93/2006 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o přístupu České republiky k Úmluvě o přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Úmluvě o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků ve znění Úmluvy ze dne 21. prosince 1995 a Protokolu ze dne 25. května 1999

93
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 8. prosince 2004 byla v Bruselu podepsaná Úmluva o přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Úmluvě o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků ve znění Úmluvy ze dne 21. prosince 1995 a Protokolu ze dne 25. května 1999.
Jménem České republiky byla Úmluva podepsaná téhož dne.
S Úmluvou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky Úmluvu ratifikoval.
Ratifikační listina České republiky byla uložena u generálního tajemníka Rady Evropské unie, depozitáře Úmluvy, dne 20. července 2006.
Úmluva vstupuje v platnost pro Českou republiku na základě svého článku 5 dne 1. října 2006 a k tomuto dni je platná pro Českou republiku, Dánsko, Irsko, Lucembursko, Maďarsko, Nizozemí, Slovensko, Finsko a Švédsko, které ji na základě téhož článku Úmluvy ratifikovaly, přijaly nebo schválily.
České znění Úmluvy se vyhlašuje současně.


ÚMLUVA O PŘISTOUPENÍ ČESKÉ REPUBLIKY, ESTONSKÉ REPUBLIKY,
KYPERSKÉ REPUBLIKY, LOTYŠSKÉ REPUBLIKY, LITEVSKÉ REPUBLIKY,
MAĎARSKÉ REPUBLIKY, REPUBLIKY MALTA, POLSKÉ REPUBLIKY,
REPUBLIKY SLOVINSKO A SLOVENSKÉ REPUBLIKY K ÚMLUVĚ
O ZAMEZENÍ DVOJÍHO ZDANĚNÍ V SOUVISLOSTI S ÚPRAVOU
ZISKŮ SDRUŽENÝCH PODNIKŮ
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY SMLOUVY O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,
BEROUCE V ÚVAHU, že se Česká republika, Estonská republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Maďarská republika, Republika Malta, Polská republika, Republika Slovinsko a Slovenská republika staly členy Unie a tím se zavázaly přistoupit k Úmluvě o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků (úmluva o arbitráži), podepsané v Bruselu dne 23. července 1990 a k protokolu k uvedené úmluvě, podepsanému v Bruselu dne 25. května 1999,
SE ROZHODLY uzavřít tuto úmluvu a za tím účelem byli jmenováni tito zplnomocnění zástupci:
ZA JEHO VELIČENSTVO KRÁLE BELGIČANŮ,
ZA PREZIDENTA ČESKÉ REPUBLIKY,
ZA JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNU DÁNSKA,
ZA PREZIDENTA SPOLKOVÉ REPUBLIKY NĚMECKO,
ZA PREZIDENTA ESTONSKÉ REPUBLIKY,
ZA PREZIDENTA ŘECKÉ REPUBLIKY,
ZA JEHO VELIČENSTVO KRÁLE ŠPANĚLSKA,
ZA PREZIDENTA FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY,
ZA PREZIDENTKU IRSKA,
ZA PREZIDENTA ITALSKÉ REPUBLIKY,
ZA PREZIDENTA KYPERSKÉ REPUBLIKY,
ZA VLÁDU LOTYŠSKÉ REPUBLIKY,
ZA PREZIDENTA LITEVSKÉ REPUBLIKY,
ZA JEHO KRÁLOVSKOU VÝSOST VELKOVÉVODU LUCEMBURSKA,
ZA PREZIDENTA MAĎARSKÉ REPUBLIKY,
ZA PREZIDENTA REPUBLIKY MALTA,
ZA JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNU NIZOZEMSKA,
ZA SPOLKOVÉHO PREZIDENTA RAKOUSKÉ REPUBLIKY,
ZA PREZIDENTA POLSKÉ REPUBLIKY,
ZA PREZIDENTA PORTUGALSKÉ REPUBLIKY,
ZA PREZIDENTA REPUBLIKY SLOVINSKO,
ZA PREZIDENTA SLOVENSKÉ REPUBLIKY,
ZA PREZIDENTKU FINSKÉ REPUBLIKY,
ZA VLÁDU ŠVÉDSKÉHO KRÁLOVSTVÍ,
ZA JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNU SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
KTEŘÍ se sešli ve Výboru stálých zástupců členských států při Evropské unii a po výměně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité formě,
SE DOHODLI TAKTO:
ČLÁNEK 1
Česká republika, Estonská republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Maďarská republika, Republika Malta, Polská republika, Republika Slovinsko a Slovenská republika přistupují k Úmluvě o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků, podepsané v Bruselu dne 23. července 1990, ve znění úprav a změn v ní provedených Úmluvou o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království k Úmluvě o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků, podepsanou v Bruselu dne 21. prosince 1995, a Protokolu, kterým se mění Úmluva o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků, podepsanému v Bruselu dne 25. května 1999.
ČLÁNEK 2
Úmluva o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků se mění takto:
1) V čl. 2 odst. 2:
a) za písmeno a) se vkládá nové písmeno, které zní:

„b) v České republice:
- daň z příjmů fyzických osob,
- daň z příjmů právnických osob;“;
b) dosavadní písmeno b) se označuje jako písmeno c) a nahrazuje se tímto:

„c) v Dánsku:
- indkomstskat til staten,
- den kommunale indkomstskat,
- den amtskommunale indkomstskat;“;
c) dosavadní písmeno c) se označuje jako písmeno d);
d) za písmeno d) se vkládá nové písmeno, které zní:

„e) v Estonské republice:
- tulumaks;“;
e) dosavadní písmeno d) se označuje jako písmeno f);
f) dosavadní písmeno e) se označuje jako písmeno g) a nahrazuje se tímto:

„g) ve Španělsku:
- Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicas,
- Impuesto sobre Sociedades,
- Impuesto sobre la Renta de no Residentes;“;
g) dosavadní písmeno f) se označuje jako písmeno h);
h) dosavadní písmeno g) se označuje jako písmeno i);
i) dosavadní písmeno h) se označuje jako písmeno j) a nahrazuje se tímto:

„j) v Itálii:
- imposta sul reddito delle persone fisiche,
- imposta sul reddito delle società,
- imposta regionale sulle attività produttive;“;
j) za písmeno j) se vkládají nová písmena, která zní:

„k) v Kyperské republice:
- Φόρος Εισοδήματος,
- Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της Δημοκρατίας;
l) v Lotyšské republice:
- uzņēmumu ienākuma nodoklis,
- iedzīvotāju ienākuma nodoklis;
m) v Litevské republice:
- Gyventojų pajamių mokestis,
- Pelno mokestis;“
k) dosavadní písmeno i) se označuje jako písmeno n);
l) za písmeno n) se vkládají nová písmena, která zní:

„o) v Maďarské republice:
- személyi jövedelemadó,
- társasági adó,
- osztalékadó;
p) v Republice Malta:
- taxxa fuq 1 - income;“;
m) dosavadní písmeno j) se označuje jako písmeno q);
n) dosavadní písmeno k) se označuje jako písmeno r);
o) za písmeno r) se vkládá písmeno s), které zní:

„s) v Polské republice:
- podatek dochodowy od osób fizycznych,
- podatek dochodowy od osób prawnych;“;
p) dosavadní písmeno l) se označuje jako písmeno t);
q) za písmeno t) se vkládají nová písmena, která zní:

„u) v Republice Slovinsko:
- dohodnina,
- davek od dobička pravnih oseb;
v) ve Slovenské republice:
- daň z príjmov právnických osôb,
- daň z príjmov fyzických osôb;“;
r) dosavadní písmeno m) se označuje jako písmeno w);
s) dosavadní písmeno n) se označuje jako písmeno x) a nahrazuje se tímto:

„x) ve Švédsku:
- statlig inkomstskatt,
- kupongskatt,
- kommunal inkomstskatt;“;
t) dosavadní písmeno o) se označuje jako písmeno y).
2) V čl. 3 odst. 1 se doplňují nové odrážky, které znějí:

