevztahuje na případy zákonem uložené povinnosti překazit a oznámit spáchání trestného činu. Porušením povinnosti mlčenlivosti není plnění povinností vůči příslušnému orgánu podle zákona o některých opatřeních proti legalizaci výnosů z trestné činnosti a financování terorismu a zákona o provádění mezinárodních sankcí. Porušením povinnosti mlčenlivosti není poskytnutí informací správci daně při plnění povinností stanovených daňovým řádem daňovému poradci jako povinné osobě podle zákona o některých opatřeních proti legalizaci výnosů z trestné činnosti a financování terorismu. Porušením povinnosti mlčenlivosti není poskytnutí informace týkající se oznámení podle zákona o ochraně oznamovatelů, a to v rozsahu stanoveném zákonem o ochraně oznamovatelů. Povinnosti mlčenlivosti se daňový poradce nemůže dovolávat v souvislosti s výkonem působnosti komory podle částí třetí a čtvrté tohoto zákona.
(10) Daňový poradce je dále povinen
a) před zahájením výkonu daňového poradenství uzavřít smlouvu o pojištění odpovědnosti za škodu, která by mohla vzniknout v souvislosti s výkonem daňového poradenství, a být takto pojištěn po celou dobu, po kterou vykonává daňové poradenství,
b) umístit osvědčení nebo jeho úředně ověřený opis či kopii na viditelném místě ve své kanceláři nebo v pobočce své kanceláře anebo osvědčení na požádání klienta předložit,
c) ke dni, k němuž byl daňový poradce vyškrtnut ze seznamu nebo k němuž mu byl pozastaven výkon daňového poradenství, odevzdat osvědčení komoře,
d) uvádět název, pod nímž vykonává daňové poradenství, evidenční číslo osvědčení a své sídlo na všech písemnostech, jimiž činí úkony při výkonu daňového poradenství nebo v souvislosti s ním,
e) neprodleně oznámit komoře zejména sídlo kanceláře a jejích poboček, den zahájení výkonu daňového poradenství, uzavření smlouvy o společném výkonu daňového poradenství, skutečnosti rozhodné pro pozastavení výkonu daňového poradenství nebo pro vyškrtnutí daňového poradce ze seznamu, jakož i další změny v údajích uvedených daňovým poradcem v žádosti o vykonání kvalifikační zkoušky nebo její části nebo uvedených v seznamu,
f) platit komoře členský příspěvek, a to ve výši a lhůtě stanovené ve stanovách komory, dodržovat stanovy komory a jiné řády vydané komorou.
(11) Název, pod nímž daňový poradce vykonává daňové poradenství, tvoří jméno a příjmení, popřípadě vysokoškolský titul a vědecká hodnost, jakož i slova „daňový poradce“. Odkazy na bývalou úřední, vědeckopedagogickou a obdobnou funkci, hodnost nebo činnost nelze v tomto názvu používat.
(12) Sídlem daňového poradce je místo, v němž má daňový poradce kancelář. Nemá-li daňový poradce kancelář mimo byt, v němž trvale bydlí, považuje se za kancelář tento byt. Daňový poradce nebo daňoví poradci, kteří vykonávají daňové poradenství společně, mohou mít jen jedno sídlo. Pobočkou kanceláře je místnost mimo sídlo daňového poradce, v níž daňový poradce rovněž vykonává daňové poradenství.
(13) Ustanovení odstavců 1 až 8 a odstavce 9 písm. a) se též vztahují na hostujícího daňového poradce.
§ 7
Seznam daňových poradců
(1) Do seznamu komora zapisuje jméno a příjmení, popřípadě vysokoškolský titul a vědeckou hodnost daňového poradce, identifikační číslo osoby poskytnuté správcem základního registru osob3e), jeho sídlo, adresu místa trvalého pobytu nebo bydliště, adresu pro doručování, datum registrace hostujícího daňového poradce a číslo osvědčení o registraci, uložené disciplinární opatření, pozastavení výkonu daňového poradenství a vyškrtnutí ze seznamu, a to i když nejde o disciplinární opatření. Komora může stanovit, že do seznamu se zapisují i další potřebné údaje. Komora neprodleně provádí změny v údajích obsažených v seznamu, jakmile jsou jí známy. Komora rovněž stanoví, v jakém rozsahu se uvedou údaje ze seznamu při zveřejňování seznamu.
