133/1978 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Dohodě o vzájemném uznávání autorských osvědčení a jiných ochranných dokumentů na vynálezy

133
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 23. října 1978
o Dohodě o vzájemném uznávání autorských osvědčení a jiných ochranných dokumentů na vynálezy

Dne 18. prosince 1976 byla v Havaně podepsána Dohoda o vzájemném uznávání autorských osvědčení a jiných ochranných dokumentů na vynálezy.
S Dohodou vyslovilo souhlas Federální shromáždění Československé socialistické republiky a prezident republiky ji ratifikoval. Ratifikační listina byla uložena v sekretariátu Rady vzájemné hospodářské pomoci, depozitáře Dohody, dne 31. května 1978.
Dohoda a Prováděcí předpisy k ní vstoupily v platnost v souladu s jejími články 17 a 18 dnem 13. srpna 1977 a pro Československou socialistickou republiku dnem 28. srpna 1978.
Český překlad Dohody a Prováděcích předpisů se vyhlašuje současně.

Ministr:
Ing. Chňoupek v. r.


DOHODA
o vzájemném uznávání autorských osvědčení a jiných ochranných dokumentů na vynálezy
Vlády smluvních států
- vedeny přáním napomáhat rozvoji hospodářské a vědeckotechnické spolupráce a postupnému sbližování a vyrovnávání úrovně hospodářského rozvoje smluvních států,
- ve snaze zajistit co nejširší a pokud možno nejrychlejší využívání vynálezů vytvořených v jednom ze smluvních států na území ostatních smluvních států,
- s cílem co nejlépe zajistit práva vznikající na základě vytvoření a širokého využívání vynálezů na území smluvních států,
- vedeny přáním vyvarovat se souběžnosti při expertize přihlášek vynálezů prováděné úřady pro vynálezectví smluvních států,  se rozhodly uzavřít tuto dohodu a dohodly se takto:
Článek 1
Tato dohoda stanoví podmínky, postup a právní následky vzájemného uznávání autorských osvědčení, patentů a jiných ochranných dokumentů (dále jen „ochranné dokumenty“) na vynálezy vytvořené ve smluvních státech.
Článek 2
1. Uznání ochranného dokumentu spočívá v tom, že na základě rozhodnutí o uznání platí ochranný dokument v souladu s národním zákonodárstvím ve smluvním státě, kde k němu bylo učiněno zveřejnění podle článku 8 této dohody o úplném nebo částečném uznání ochranného dokumentu, tak, jako kdyby byl v tomto státě udělen.
2. Úřad pro vynálezectví státu, ve kterém je uznán ochranný dokument, zasílá přihlašovateli prostřednictvím příslušného orgánu země původu vynálezu dokument stvrzující uznání ochranného dokumentu.
Článek 3
1. Žádost o uznání ochranného dokumentu se podává ze země původu vynálezu do všech, nebo pouze do některých smluvních států.
2. Došlá žádost je rovnocenná řádně vypracované přihlášce vynálezu. Priorita vynálezu se zachovává, jestliže se žádost podá v průběhu 12 měsíců od data podání první řádně vyhotovené přihlášky vynálezu v jednom ze smluvních států.
3. Vynálezy, u nichž se budou podávat žádosti, musí odpovídat požadavkům pro poskytování ochrany stanoveným zákonodárstvím toho státu, do kterého se žádost podává, a předmět chráněný ochranným dokumentem nebo jeden z chráněných předmětů nesmí být vyloučen z okruhu předmětů způsobilých k ochraně v souladu se zákonodárstvím tohoto státu.
4. Uznání ochranného dokumentu ve smluvních státech se provádí po obdržení vyrozumění o vydání rozhodnutí o udělení ochranného dokumentu na tento vynález po provedení úplné expertizy. Uvedené vyrozumění se zasílá do tří měsíců ode dne vydání rozhodnutí o udělení ochranného dokumentu, ale ne později než dva a půl roku ode dne podání žádosti o uznání tohoto ochranného dokumentu. Při požadování uznání ochranného dokumentu ve formě autorského osvědčení zasílá vyrozumění úřad pro vynálezectví země původu vynálezu a při požadování uznání ochranného dokumentu ve formě patentu přihlašovatel, a to prostřednictvím svého zástupce ve státě, ve kterém se požaduje uznání.