„- v České republice:
- Ministr financí nebo jeho zplnomocněný zástupce
- v Estonské republice:
- Rahandusminister nebo jeho zplnomocněný zástupce
- v Kyperské republice:
- O Υπουργός Οικονομικών nebo jeho zplnomocněný zástupce
- v Lotyšské republice:
- Valsts ieņēmumu dienests
- v Litevské republice:
- Finansu ministras nebo jeho zplnomocněný zástupce
- v Maďarské republice:
- a pénzügyminiszter nebo jeho zplnomocněný zástupce
- v Republice Malta:
- il-Ministru responsabbli għall-finanzi nebo jeho zplnomocněný zástupce
- v Polské republice:
- Minister Finansów nebo jeho zplnomocněný zástupce
- v Republice Slovinsko
- Ministrstvo za finance nebo jeho zplnomocněný zástupce
- ve Slovenské republice:
- Minister financií nebo jeho zplnomocněný zástupce“.
3) V čl. 3 odst. 1 se odrážka

„- v Itálii
il Ministro delle Finanze nebo jeho zplnomocněný zástupce“
nahrazuje tímto:

„- v Itálii:
Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali nebo jeho zplnomocněný zástupce“.
ČLÁNEK 3
Generální tajemník Rady Evropské unie předá vládám České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky ověřený opis:
- Úmluvy o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků;
- Úmluvy o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království k Úmluvě o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků;
a
- Protokolu, kterým se mění Úmluva o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků,
v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, irském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském.
Znění Úmluvy o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků, Úmluvy o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království k Úmluvě o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků a Protokolu, kterým se mění Úmluva o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků, v jazyce českém, estonském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, polském, slovenském a slovinském jsou uvedena v přílohách I až IX této úmluvy. Znění sepsaná v jazyce českém, estonském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, polském, slovenském a slovinském mají stejnou platnost jako ostatní znění Úmluvy o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků.
ČLÁNEK 4
Tato úmluva bude ratifikována, přijata nebo schválena signatářskými státy. Listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropské unie.
ČLÁNEK 5
Tato úmluva vstoupí v platnost mezi smluvními státy, které ji ratifikovaly, přijaly nebo schválily, prvním dnem třetího měsíce následujícího po uložení poslední listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení těmito státy.
ČLÁNEK 6
Generální tajemník Rady Evropské unie oznámí všem signatářským státům:
a) uložení každé listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení;
b) den vstupu této úmluvy v platnost mezi státy, které ji ratifikovaly, přijaly nebo schválily.
ČLÁNEK 7
Tato úmluva, sepsaná v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, irském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všech dvacet jedna znění má stejnou platnost, bude uložena v archivu Generálního sekretariátu Rady Evropské unie. Generální tajemník předá ověřený opis vládám všech signatářských států.
V Bruselu dne osmého prosince dva tisíce čtyři.