(2) Komora vyškrtne ze seznamu daňového poradce, jestliže
a) u něho pominuly skutečnosti uvedené v § 5 odst. 1 písm. a) až d),
b) mu bylo uloženo disciplinární opatření vyškrtnutí ze seznamu,
c) mu byl uložen správní trest
1. vyškrtnutí ze seznamu,
2. zákazu činnosti spočívající v zákazu výkonu daňového poradenství,
d) písemně požádal o vyškrtnutí ze seznamu,
e) nevykonává-li déle než tři roky daňové poradenství,
f) zemřel nebo byl prohlášen za mrtvého.
(3) Komora může vyškrtnout ze seznamu daňového poradce, jestliže byl pravomocně odsouzen za jiný úmyslný trestný čin, než který je uveden v § 5 odst. 2 písm. b).
(4) Rozhodnutí o vyškrtnutí ze seznamu musí být řádně zdůvodněno a doručeno daňovému poradci a musí obsahovat poučení o právu podat opravný prostředek soudu proti tomuto rozhodnutí.
(5) O vyškrtnutí ze seznamu podle odstavce 2 písm. a) až e) nebo odstavce 3 komora informuje příslušný orgán jiného členského státu, ve kterém daňový poradce poskytuje daňové poradenství.
(6) Obdobně jako v odstavcích 2 až 5 komora postupuje u hostujícího daňového poradce.
§ 8
Pozastavení výkonu daňového poradenství
(1) Komora může pozastavit daňovému poradci výkon daňového poradenství, jestliže
a) bylo zahájeno řízení o omezení nebo zbavení jeho způsobilosti k právním úkonům,
b) bylo proti němu zahájeno trestní stíhání pro úmyslný trestný čin,
c) nesplnil povinnost uzavřít smlouvu o pojištění odpovědnosti za škodu podle § 6 odst. 9 písm. a).
(2) Komora daňovému poradci výkon daňového poradenství pozastaví, jestliže mu bylo uloženo disciplinární opatření pozastavení výkonu daňového poradenství nebo mu byl uložen správní trest pozastavení výkonu daňového poradenství.
(3) Pro rozhodnutí o pozastavení výkonu daňového poradenství platí obdobně ustanovení § 7 odst. 4.
(4) Výkon daňového poradenství je pozastaven
a) v případech podle odstavce 1 písm. a) a b) do doby pravomocného ukončení řízení,
b) v případě podle odstavce 1 písm. c) do doby uzavření pojistné smlouvy,
c) v případě podle odstavce 2 do doby uvedené v rozhodnutí komory.
(5) O pozastavení výkonu daňového poradenství podle odstavce 1 nebo 2 komora informuje příslušný orgán jiného členského státu, ve kterém daňový poradce poskytuje daňové poradenství.
(6) Obdobně jako v odstavcích 1 až 5 komora postupuje u hostujícího daňového poradce.
§ 8a
Poskytování daňového poradenství státními příslušníky jiných členských států Evropské unie a dalšími osobami
(1) Daňové poradenství může v České republice poskytovat za podmínek stanovených tímto zákonem též státní příslušník členského státu Evropské unie (dále jen „členský stát“) nebo fyzická osoba uvedená ve zvláštním právním předpisu3h), pokud není oprávněna poskytovat daňové poradenství na základě složení kvalifikační zkoušky a zápisu do seznamu, a to buď
a) soustavně jako usazený daňový poradce (§ 8b), kterého komora zapsala do seznamu, nebo
b) dočasně nebo příležitostně jako hostující daňový poradce (§ 8c), kterého komora zaregistrovala v seznamu.
(2) Činnost usazeného daňového poradce nebo hostujícího daňového poradce na území České republiky se řídí právním řádem České republiky.
(3) Na hostujícího daňového poradce se obdobně vztahují též stanovy a jiné řády vydávané komorou.
§ 8b
Posuzování kvalifikačních předpokladů usazeného daňového poradce
(1) Osoba uvedená v § 8a odst. 1, která žádá o uznání kvalifikačních předpokladů a možnost poskytovat daňové poradenství jako usazený daňový poradce, postupuje podle zákona o uznávání odborné kvalifikace3i).
(2) Uznávacím orgánem podle zákona o uznávání odborné kvalifikace3j) je komora, která se řídí také tímto předpisem.
(3) Poplatek za podání žádosti o uznání odborné kvalifikace ve výši 2 000 Kč je příjmem komory.
(4) Bylo-li usazenému daňovému poradci rozhodnutím o uznání odborné kvalifikace uloženo kompenzační opatření, je jedinou jeho formou rozdílová zkouška3k).