ÚMLUVA
O ZAMEZENÍ DVOJÍHO ZDANĚNÍ
V SOUVISLOSTI S ÚPRAVOU ZISKŮ
SDRUŽENÝCH PODNIKŮ
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY SMLOUVY O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO HOSPODÁŘSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,
PŘEJÍCE SI využít článku 220 uvedené smlouvy, v němž se zavázaly zahájit mezi sebou jednání s cílem zajistit ve prospěch svých státních příslušníků zamezení dvojího zdanění,
UVĚDOMUJÍCE SI důležitost zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků,
SE ROZHODLY uzavřít tuto úmluvu a za tím účelem byli jmenováni tito zplnomocnění zástupci:
ZA JEHO VELIČENSTVO KRÁLE BELGIČANŮ:
Philippe de SCHOUTHEETE de TERVARENT,
mimořádný a zplnomocněný velvyslanec;
ZA JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNU DÁNSKA:
Niels HELVEG PETERSEN,
ministr hospodářství;
ZA PREZIDENTA SPOLKOVÉ REPUBLIKY NĚMECKO:
Theo WAIGEL,
spolkový ministr financí;
Jürgen TRUMPF,
mimořádný a zplnomocněný velvyslanec;
ZA PREZIDENTA ŘECKÉ REPUBLIKY:
Ioannis PALAIOKRASSAS,
ministr financí;
ZA JEHO VELIČENSTVO KRÁLE ŠPANĚLSKA:
Carlos SOLCHAGA CATALÁN,
ministr hospodářství a financí;
ZA PREZIDENTA FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY:
Jean VIDAL,
mimořádný a zplnomocněný velvyslanec;
ZA PREZIDENTA IRSKA:
Albert REYNOLDS,
ministr financí;
ZA PREZIDENTA ITALSKÉ REPUBLIKY:
Stefano DE LUCA,
státní tajemník ministerstva financí;
ZA JEHO KRÁLOVSKOU VÝSOST VELKOVÉVODU LUCEMBURSKA:
Jean-Claude JUNCKER,
ministr pro státní rozpočet, ministr financí, ministr práce;
ZA JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNU NIZOZEMSKA:
P. C. NIEMAN,
mimořádný a zplnomocněný velvyslanec;
ZA PREZIDENTA PORTUGALSKÉ REPUBLIKY:
Miguel BELEZA,
ministr financí;
ZA JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNU SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA:
David H. A. HANNAY KCMG,
mimořádný a zplnomocněný velvyslanec,
KTEŘÍ se sešli v Radě a po výměně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité formě,
SE DOHODLI NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI ÚMLUVY
ČLÁNEK 1
1. Tato úmluva se použije tam, kde zisky zahrnuté do zisků podniku smluvního státu jsou nebo patrně budou pro účely zdanění rovněž zahrnuty do zisků podniku jiného smluvního státu, a to pro nedodržení zásad vytčených v článku 4 uplatňovaných přímo nebo prostřednictvím odpovídajících ustanovení právních předpisů dotyčného státu.
2. Pro účely této úmluvy se stálá provozovna podniku některého smluvního státu nacházející se v jiném smluvním státě považuje za podnik toho státu, ve kterém se nachází.
3. Odstavec 1 se použije rovněž tehdy, dosáhl-li některý z dotčených podniků spíše ztrát nežli zisků.
ČLÁNEK 2
1. Tato úmluva se vztahuje na daně z příjmů.
2. Stávající daně, na něž se tato úmluva vztahuje, jsou zejména tyto:
a) v Belgii:
- impôt des personnes physiques/personenbelasting,
- impôt des sociétés/vennootschapsbelasting,
- impôt des personnes morales/rechtspersonenbelasting,
- impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouders,
- taxe communale et la taxe d'agglomération additionnelles a l'impôt des personnes physiques/aanvullende gemeentebelasting en agglomeratiebelasting op de personenbelasting;
b) v Dánsku:
- selskabsskat,
- indkomstskat til staten,
- kommunale indkomstskat,
- amtskommunal indkomstskat,
- særlig indkomstskat,
- kirkeskat,
- udbytteskat,
- renteskat,
- royaltyskat,
- frigørelsesafgift;
c) v Německu:
- Einkommensteuer,
- Körperschaftsteuer,
- Gewerbesteuer v míře, ve které je tato daň založena na obchodním zisku;
d) v Řecku:
- φόρος εισοδήματος φυσικών προσώπων,
- φόρος εισοδήματος νομκών προσώπων,
- ειφορά υπέρ των επιχειρήσεων ύδρευσης και αποχέτευσης;
e) ve Španělsku:
- impuesto sobre la renta de las personas físicas,
- impuesto sobre sociedades;
f) ve Francii:
- impôt sur le revenu,
- impôt sur les sociétés;
g) v Irsku:
- Income Tax,
- Corporation Tax;
h) v Itálii:
- imposta sul reddito delle persone fisiche,
- imposta sul reddito delle persone giuridiche,
- imposta locale sui redditi;
i) v Lucembursku:
- impôt sur le revenu des personnes physiques,
- impôt sur le revenu des collectivités,
- impôt commercial, v míře, ve které je tato daň založena na obchodním zisku;
j) v Nizozemsku:
- inkomstenbelasting,
- vennootschapsbelasting;
k) v Portugalsku:
- imposto sobre o rendimento das pessoas singulares,
- imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas,
- derrama para os municípios sobre o imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas;
l) ve Spojeném království:
- Income Tax,
- Corporation Tax.
3. Tato úmluva se rovněž vztahuje na všechny stejné nebo obdobné daně, jež budou zavedeny po dni podpisu této úmluvy k doplnění nebo nahrazení stávajících daní. Příslušné orgány smluvních států se navzájem informují o veškerých změnách učiněných v příslušných vnitrostátních právních předpisech.
KAPITOLA II
OBECNÁ USTANOVENÍ
Oddíl I
Definice
ČLÁNEK 3
1. Pro účely této úmluvy se „příslušným orgánem“ rozumějí:
- v Belgii: De Minister van Financiën nebo jeho zplnomocněný zástupce, Le Ministre des Finances nebo jeho zplnomocněný zástupce,- v Dánsku: Skatteministeren nebo jeho zplnomocněný zástupce,- v Německu: Der Bundesminister der Finanzen nebo jeho zplnomocněný zástupce,- v Řecku: O Υπουργός των Οιοκομικών nebo jeho zplnomocněný zástupce,- ve Španělsku: El Ministro de Economía y Hacienda nebo jeho zplnomocněný zástupce,- ve Francii: Le Ministre chargé du budget nebo jeho zplnomocněný zástupce,- v Irsku: The Revenue Commissioners nebo jejich zplnomocněný zástupce,- v Itálii: Il Ministro delle Finanze nebo jeho zplnomocněný zástupce,- v Lucembursku: Le Ministre des Finances nebo jeho zplnomocněný zástupce,- v Nizozemsku: De Minister van Financiën nebo jeho zplnomocněný zástupce,- v Portugalsku: O Ministro das Finanças nebo jeho zplnomocněný zástupce,- ve Spojeném království: The Commissioners of Inland Revenue nebo jejich zplnomocněný zástupce.
2. Veškeré výrazy, jejichž význam není v této úmluvě vymezen, mají ten význam, jaký jim přikládají smlouvy o zamezení dvojího zdanění mezi dotyčnými státy, nevyplývá-li ze souvislostí něco jiného.
Oddíl II
Zásady provádění úpravy zisků sdružených podniků a přičítání zisků stálým provozovnám
ČLÁNEK 4
Při použití této úmluvy bude dbáno těchto zásad:
1. Jestliže:
a) se podnik jednoho smluvního státu podílí přímo nebo nepřímo na řízení, kontrole nebo základním kapitálu podniku jiného smluvního státu, nebo
b) tytéž osoby se přímo nebo nepřímo podílejí na řízení, kontrole nebo základním kapitálu podniku jednoho smluvního státu a podniku jiného smluvního státu,
a jestliže v těchto případech jsou mezi těmito dvěma podniky dohodnuty nebo uloženy takové podmínky v jejich obchodních nebo finančních vztazích, jež se liší od podmínek, které by byly sjednány mezi nezávislými podniky, mohou jakékoliv zisky, jichž by při neexistenci těchto podmínek bylo dosaženo jedním z těchto podniků, avšak z důvodu těchto podmínek jich dosaženo nebylo, být zahrnuty do zisků tohoto podniku a být odpovídajícím způsobem zdaněny.
2. Podniká-li podnik jednoho smluvního státu v jiném smluvním státě prostřednictvím stálé provozovny nacházející se na jeho území, budou této stálé provozovně přičteny zisky, jejichž dosažení by bylo možné očekávat, kdyby byla odlišným a odděleným podnikem vykonávajícím stejnou nebo obdobnou činnost za stejných nebo obdobných podmínek a jednala zcela nezávisle s podnikem, jehož je stálou provozovnou.
ČLÁNEK 5
Hodlá-li smluvní stát upravit zisky některého podniku v souladu se zásadami vytyčenými v článku 4, uvědomí podnik včas o zamýšleném zásahu a poskytne mu příležitost uvědomit o tom druhý podnik, aby tak byla druhému podniku poskytnuta příležitost uvědomit o tom obratem druhý smluvní stát.
Smluvní stát poskytující takovou informaci není nicméně omezen v právu provést navrhovanou úpravu.
Jestliže po obdržení této informace oba podniky a druhý smluvní stát souhlasí s úpravou, články 6 a 7 se nepoužijí.
Oddíl III
Vzájemná dohoda a rozhodčí řízení
ČLÁNEK 6
1. Domnívá-li se některý podnik, že v jakémkoli případě, na nějž se vztahuje tato úmluva, nebylo dbáno zásad vytyčených v článku 4, může bez ohledu na prostředky poskytované vnitrostátním právem dotyčného smluvního státu předložit svou věc příslušnému orgánu smluvního státu, jehož je podnikem nebo v němž se nachází jeho stálá provozovna. Věc musí být předložena do tří let od prvního oznámení o opatření, které má nebo patrně bude mít za následek vznik dvojího zdanění ve smyslu článku 1.
Podnik zároveň oznámí příslušnému orgánu, které jiné smluvní státy jsou na věci případně zúčastněny. Příslušný orgán nato bezodkladně oznámí věc příslušným orgánům těchto jiných smluvních států.
2. Má-li příslušný orgán za to, že stížnost je podložená, a nemůže-li sám dospět k uspokojivému řešení, pokusí se věc vyřešit vzájemnou dohodou s příslušným orgánem kteréhokoli jiného zúčastněného smluvního státu s cílem zamezit dvojímu zdanění na základě zásad vytyčených v článku 4. Jakákoli dosažená vzájemná dohoda se provede bez ohledu na lhůty stanovené vnitrostátními právními předpisy zúčastněných smluvních států.
ČLÁNEK 7
1. Nedosáhnou-li zúčastněné příslušné orgány vzájemné dohody zamezující dvojímu zdanění podle článku 6 do dvou let ode dne, kdy byla věc poprvé předložena jednomu z příslušných orgánů v souladu s čl. 6 odst. 1, ustaví poradní komisi, jež bude mít za úkol podat své stanovisko k zamezení daného dvojího zdanění.
Podniky mohou využít prostředků, jež jim poskytuje vnitrostátní právo zúčastněných smluvních států; byla-li však věc takto předložena soudu, počítá se lhůta dvou let uvedená v prvním pododstavci ode dne, kdy nabylo právní moci rozhodnutí v posledním stupni vnitrostátního odvolacího řízení.
2. Předložení věci poradní komisi není smluvnímu státu překážkou v tom, aby v téže věci zahájil soudní řízení nebo správní řízení směřující k uložení sankcí nebo v takových řízeních pokračoval.
3. Nedovoluje-li vnitrostátní právo smluvního státu příslušným orgánům tohoto státu odchýlit se od rozhodnutí jeho soudních orgánů, použije se odstavec 1 pouze tehdy, nechá-li sdružený podnik tohoto státu uplynout lhůtu pro podání odvolání nebo stáhne takové odvolání dříve, než bylo vydáno rozhodnutí. Toto ustanovení se netýká odvolání, pokud se dotýká jiných věcí, než které jsou uvedeny v článku 6, a do té míry, do jaké se jich dotýká.
4. Příslušné orgány se mohou vzájemnou dohodou a se souhlasem dotyčných sdružených podniků zříci lhůt uvedených v odstavci 1.
5. Nepoužijí-li se odstavce 1 až 4, nejsou tím dotčena práva žádného ze sdružených podniků podle článku 6.
ČLÁNEK 8
1. Příslušný orgán smluvního státu není povinen zahájit řízení vedoucí ke vzájemné dohodě nebo ustavit poradní komisi uvedenou v článku 7, pokud bylo v soudním nebo správním řízení vydáno konečné rozhodnutí, že jeden ze zúčastněných podniků má být za operace, v souvislosti se kterými je upravován zisk podle článku 4, postižen citelnou sankcí.
2. Probíhá-li souběžně s některým z řízení uvedených v článcích 6 a 7 soudní nebo správní řízení zahájené s cílem vydat rozhodnutí, že jeden ze zúčastněných podniků má být za operace, v souvislosti se kterými je upravován zisk podle článku 4, postižen citelnou sankcí, mohou příslušné orgány zastavit řízení podle článků 6 a 7, dokud není soudní nebo správní řízení ukončeno.
ČLÁNEK 9
1. Poradní komise uvedená v čl. 7 odst. 1 se skládá z předsedy a
- dvou zástupců každého zúčastněného příslušného orgánu; tento počet může být dohodou příslušných orgánů snížen na jednoho,
- sudého počtu nezávislých osob, jež zúčastněné příslušné orgány jmenují ze seznamu osob uvedeného v odstavci 4 vzájemnou dohodou nebo, nebude-li dohody dosaženo, losem.
2. Při jmenování nezávislých osob se za každou z nich jmenuje náhradník podle pravidel pro jmenování nezávislých osob pro případ, že by nezávislá osoba nemohla plnit své povinnosti.
3. Při losování smí každý příslušný orgán vznést námitku proti každé jednotlivé nezávislé osobě za okolnosti předem určené dohodou zúčastněných příslušných orgánů nebo za některé z následujících okolností:
- jedná-li se o osobu, která náleží k některému zúčastněnému orgánu daňové správy nebo pracuje jeho jménem,
- má-li nebo měla-li tato osoba významný podíl na jednom nebo každém ze zúčastněných sdružených podniků nebo byla-li jejich zaměstnancem nebo poradcem,
- neposkytuje-li tato osoba dostatečné záruky nestrannosti pro vyřešení případu nebo případů, o nichž má být rozhodnuto.
4. Seznam nezávislých osob sestává ze všech nezávislých osob nominovaných smluvními státy. Za tímto účelem nominuje každý smluvní stát pět osob a uvědomí o tom generálního tajemníka Rady Evropských společenství.
Tyto osoby musí být státními příslušníky smluvního státu a mít bydliště na území, na něž se vztahuje tato úmluva. Musí být kvalifikované a nezávislé.
Smluvní státy mohou činit změny v seznamu uvedeném v prvním pododstavci; uvědomí o tom bezodkladně generálního tajemníka Rady Evropských společenství.
5. Zástupci a nezávislé osoby jmenovaní podle odstavce 1 si zvolí z osob uvedených v seznamu zmíněném v odstavci 4 předsedu, aniž je dotčeno právo každého zúčastněného příslušného orgánu vznést námitku proti takto vybrané osobě za okolností uvedených v odstavci 3.
Předseda musí mít kvalifikaci požadovanou pro jmenování do nejvyšších soudních funkcí ve své zemi nebo být obecně uznávaným znalcem práva.
6. Členové poradní komise uchovávají v tajnosti vše, co se dozvědí v souvislosti s řízením. Smluvní státy přijmou vhodné předpisy k potrestání jakéhokoli porušení závazku mlčenlivosti. O přijatých opatřeních bezodkladně uvědomí Komisi Evropských společenství. Komise Evropských společenství o nich uvědomí ostatní smluvní státy.
7. Smluvní státy učiní všechny nezbytné kroky k zajištění toho, že se poradní komise sejde bez odkladu, jakmile jí budou případy předloženy.
ČLÁNEK 10
1. Pro účely postupu podle článku 7 mohou zúčastněné sdružené podniky poskytnout jakékoli informace, důkazy nebo doklady, o kterých mají za to, že by mohly být užitečné poradní komisi při přijímání rozhodnutí. Podniky a příslušné orgány dotčených smluvních států vyhoví jakékoli žádosti poradní komise o poskytnutí informací, důkazů nebo dokladů. Příslušné orgány smluvních států nicméně nejsou nijak povinny:
a) provádět správní opatření odchylující se od jeho vnitrostátních právních předpisů nebo obvyklé správní praxe,
b) podávat informace, které nelze obdržet podle jeho vnitrostátních právních předpisů nebo obvyklé správní praxe, nebo
c) podávat informace, jimiž by bylo vyzrazeno obchodní, průmyslové nebo profesionální tajemství nebo obchodní postup, ani informace, jejichž vyzrazení by bylo v rozporu s veřejným pořádkem.
2. Každý ze sdružených podniků může na vlastní žádost vystoupit nebo být zastupován před poradní komisí. Jestliže o to žádá poradní komise, každý ze sdružených podniků před ní vystoupí nebo bude zastupován.
ČLÁNEK 11
1. Poradní komise uvedená v článku 7 zaujme své stanovisko nejpozději do šesti měsíců ode dne, kdy jí byla věc předložena.
Stanovisko poradní komise se musí zakládat na článku 4.
2. Poradní komise zaujímá své stanovisko prostou většinou svých členů. Zúčastněné příslušné úřady se mohou dohodnout na doplňujících pravidlech řízení.
3. Náklady na řízení před poradní komisí kromě těch, které vznikly sdruženým podnikům, hradí rovným dílem zúčastněné smluvní státy.
ČLÁNEK 12
1. Příslušné orgány, které jsou stranami řízení podle článku 7, přijmou vzájemnou dohodou podle článku 4 rozhodnutí, jímž se zamezí dvojímu zdanění do šesti měsíců ode dne, kdy poradní komise zaujala své stanovisko.
Příslušné orgány mohou přijmout rozhodnutí, jež se odchyluje od stanoviska poradní komise. Nedohodnou-li se, jsou povinny jednat v souladu s tímto stanoviskem.
2. Příslušné orgány se mohou se souhlasem zúčastněných podniků dohodnout na zveřejnění rozhodnutí podle odstavce 1.
ČLÁNEK 13
Skutečnost, že se rozhodnutí přijatá smluvními státy o zdanění zisků pocházejících z operací mezi sdruženými podniky stala konečnými, není překážkou přistoupení k řízením podle článků 6 a 7.
ČLÁNEK 14
Pro účely této úmluvy se má za to, že dvojímu zdanění bylo zamezeno, pokud:
a) jsou zisky zahrnuty do výpočtu zdanitelného zisku jen v jednom státě, nebo
b) se výše daňové povinnosti z těchto zisků v jednom státě sníží o částku rovnou daňové povinnosti z těchto zisků v druhém státě.
HLAVA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
ČLÁNEK 15
Nic v této úmluvě se nedotýká plnění širších závazků v oblasti zamezení dvojího zdanění v případě úpravy zisků sdružených podniků vyplývajících z jiných smluv, jejichž stranami smluvní státy jsou nebo se stanou, nebo z vnitrostátních právních předpisů smluvních států.
ČLÁNEK 16
1. Územní působnost této úmluvy je táž jako v čl. 227 odst. 1 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství, aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku.
2. Tato úmluva se nevztahuje na
- francouzská území uvedená v příloze IV Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství,
- Faerské ostrovy a Grónsko.
ČLÁNEK 17
Tuto úmluvu ratifikují smluvní státy. Ratifikační listiny budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropských společenství.
ČLÁNEK 18
Tato úmluva vstoupí v platnost prvním dnem třetího měsíce následujícího po měsíci, v němž uloží ratifikační listiny poslední signatářský stát. Úmluva se vztahuje na řízení podle čl. 6 odst. 1, která budou zahájena po dni jejího vstupu v platnost.
ČLÁNEK 19
Generální tajemník Rady Evropských společenství uvědomí smluvní státy o:
a) uložení každé ratifikační listiny,
b) dni, ke kterému tato úmluva vstoupí v platnost,
c) seznamu nezávislých osob jmenovaných smluvními státy a všech jeho změnách podle čl. 9 odst. 4.
ČLÁNEK 20
Tato úmluva se uzavírá na dobu pěti let. Šest měsíců před uplynutím tohoto období se smluvní státy sejdou, aby rozhodly o prodloužení platnosti této úmluvy a jiných souvisejících opatřeních.
ČLÁNEK 21
Každý smluvní stát může kdykoli požádat o revizi této úmluvy. Předseda Rady Evropských společenství svolá v takovém případě konferenci k revizi této úmluvy.
ČLÁNEK 22
Tato úmluva, sepsaná v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, dánském, francouzském, irském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském, přičemž všech deset znění má stejnou platnost, bude uložena v archivu Generálního sekretariátu Rady Evropských společenství. Generální tajemník předá ověřený opis vládě každého signatářského státu.
NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této úmluvě své podpisy.