§ 8c
Hostující daňový poradce
(1) Osoba uvedená v § 8a odst. 1, která má v úmyslu poskytovat daňové poradenství v České republice jako hostující daňový poradce, postupuje podle zákona o uznávání odborné kvalifikace3l).
(2) Hostující daňový poradce je při poskytování daňového poradenství povinen navíc poskytnout klientovi následující informace:
a) je-li zapsán v obchodním rejstříku nebo v obdobném veřejném rejstříku, rejstřík, v němž je zapsán, a jeho registrační číslo, nebo obdobný prostředek identifikace uvedený v rejstříku;
b) podléhá-li činnost povolovacímu režimu v členském státě původu, název a adresu příslušného kontrolního orgánu nebo profesního sdružení nebo podobného subjektu, u něhož je zapsán;
c) profesní označení členského státu původu nebo, pokud takové označení neexistuje, dosaženou kvalifikaci a členský stát, ve kterém byla udělena.
ČÁST TŘETÍ
KOMORA DAŇOVÝCH PORADCŮ ČESKÉ REPUBLIKY
§ 9
Komora
(1) Zřizuje se Komora daňových poradců České republiky se sídlem v Brně.
(2) Komora
a) sdružuje všechny daňové poradce,
b) rozhoduje podle tohoto zákona ve věcech oprávnění k výkonu daňového poradenství a o disciplinárních opatřeních a eviduje daňově poradenské společnosti.
(3) Komora je právnickou osobou.
(4) Komora může vytvářet územní sekce.
(5) Členství v komoře vzniká zápisem daňového poradce do seznamu.
§ 10
Orgány komory
(1) Komora má tyto orgány:
a) valnou hromadu členů komory (dále jen „valná hromada“),
b) presidium,
c) dozorčí komisi,
d) disciplinární komisi,
e) zkušební komise,
f) tajemníka.
(2) Komora může podle potřeby vytvářet i další poradní orgány.
(3) Funkce v orgánech komory podle odstavce 1 písm. a) až e) jsou čestné. Za jejich výkon náleží daňovému poradci jen náhrada výdajů.
(4) Nejvyšším orgánem komory je valná hromada. Valná hromada volí orgány komory uvedené v odstavci 1 písm. b) až d). Člen dozorčí komise nemůže být členem orgánů komory uvedených v odstavci 1 písm. b), d) až f). Podrobnosti o volbách orgánů komory stanoví volební řád.
(5) Řádnou valnou hromadu svolává prezidium vždy ve druhém pololetí kalendářního roku. Prezidium je povinno svolat mimořádnou valnou hromadu vždy, požádá-li o to písemně v období dvou po sobě jdoucích kalendářních měsíců alespoň třetina členů komory, nebo požádá-li písemně o svolání dozorčí komise. Mimořádná valná hromada se musí konat nejpozději 2 měsíce poté, kdy byly splněny podmínky pro její svolání.
(6) Oznámení o konání valné hromady zveřejní presidium nejpozději 30 dnů před jejím konáním na úřední desce komory a její elektronické verzi. V oznámení uvede důvod svolání valné hromady a její program, termín a místo konání. Písemné materiály určené k projednávání na valné hromadě zveřejní ve stejném termínu a stejným způsobem tak, aby byly pro poradce přístupné k získání prostřednictvím veřejné datové sítě.
(7) Právo zúčastnit se jednání valné hromady mají všichni členové komory. Člen komory může písemně pověřit jiného člena komory, aby ho zastupoval na valné hromadě; takto zastoupený člen se považuje za přítomného na valné hromadě. Jeden člen komory může zastupovat nejvýše pět členů komory.
(8) Valná hromada je schopná se usnášet bez ohledu na počet přítomných členů. K platnosti usnesení je potřebný souhlas nadpoloviční většiny přítomných členů komory.
(9) Při volbě členů a náhradníků orgánů komory rozhoduje počet hlasů odevzdaných jednotlivým kandidátům přítomnými členy komory, kteří se volby zúčastnili; je-li jen jeden kandidát, je ke zvolení nutné, aby tento kandidát získal nadpoloviční většinu hlasů přítomných členů komory, kteří se volby zúčastnili. K odvolání člena nebo náhradníka orgánů komory postačí alespoň tři pětiny hlasů přítomných členů komory, kteří se volby zúčastnili.