ZÁVĚREČNÝ AKT
Zplnomocnění zástupci vysokých smluvních stran,
kteří se sešli v Bruselu dne dvacátého třetího července tisíc devět set devadesát, aby podepsali Úmluvu o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků,
při příležitosti podepsání řečené úmluvy:
a) přijali následující společná prohlášení připojená k tomuto závěrečnému aktu:
- prohlášení k čl. 4 odst. 1,
- prohlášení k čl. 9 odst. 6,
- prohlášení k článku 13,
b) vzali na vědomí následující jednostranná prohlášení připojená k tomuto závěrečnému aktu:
- prohlášení Francie a Spojeného království k článku 7,
- jednotlivá prohlášení smluvních států k článku 8,
- prohlášení Spolkové republiky Německo k článku 16.

SPOLEČNÁ PROHLÁŠENÍ
Prohlášení k čl. 4 odst. 1
Ustanovení čl. 4 odst. 1 se vztahují jak na případ, kdy je operace prováděna přímo mezi dvěma právně odlišnými podniky, tak na případ, kdy je operace prováděna mezi jedním podnikem a stálou provozovnou druhého podniku, která se nachází v třetí zemi.
Prohlášení k čl. 9 odst. 6
Členské státy mají plnou volnost, pokud se jedná o povahu a rozsah působnosti vhodných předpisů, které přijmou ohledně sankcí za jakékoli porušení závazku mlčenlivosti.
Prohlášení k článku 13
Bude-li v jednom nebo více zúčastněných smluvních státech změněno rozhodnutí týkající se zdanění, které vedlo k postupům podle článků 6 a 7, poté co bylo uzavřeno řízení podle článku 6 nebo poté, co bylo přijato rozhodnutí podle článku 12, a je-li výsledkem dvojí zdanění ve smyslu článku 1, použijí se články 6 a 7.

JEDNOSTRANNÁ PROHLÁŠENÍ
Prohlášení k článku 7
Francie a Spojené království prohlašují, že budou uplatňovat čl. 7 odst. 3.
Jednotlivá prohlášení smluvních států k článku 8
Belgie
Výrazem „citelná sankce“ se rozumí trestní nebo správní sankce v případech:
- buď trestného činu podle obecného trestního práva spáchaného s úmyslem zkrátit daň,
- nebo porušení předpisů zákona o dani z příjmu nebo prováděcích rozhodnutí spáchaného s úmyslem dopustit se podvodu nebo způsobit škodu.
Dánsko
„Citelnou sankcí“ je sankce za úmyslné porušení ustanovení trestního zákona nebo zvláštních zákonů, pokud nemůže být uložena ve správním řízení.
Porušení sankčních ustanovení daňového práva mohou být zpravidla řešena ve správním řízení, nemůže-li za ně být uložena sankce přísnější než pokuta.
Německo
Porušení daňových předpisů postižitelné „citelnou sankcí“ je každé porušení daňových zákonů, za něž může být uložen trest odnětí svobody, peněžitý trest nebo pokuta.
Řecko
Podle řeckých právních předpisů v daňové oblasti lze podniku uložit „citelnou sankci“:
1. Nepředloží-li prohlášení nebo předloží-li nesprávné prohlášení týkající se daní, dávek a příspěvků, které musí být sraženy a placeny státu podle stávajících předpisů nebo týkající se daně z přidané hodnoty, daně z obratu nebo zvláštní daně z přepychového zboží, pokud celková výše daní, dávek a příspěvků, které měly být přiznány a zaplaceny státu jako výsledek obchodu a jiných činností vykonávaných po dobu více než šesti měsíců, překročí částku šesti set tisíc (600 000) drachem nebo jednoho miliónu (1 000 000) drachem za dobu jednoho kalendářního roku.
2. Nepředloží-li přiznání k dani z příjmů, pokud daň splatná z nepřiznaného příjmu přesahuje tři sta tisíc (300 000) drachem.
3. Nepředloží-li podrobnosti o zdanění, které stanoví zákon a daňových údajích.
4. Předloží-li podrobnosti uvedené v předchozím případě 3, které jsou nesprávné co do množství nebo jednotkové ceny nebo hodnoty, pokud tato nesprávnost vede k nepřesnosti přesahující deset procent (10 %) celkového množství nebo celkové hodnoty zboží, poskytnutých služeb nebo obchodu obecně.
5. Nevede-li správně účetnictví a záznamy požadované zákonem o daňových údajích, pokud byla tato nesprávnost zjištěna při pravidelné kontrole, jejíž výsledky byly potvrzeny buď správním prohlášením o nesrovnalosti, nebo lhůta pro podání odvolání uplynula, nebo nabyly právní moci rozhodnutím správního soudu, jestliže je v průběhu kontrolovaného obchodního období nesrovnalost mezi hrubým příjmem a přiznaným příjmem vyšší než dvacet procent (20 %) a v každém případě nejméně jeden milión (1 000 000) drachem.
6. Nedodržuje-li povinnost vést účetnictví a záznamy stanovenou příslušnými ustanoveními zákona o daňových údajích.
7. Pozmění-li nebo vydá-li pozměněný nebo nepravý účet za prodej zboží nebo poskytnutí služeb nebo jinou daňovou podrobnost uvedenou výše v případě 3.
Daňový doklad se považuje za pozměněný, je-li jakýmkoli způsobem děrován nebo orazítkován, aniž by bylo v záznamech příslušných orgánů daňové správy zaneseno řádné ověření, pokud nebylo toto zanesení učiněno s vědomím, že dané ověření je pro daňový doklad nezbytné. Daňový doklad se považuje za pozměněný rovněž tehdy, liší-li se obsah a jiné podrobnosti prvopisu nebo opisu od údajů uvedených v podkladech vztahujících se k tomuto dokladu.
Daňový doklad se považuje za nepravý, pokud byl vydán pro operaci nebo část operace, převod nebo z jiného důvodu nezaznamenaného v celkovém přehledu operací provedených osobami odlišnými od těch, které jsou uvedeny v daňovém dokladu.
8. Je-li mu znám úmysl vyrobit pozměněné daňové doklady nebo se jakýmkoli způsobem účastní jejich výroby, nebo je mu známo, že jisté doklady jsou pozměněné nebo nepravé a účastní se jakýmkoli způsobem jejich vydání nebo přijme pozměněné nebo nepravé daňové doklady s úmyslem skrýt skutečnosti, jež mají význam pro zdanění.
Španělsko
Výraz „citelná sankce“ zahrnuje správní sankce za závažná porušení daňových předpisů a tresty za trestné činy spáchané vůči orgánům daňové správy.
Francie
Výraz „citelná sankce“ zahrnuje tresty podle trestního práva a daňové sankce jako jsou sankce za nepodání daňového přiznání po obdržení úřední upomínky, nepoctivé a podvodné jednání, vzpírání se daňové kontrole, zatajování plateb a rozdělování nebo zneužití práv.
Irsko
„Citelné sankce“ zahrnují sankce za:
a) nepodání daňového přiznání,
b) podvodné nebo nedbalostní podání nesprávného daňového přiznání,
c) nevedení řádného účetnictví,
d) nepředložení dokladů a účetnictví ke kontrole,
e) bránění osobám ve výkonu jejich zákonných pravomocí,
f) neoznámení vzniku daňové povinnosti,
g) podání nepravdivého prohlášení za účelem získání daňové úlevy.
Tato protiprávní jednání jsou upravena k 3. červenci 1990 těmito právními předpisy:
- část XXXV Income Tax Act z roku 1967,
- oddíl 6 Finance Act z roku 1968,
- část XIV Corporation Tax Act z roku 1976,
- oddíl 94 Finance Act z roku 1983.
Přitom se přihlíží ke všem následným změnám, úpravám a aktualizacím trestního zákoníku.
Itálie
„Citelnou sankcí“ je sankce za jednání, které je ve smyslu vnitrostátních právních předpisů daňovým deliktem.
Lucembursko
Lucembursko považuje za „citelnou sankci“ takovou sankci, kterou prohlásil za citelnou sankci druhý smluvní stát podle článku 8.
Nizozemsko
„Citelnou sankcí“ se rozumí sankce uložená soudem za každé úmyslné jednání uvedené v článku 68 obecného daňového zákona.
Portugalsko
Výraz „citelná sankce“ zahrnuje tresty podle trestního práva a jiné daňové sankce za porušení právních předpisů spáchané s úmyslem podvodu nebo lze-li za takové porušení uložit pokutu přesahující 1 000 000 (jeden milión) escudos.
Spojené království
Spojené království bude vykládat „citelnou sankci“ jako zahrnující tresty podle trestního práva a správní sankce uložené za podvodné nebo nedbalostní předložení nesprávných účtů, nároků nebo přiznání pro daňové účely.
Prohlášení Spolkové republiky Německo k článku 16
Vláda Spolkové republiky Německo si se vyhrazuje právo prohlásit při ukládání svých ratifikačních listin, že tato úmluva se rovněž vztahuje na zemi Berlín.

ÚMLUVA
O PŘISTOUPENÍ RAKOUSKÉ REPUBLIKY,
FINSKÉ REPUBLIKY A ŠVÉDSKÉHO KRÁLOVSTVÍ
K ÚMLUVĚ O ZAMEZENÍ DVOJÍHO ZDANĚNÍ
V SOUVISLOSTI S ÚPRAVOU ZISKŮ SDRUŽENÝCH PODNIKŮ
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY SMLOUVY O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,
BEROUCE V ÚVAHU, že Rakouská republika, Finská republika a Švédské království se staly členy Unie, a tím se zavázaly přistoupit k Úmluvě o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků, otevřené k podpisu v Bruselu dne 23. července 1990,
SE ROZHODLY uzavřít tuto úmluvu a za tím účelem byli jmenováni tito zplnomocnění zástupci:
ZA JEHO VELIČENSTVÍ KRÁLE BELGIČANŮ:
Philippe de SCHOUTHEETE de TERVARENT,
velvyslanec,
stálý zástupce Belgie u Evropské unie;
ZA JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNU DÁNSKA:
Poul SKYTTE CHRISTOFFERSEN,
velvyslanec,
stálý zástupce Dánska u Evropské unie;
ZA PREZIDENTA SPOLKOVÉ REPUBLIKY NĚMECKO:
Jochen GRÜNHAGE,
náměstek stálého zástupce Spolkové republiky Německo u Evropské unie;
ZA PREZIDENTA ŘECKÉ REPUBLIKY:
Pavlos APOSTOLIDES,
velvyslanec,
stálý zástupce Řecké republiky u Evropské unie;
ZA JEHO VELIČENSTVO KRÁLE ŠPANĚLSKA:
Francisco Javier ELORZA CAVENGT,
velvyslanec,
stálý zástupce Španělska u Evropské unie;
ZA PREZIDENTA FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY:
Pierre de BOISSIEU,
velvyslanec,
stálý zástupce Francouzské republiky u Evropské unie;
ZA PREZIDENTA IRSKA:
Denis O'LEARY,
velvyslanec,
stálý zástupce Irska u Evropské unie;
ZA PREZIDENTA ITALSKÉ REPUBLIKY:
Luigi GUIDOBONO CAVALCHINI GAROFOLI,
velvyslanec,
stálý zástupce Italské republiky u Evropské unie;
ZA JEHO KRÁLOVSKOU VÝSOST VELKOVÉVODU LUCEMBURSKA:
Jean-Jacques KASEL,
velvyslanec,
stálý zástupce Lucemburska u Evropské unie;
ZA JEJÍ VELIČENSTVÉ KRÁLOVNU NIZOZEMSKA:
Bernard R. BOT,
velvyslanec,
stálý zástupce Nizozemska u Evropské unie;
ZA SPOLKOVÉHO PREZIDENTA RAKOUSKÉ REPUBLIKY:
Manfred SCHEICH,
velvyslanec,
stálý zástupce Rakouské republiky u Evropské unie;
ZA PREZIDENTA PORTUGALSKÉ REPUBLIKY:
José Gregório FARIA QUITERES,
velvyslanec,
stálý zástupce Portugalské republiky u Evropské unie;
ZA PREZIDENTA FINSKÉ REPUBLIKY:
Antti SATULI,
velvyslanec,
stálý zástupce Finské republiky u Evropské unie;
ZA VLÁDU ŠVÉDSKÉHO KRÁLOVSTVÍ,
Frank BELFRAGE,
velvyslanec,
stálý zástupce Švédska u Evropské unie;
ZA JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNU SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE
A SEVERNÍHO IRSKA:
J. S. WALL C. M. G., L. V. O.,
velvyslanec,
stálý zástupce Spojeného království Velké Británie a Severního Irska u Evropské unie;
KTEŘÍ se sešli ve Výboru stálých zástupců členských států u Evropské unie a po výměně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité formě,
SE DOHODLI NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:
ČLÁNEK 1
Rakouská republika, Finská republika a Švédské království přistupují k Úmluvě o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků, otevřené k podpisu v Bruselu dne 23. července 1990.
ČLÁNEK 2
Úmluva o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků se mění takto:
1. V čl. 2 odst. 2:
a) písmeno k) se označuje jako písmeno l):
b) za písmeno j) se doplňuje nové písmeno k), které zní:

„k) v Rakousku:
- Einkommensteuer,
- Körperschaftsteuer;“;
c) písmeno l) se označuje jako písmeno o)
d) za písmeno l) se doplňují nová písmena m) a n), která znějí:

„m) ve Finsku:
- valtion tuloverot/de statliga inkomstskatterna,
- yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund,
- kunnallisvero/kommunalskatten,
- kirkollisvero/kyrkoskatten,
- korkotulon lähdevero/källskatten å ränteinkomst,
- rajoitetusti verovelvollisen lähdevero/källskatten för begränsat skattskyldig;
n) ve Švédsku:
- statliga inkomstskatten,
- kupongskatten,
- kommunala inkomstskatten,
- lagen om expansionsmedel;“.
2. V čl. 3 odst. 1 se doplňují nové odrážky, které znějí:

„- v Rakousku:
Der Bundesminister der Finanzen nebo jeho zplnomocněný zástupce,
- ve Finsku:
Skatteministeren nebo jeho zplnomocněný zástupce,
Skatteministeren nebo jeho zplnomocněný zástupce,
- ve Švédsku:
Finansministern nebo jeho zplnomocněný zástupce.“.
ČLÁNEK 3
Generální tajemník Rady Evropské unie předá vládám Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království ověřený opis Úmluvy o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků v jazycích anglickém, dánském, francouzském, irském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském.
Znění Úmluvy o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků v jazycích finském a švédském je uvedeno v přílohách I a II této úmluvy. Znění vyhotovená v jazycích finském a švédském mají stejnou platnost jako ostatní znění Úmluvy o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků.
ČLÁNEK 4
Tuto úmluvu ratifikují smluvní státy. Ratifikační listiny budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropské unie.
ČLÁNEK 5
Tato úmluva vstoupí v platnost mezi státy, které ji ratifikovaly, prvním dnem třetího měsíce následujícího po uložení poslední ratifikační listiny Rakouskou republikou nebo Finskou republikou či Švédským královstvím a některým státem, který ratifikoval Úmluvu o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků.
Úmluva vstupuje v platnost pro každý smluvní stát, který ji následně ratifikuje, prvním dnem třetího měsíce po uložení jeho ratifikační listiny.
ČLÁNEK 6
Generální tajemník Rady Evropské unie uvědomí smluvní státy o:
a) uložení každé ratifikační listiny;
b) o datech vstupu této úmluvy v platnost.
ČLÁNEK 7
Tato úmluva, sepsaná v jediném vyhotovení v jazycích anglickém, dánském, finském, francouzském, irském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž všech 12 znění má stejnou platnost, bude uložena v archivu Generálního sekretariátu Rady Evropské unie. Generální tajemník předá ověřený opis vládě každého smluvního státu.
NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této úmluvě své podpisy.