(10) O odvolání proti rozhodnutí orgánů komory podle odstavce 1 písm. c) až f) rozhoduje presidium. O odvolání proti rozhodnutí presidia rozhoduje valná hromada.
(11) Podrobnosti o organizaci komory, o jejích orgánech a jejich působnosti, jakož i podrobnosti o počtu členů presidia, dozorčí komise a disciplinární komise, stanoví stanovy komory.
§ 11
Působnost komory
Komora zejména
a) chrání a prosazuje oprávněné zájmy daňových poradců v České republice,
b) vytváří předpoklady pro zvyšování kvalifikace a profesionální úrovně daňových poradců,
c) dohlíží na řádný výkon daňového poradenství a usměrňuje činnost daňových poradců v souladu s obecně závaznými právními předpisy a stanovami komory,
d) vydává stanovy, volební řád a disciplinární řád,
e) po dohodě s ministerstvem vydává zkušební řád,
f) vede seznam a zajišťuje zveřejňování potřebných údajů,
g) vydává fyzickým osobám osvědčení,
h) rozhoduje o žádosti o vykonání kvalifikační zkoušky nebo její části, provádí kvalifikační zkoušku a její části,
i) rozhoduje o sankcích podle tohoto zákona,
j) vydává svým členům doklady pro účely prokázání jejich kvalifikačních předpokladů v ostatních členských státech,
k) je povinna navrhnout do 30 dnů na vyžádání správce daně daňového poradce, kterého správce daně ustanoví zástupcem pro správu daní3e).
ČÁST ČTVRTÁ
SANKCE
§ 12
Disciplinární opatření
(1) Za závažné nebo opětovné porušení povinnosti podle tohoto zákona nebo jiného zákona upravujícího práva a povinnosti daňového poradce při poskytování daňového poradenství daňovým poradcem s výjimkou zákona o některých opatřeních proti legalizaci výnosů z trestné činnosti a financování terorismu (dále jen „disciplinární provinění“) může komora daňovému poradci uložit, nejde-li přitom o trestný čin, některé z těchto disciplinárních opatření:
a) písemné napomenutí,
b) pokutu až do výše 100 000 Kč,
c) pozastavení výkonu daňového poradenství až na dobu jednoho roku,
d) vyškrtnutí ze seznamu.
(2) Platí, že se daňový poradce dopustil závažného porušení povinnosti podle tohoto zákona, uvedl-li jako žadatel v žádosti o vykonání kvalifikační zkoušky nebo její části vědomě nepravdivé nebo neúplné údaje, na základě nichž byl ke kvalifikační zkoušce nebo její části připuštěn.
(3) Za disciplinární provinění lze uložit pouze jedno disciplinární opatření.
(4) Pokuta je příjmem komory.
§ 13
Řízení o disciplinárních opatřeních
(1) O uložení disciplinárního opatření rozhoduje disciplinární komise komory v řízení zahájeném na návrh dozorčí komise komory. Návrh na zahájení řízení může být podán do šesti měsíců ode dne, kdy se dozorčí komise komory o disciplinárním provinění dozvěděla, nejpozději však do tří let ode dne, kdy k disciplinárnímu provinění došlo.
(2) V řízení má daňový poradce vždy právo být slyšen a musí mu být poskytnuta možnost se hájit.
(3) Rozhodnutí o uložení disciplinárního opatření musí být písemné a musí obsahovat výrok, odůvodnění a poučení o opravném prostředku.
(4) Podrobnosti o řízení o sankcích stanoví disciplinární řád.
§ 14
Odvolání
O odvolání proti rozhodnutí disciplinární komise komory rozhoduje presidium komory, které přezkoumávané rozhodnutí potvrdí, změní nebo zruší. Zruší-li presidium komory napadené rozhodnutí, vrátí je disciplinární komisi komory zpět k novému projednání a rozhodnutí; při novém rozhodování je disciplinární komise komory vázána právním názorem presidia komory.
§ 14a
Řízení o přestupcích
(1) V řízení o přestupku podle zákona o některých opatřeních proti legalizaci výnosů z trestné činnosti a financování terorismu, projednává-li tento přestupek orgán komory, se postupuje obdobně podle ustanovení
a) zákona upravujícího odpovědnost za přestupky a řízení o nich upravujících podmínky odpovědnosti za přestupek, druhy správních trestů a ochranných opatření a zásady pro jejich ukládání a
b) § 13 odst. 1 věty první, § 13 odst. 4 a § 14.