ZÁPIS O PODPISU
Úmluvy o přistoupení Rakouské republiky,
Finské republiky a Švédského království k Úmluvě
o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou
zisků sdružených podniků.
Zplnomocnění zástupci Belgického království, Dánského království, Spolkové republiky Německo, Řecké republiky, Španělského království, Francouzské republiky, Irska, Italské republiky, Lucemburského velkovévodství, Nizozemského království, Rakouské republiky, Portugalské republiky, Finské republiky, Švédského království a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska podepsali dne 21. prosince 1995 Úmluvu o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků.
Při této příležitosti vzali na vědomí následující jednostranná prohlášení k článku 8 Úmluvy o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků:
Prohlášení Rakouské republiky:
Protiprávním jednáním postižitelným „citelnou sankcí“ je jakýkoliv úmyslné nebo nedbalostní zkrácení daně nebo odvodu postižitelné podle zákona o daňových trestných činech.
Prohlášení Finské republiky:
„Citelná sankce“ zahrnuje trestní sankce a takové správní sankce, které jsou ukládány v souvislosti s porušením daňových předpisů.
Prohlášení Švédského království:
Porušení daňových předpisů postižitelné „citelnou sankcí“ je každé porušení daňových předpisů, za něž může být uložen trest odnětí svobody, peněžitý trest nebo pokuta.
Tento zápis bude zveřejněn v Úředním věstníku Evropských společenství.

PROTOKOL
POZMĚŇUJÍCÍ ÚMLUVU
ZE DNE 23. ČERVENCE 1990
O ZAMEZENÍ DVOJÍHO ZDANĚNÍ V SOUVISLOSTI
S ÚPRAVOU ZISKŮ SDRUŽENÝCH PODNIKŮ
VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY SMLOUVY O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,
PŘEJÍCE SI využít článku 293 Smlouvy o založení Evropského společenství, v němž se zavázaly zahájit mezi sebou jednání s cílem zajistit ve prospěch svých státních příslušníků zamezení dvojího zdanění;
S OHLEDEM NA Úmluvu ze dne 23. července 1990 o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků1 (dále jen „úmluva o arbitráži“),
S OHLEDEM na Úmluvu ze dne 21. prosince 1995 o přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království k Úmluvě o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků2,
VZHLEDEM K TOMU, ŽE úmluva o arbitráži vstoupila podle článku 18 uvedené úmluvy v platnost dnem 1. ledna 1995; vzhledem k tomu, že pozbude platnosti dnem 31. prosince 1999, nebude-li prodloužena,
SE ROZHODLY uzavřít tento protokol pozměňující úmluvu o arbitráži, a za tím účelem byli jmenováni tito zplnomocnění zástupci:
ZA BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ:
Jean-Jacques VISEUR,
ministr financí;
ZA DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ:
Marianne JELVEDOVÁ,
ministryně hospodářství a ministryně pro severskou spolupráci;
ZA SPOLKOVOU REPUBLIKU NĚMECKO:
Hans EICHEL,
spolkový ministr financí;
ZA ŘECKOU REPUBLIKU:
Yannos PAPANTONIOU,
ministr hospodářství;
ZA ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ:
Cristóbal Ricardo MONTORO MORENO,
státní tajemník pro hospodářství;
ZA FRANCOUZSKOU REPUBLIKU:
Dominique STRAUSS-KAHN,
ministr hospodářství, financí a průmyslu;
ZA IRSKO:
Charlie McCREEVY,
ministr financí;
ZA ITALSKOU REPUBLIKU:
Vincenzo VISCO,
ministr financí;
ZA LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ:
Jean-Claude JUNCKER,
předseda vlády, „ministre d'État“, ministr financí, ministr práce a zaměstnanosti;
ZA NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ:
Wilhelmus Adrianus Franciscus Gabriel (Willem) VERMEEND,
státní tajemník pro finance;
ZA RAKOUSKOU REPUBLIKU:
Rudolf EDLINGER,
spolkový ministr financí;
ZA PORTUGALSKOU REPUBLIKU:
António Luciano Pacheco DE SOUSA FRANCO,
ministr financí;
ZA FINSKOU REPUBLIKU:
Sauli NIINISTÖ,
místopředseda vlády a ministr financí;
ZA ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ:
Bosse RINGHOLM,
ministr financí;
ZA SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA:
Stephen WALL, K.C.M.G., L.V.O.,
velvyslanec, stálý zástupce Spojeného království Velké Británie a Severního Irska u Evropské unie;
KTEŘÍ se sešli v Radě a po výměně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité formě,
SE DOHODLI NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:
ČLÁNEK 1
Úmluva ze dne 23. července 1990 o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků se mění takto:
Článek 20 se nahrazuje tímto:

„Článek 20
Tato úmluva se uzavírá na dobu pěti let. Prodlouží se vždy o dalších pět let, pokud smluvní stát neinformuje písemně generálního tajemníka Rady Evropské unie o svém nesouhlasu s tímto prodloužením nejméně šest měsíců před skončením daného pětiletého období.“
ČLÁNEK 2
1. Tento protokol podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení signatářskými státy. Listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropské unie.
2. Generální tajemník Rady Evropské unie uvědomí signatářské státy o:
a) uložení každé listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení;
b) dni, ke kterému tento protokol vstoupí v platnost.
ČLÁNEK 3
1. Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem třetího měsíce následujícího po uložení listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení signatářským státem, který tak učiní jako poslední.
2. Tento protokol nabývá účinnosti dnem 1. ledna 2000.
3. Období od 1. ledna 2000 do dne vstupu tohoto protokolu v platnost se nebere v úvahu pro stanovení, zda byla věc předložena ve lhůtě uvedené v čl. 6 odst. 1 úmluvy o arbitráži.
ČLÁNEK 4
Tento protokol, sepsaný v jediném vyhotovení v jazycích anglickém, dánském, finském, francouzském, irském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž všech 12 znění má stejnou platnost, bude uložen v archivu Generálního sekretariátu Rady Evropské unie. Generální tajemník předá ověřený opis vládě každého signatářského státu.

ZÁVĚREČNÝ AKT
konference zástupců
vlád členských států,
kteří se sešli v Radě dne 25. května 1999
ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ,
KTEŘÍ SE SEŠLI v Radě dne 25. května 1999,
MAJÍCE NA PAMĚTI ZÁVĚRY ze dne 19. května 1998 o prodloužení Úmluvy o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků (dále jen „úmluva o arbitráži“), v nichž se dohodli, že úmluva o arbitráži by měla být prodloužena o další období pěti let ode dne pozbytí její platnosti a po skončení tohoto období by měla být automaticky prodlužována vždy o dalších pět let, pokud žádný smluvní stát nevyjádří svůj nesouhlas;
SE SHODLI na potřebě prodloužit úmluvu o arbitráží o dalších pět let od 1. ledna 2000;
PŘIKROČILI k podepsání Protokolu pozměňujícího Úmluvu ze dne 23. července 1990 o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků.
ZÁPIS O PODPISU
ÚMLUVY O PŘISTOUPENÍ ČESKÉ REPUBLIKY,
ESTONSKÉ REPUBLIKY, KYPERSKÉ REPUBLIKY,
LOTYŠSKÉ REPUBLIKY, LITEVSKÉ REPUBLIKY,
MAĎARSKÉ REPUBLIKY, REPUBLIKY MALTA, POLSKÉ REPUBLIKY,
REPUBLIKY SLOVINSKO A SLOVENSKÉ REPUBLIKY
K ÚMLUVĚ O ZAMEZENÍ DVOJÍHO ZDANĚNÍ
V SOUVISLOSTI S ÚPRAVOU ZISKŮ SDRUŽENÝCH PODNIKŮ
Zplnomocnění zástupci Belgického království, České republiky, Dánského království, Estonské republiky, Spolkové republiky Německo, Řecké republiky, Španělského království, Francouzské republiky, Irska, Italské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Lucemburského velkovévodství, Maďarské republiky, Republiky Malta, Nizozemského království, Rakouské republiky, Polské republiky, Portugalské republiky, Republiky Slovinsko, Slovenské republiky, Finské republiky, Švédského království a Spojeného království Velké Británie a severního Irska podepsali v Bruselu dne 8. 12. 2004 Úmluvu o přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Úmluvě o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků.
Při této příležitosti vzali na vědomí tato jednostranná prohlášení:
I. Prohlášení k článku 7 Úmluvy o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků:
Prohlášení Belgie, České republiky, Lotyšska, Maďarska, Polska, Portugalska, Slovenska a Slovinska k článku 7 Úmluvy o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků
Belgie, Česká republika, Lotyšsko, Maďarsko, Polsko, Portugalsko, Slovensko a Slovinsko prohlašují, že budou uplatňovat čl. 7 odst. 3.
II. Prohlášení k článku 8 Úmluvy o zamezení dvojího zdanění v souvislosti s úpravou zisků sdružených podniků:
1. Prohlášení Kyperské republiky:
Výrazem „citelná sankce“ se rozumí sankce v případech:
a) podvodného nebo úmyslného podání nebo předložení nepravdivého prohlášení, daňového přiznání nebo dokladu, pokud jde o příjem anebo nároky na jakékoli úlevy nebo odpočty,
b) podvodného nebo úmyslného předložení pozměněných účtů,
c) odmítnutí podat daňové přiznání, nebo jeho úmyslné či neúmyslné nepodání,
d) odmítnutí vést řádné účetnictví, nebo jeho úmyslné či neúmyslné nevedení, odmítnutí předložit doklady a účetnictví ke kontrole, nebo jejich úmyslné či neúmyslné nepředložení,
e) napomáhání, poskytování pomoci, poradenství, podněcování nebo nucení nějaké osoby k tomu, aby vypracovala, vydala nebo předložila takové daňové přiznání, prohlášení, nárok, účty nebo doklad anebo aby vedla nebo zpracovala účetnictví nebo doklady, které jsou po skutkové stránce nepravdivé.
Právní předpisy, kterými se řídí výše uvedené sankce, jsou obsaženy v zákonech o vyměřování a výběru daní.
2. Prohlášení České republiky:
Porušení daňových předpisů postižitelné „citelnou sankcí“ je každé porušení daňových zákonů, za něž může být uložen trest odnětí svobody, peněžitý trest nebo pokuta. Pro tento účel se porušením daňových zákonů rozumí:
a) nezaplacení vyměřených daní, pojistného na sociální zabezpečení, pojistného na zdravotní pojištění a příspěvku na státní politiku zaměstnanosti;
b) krácení daně nebo podobných plateb;
c) nesplnění oznamovací povinnosti.
3. Prohlášení Estonské republiky:
Výraz „citelná sankce“ bude vykládán jako trestní sankce za daňový podvod podle estonských vnitrostátních právních předpisů (trestního zákoníku).
4. Prohlášení Řecké republiky:
Definice citelné sankce podaná Řeckou republikou v roce 1999 se nahrazuje tímto:

„Výraz „citelné sankce“ zahrnuje správní sankce za závažná porušení daňových předpisů a rovněž trestní sankce za trestné činy spáchané proti daňovým předpisům v souladu s příslušnými ustanoveními zákona o účetnictví a účetních záznamech, zákona o dani z příjmu a v souladu se všemi zvláštními ustanoveními, která stanoví v daňovém právu správní a trestní sankce.“
5. Prohlášení Maďarské republiky:
Výrazem „citelná sankce“ se rozumí trestní sankce uložená v souvislosti s trestnými činy proti daňovým předpisům, anebo sankce za porušení daňových předpisů v souvislosti s nezaplacením daně přesahujícím 50 miliónů forintů.
6. Prohlášení Lotyšské republiky:
Výrazem „citelné sankce“ se rozumí správní sankce za závažná porušení daňových předpisů a rovněž trestní sankce.
7. Prohlášení Litevské republiky:
Výraz „citelné sankce“ zahrnuje trestní sankce a správní sankce jako jsou sankce za nejednání dobré víře a za vzpírání se daňové kontrole.
8. Prohlášení Republiky Malta:
Výrazem „citelná sankce“ se rozumí správní nebo trestní sankce uložené vůči osobě, která s úmyslem krátit daň nebo být nápomocna jiné osobě při krácení daně:
a) v daňovém přiznání nebo v jiném dokladu či prohlášení, které bylo učiněno, vypracováno nebo podáno pro účely zákonů o dani z příjmu anebo na základě těchto zákonů, vynechá jakýkoli příjem, který by v nich měl být zahrnut; nebo
b) uvede nepravdivé prohlášení nebo položku v daňovém přiznání anebo v jiném dokladu či prohlášení zpracovaném nebo předloženém pro účely zákonů o daních z příjmu anebo na základě těchto zákonů; nebo
c) ústně nebo písemně dá nepravdivou odpověď na otázku anebo na žádost o informace, vyžádané v souladu s ustanoveními zákonů o dani z příjmu; nebo
d) zpracuje, povede anebo schválí zpracování nebo vedení nepravdivých účetních knih nebo jiných záznamů nebo pozmění či schválí pozměnění účetních knih nebo záznamů; nebo
e) využije podvodu, úskoku nebo machinace jakéhokoli druhu anebo schválí využití takového podvodu, úskoku nebo machinace.
9. Prohlášení Nizozemského království:
Definice citelné sankce podaná Nizozemským královstvím v roce 1999 se nahrazuje tímto:

„Výrazem „citelná sankce“ se rozumí sankce uložená soudem za úmyslně spáchaný trestný čin uvedený v čl. 68 odst. 2 nebo čl. 69 odst. 1 a 2 obecného daňového zákona.“
10. Prohlášení Portugalské republiky:
Definice citelné sankce podaná Portugalskou republikou v roce 1999 se nahrazuje tímto:

„Výraz „citelné sankce“ zahrnuje trestní sankce jakož i správní sankce za porušení daňových předpisů, která jsou v zákoně definována jako závažná porušení anebo která byla spáchána s úmyslem podvodu.“
11. Prohlášení Polské republiky:
Výrazem „citelná sankce“ se rozumí pokuta, trest odnětí svobody anebo obojí uložené úhrnně anebo trest odnětí svobody za poplatníkem zaviněné porušení daňových předpisů.
12. Prohlášení Republiky Slovinsko:
Výrazem „citelná sankce“ se rozumí sankce za jakékoli porušení daňových předpisů.
13. Prohlášení Slovenské republiky:
Výrazem „citelná sankce“ se rozumí výraz „pokuta“ za porušení daňové povinnosti, jíž se rozumí částka uložená podle zákona č. 511/1992 Sb. o správě daní, ve znění pozdějších předpisů, podle příslušných daňových zákonů anebo podle zákona o účetnictví, a výrazem „sankce“ se rozumí sankce uložená podle trestního zákoníku za trestné činy spáchané v souvislosti s porušením výše zmíněných zákonů.
V Bruselu dne osmého prosince dva tisíce čtyři.

1 Úř. věst. L 225, 20.8.1990, s. 10.
2 Úř. věst. C 26, 31.1.1996, s. 1.