(2) Řízení o přestupku se zahájí nebo v již zahájeném řízení o přestupku se pokračuje i v případě, že pachatel po jeho spáchání přestane být daňovým poradcem, pokud se nejedná o skutečnosti, na základě kterých se řízení nezahájí nebo se v něm nepokračuje podle zákona upravujícího odpovědnost za přestupky a řízení o nich.
(3) Umožňuje-li zákon o některých opatřeních proti legalizaci výnosů z trestné činnosti a financování terorismu uložení správního trestu zákazu činnosti, lze za přestupek namísto tohoto správního trestu uložit daňovému poradci správní trest
a) pozastavení výkonu daňového poradenství až na dobu tří let,
b) vyškrtnutí ze seznamu.
(4) Pokuta uložená v řízení o přestupku je příjmem komory.

ČÁST PÁTÁ
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
§ 15
(1) Rozhodnutí komory podle § 5 odst. 5 písm. a), § 7 odst. 4, § 8 odst. 3, § 8d odst. 3 a § 8f odst. 3 přezkoumává soud podle zvláštních právních předpisů.5)
(2) Zůstává-li komora nečinná v případech, kdy podle tohoto zákona je povinna rozhodnout, má fyzická osoba dotčená její nečinností právo domáhat se ochrany návrhem u soudu.
§ 16
Na rozhodování komory podle tohoto zákona se vztahuje správní řád, pokud tento zákon nestanoví jinak.
§ 17
Všechny fyzické osoby, které poskytují daňové poradenství na základě registrace podle zákona č. 105/1990 Sb., o soukromém podnikání občanů, ve znění pozdějších předpisů, jsou povinny do jednoho roku ode dne účinnosti tohoto zákona složit kvalifikační zkoušku a požádat o zápis do seznamu podle tohoto zákona, jinak jejich oprávnění k tomuto dni zaniká.
§ 18
(1) Do ustanovení orgánů komory vykonává jejich působnost přípravný výbor jmenovaný ministrem financí České republiky.
(2) Přípravný výbor svolá ustavující valnou hromadu do šesti měsíců ode dne účinnosti tohoto zákona.
(3) Ministerstvo dohlíží na řádný výkon činnosti přípravného výboru. Rozhodnutí nebo opatření přípravného výboru vydaná v rozporu s tímto zákonem může ministerstvo zrušit nebo změnit nebo jejich výkon pozastavit.
§ 19
Tento zákon nabývá účinnosti dnem 1. prosince 1992.

Uhde v. r.
Klaus v. r.

1a) Např. zákon České národní rady č. 128/1990 Sb., o advokacii, zákon České národní rady č. 209/1990 Sb., o komerčních právnících a právní pomoci jimi poskytované.
1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací. Smlouva o založení Evropského společenství ze dne 25. března 1957, ve znění Jednotného evropského aktu, Maastrichtské smlouvy, Amsterodamské smlouvy a Niceské smlouvy.
2) § 2 obchodního zákoníku.
3) Např. § 10 zákona České národní rady č. 337/1992 Sb., o správě daní a poplatků.
3a) Zákon č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení (insolvenční zákon).
3b) § 46 zákona č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách).
3c) Zákon č. 269/1994 Sb., o Rejstříku trestů, ve znění pozdějších předpisů.
3d) § 10 zákona č. 18/2004 Sb., ve znění zákona č. 189/2008 Sb.
3e) § 26 odst. 2 zákona č. 280/2009 Sb., daňový řád.
3f) Například zákon č. 358/1992 Sb., o notářích a jejich činnosti (notářský řád), ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 41/1993 Sb., o ověřování shody opisů nebo kopie s listinou a o ověřování pravosti podpisu obecními úřady a o vydávání potvrzení orgány obcí a okresními úřady, ve znění zákona č. 15/1997 Sb.
3h) § 1 odst. 2 zákona č. 18/2004 Sb., ve znění pozdějších předpisů.
3i) § 22 zákona č. 18/2004 Sb., ve znění zákona č. 189/2008 Sb.
3j) § 29 zákona č. 18/2004 Sb., ve znění zákona č. 189/2008 Sb.
3k) Čl. 14 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES ze dne 7. září 2005 o uznávání odborných kvalifikací.
3l) Například § 27, 36a a 36b zákona č. 18/2004 Sb., ve znění pozdějších předpisů.
4a) Obchodní zákoník.
5) Zákon č. 150/2002 Sb., soudní řád správní, ve znění pozdějších předpisů.