5. Žádost musí obsahovat minimálně tyto údaje: datum podání přihlášky u úřadu pro vynálezectví země původu vynálezu s uvedením výstavní nebo unijní priority, pokud jsou takové priority uplatňovány, číslo přihlášky, příjmení a jméno autora vynálezu, třídící index přihlášky (podle systému mezinárodního patentového třídění), popis vynálezu, anotaci popisu vynálezu a definici vynálezu.
6. Na základě dvoustranné dohody mezi úřady pro vynálezectví smluvních států nebo na žádost úřadů pro vynálezectví států, ve kterých se požaduje uznání ochranného dokumentu, se dodatečně k žádosti stanovené v tomto článku předkládají materiály o provedené expertize vynálezu a seznam států, ve kterých se požaduje uznání ochranného dokumentu.
Článek 4
1. Ve smluvních státech, kde podle národního zákonodárství existuje několik forem ochrany vynálezů, se ochrana na základě uznání ochranných dokumentů poskytuje formou, kterou si vybere přihlašovatel.
2. Požaduje-li se uznání ochranného dokumentu ve formě autorského osvědčení, podává žádost přihlašovatel prostřednictvím příslušného orgánu země původu vynálezu přímo úřadu pro vynálezectví smluvního státu, ve kterém se požaduje uznání ochranného dokumentu, a to bez placení poplatků.
3. Požaduje-li se uznání ochranného dokumentu ve formě patentu, jedná přihlašovatel ve věci uznání a zachování jeho platnosti prostřednictvím svého zástupce ve státě, kde požaduje uznání, a platí poplatky v souladu s národním zákonodárstvím tohoto státu.
Článek 5
1. Úřad pro vynálezectví ve smluvním státě, který obdržel žádost o uznání ochranného dokumentu, může ze své iniciativy vydat rozhodnutí o úplném nebo částečném neuznání tohoto ochranného dokumentu, a to v tom případě, jestliže předmět nebo jeden z předmětů tímto ochranným dokumentem chráněných je v souladu s národním zákonodárstvím tohoto smluvního státu vyloučen z předmětů způsobilých k ochraně, a rovněž tehdy, jestliže vynález neodpovídá požadavkům pro poskytování ochrany stanoveným národním zákonodárstvím tohoto státu. Toto rozhodnutí se vydává zpravidla v průběhu jednoho roku od data obdržení vyrozumění o udělení ochranného dokumentu.
2. Ustanovení této dohody nevylučují možnost provádět dodatečnou expertizu vynálezů na základě obdržených žádostí v plném rozsahu nebo na základě materiálů, které nebyly vzaty v úvahu při expertize prováděné v zemi původu vynálezu v souladu s bodem 3 a 4 článku 3. Dodatečná expertiza se zpravidla provádí v průběhu jednoho roku od data obdržení vyrozumění o udělení ochranného dokumentu.
3. Rozhodnutí o úplném nebo částečném neuznání ochranného dokumentu se neprodleně zasílá přihlašovateli prostřednictvím příslušného orgánu země původu vynálezu v souladu s bodem 2 článku 4 nebo prostřednictvím zástupce v souladu s bodem 3 článku 4. Proti takovému rozhodnutí může být podáno odvolání stejným způsobem jako proti rozhodnutí o zamítnutí udělení ochranného dokumentu na přihlášku vynálezu podanou v daném smluvním státě v souladu s jeho národním zákonodárstvím.
Článek 6
Všechna rozhodnutí vydaná na základě žádosti o uznání ochranného dokumentu jsou platná pouze na území smluvního státu, kde byla vydána. Uvedená rozhodnutí se nedotýkají platnosti ochranných dokumentů na území jiných smluvních států.
Článek 7
1. Rozhodnutí učiněná v zemi původu vynálezu o úplném nebo částečném zrušení ochranného dokumentu, u něhož byly zaslány žádosti o uznání v jiných smluvních státech, se neprodleně sdělují státům, do kterých byly žádosti podány.
2. Zrušení ochranného dokumentu ve státě jeho udělení se nedotýká platnosti rozhodnutí o uznání ochranného dokumentu na území jiných smluvních států, ale může být základem nebo může být vzato v úvahu při řízení stanoveném v článku 5 této dohody.
Článek 8
1. Úřady pro vynálezectví smluvních států budou provádět zveřejnění týkající se úplného nebo částečného uznání ochranných dokumentů.
2. Úřady pro vynálezectví smluvních států jsou oprávněny provádět zvláštní zveřejnění týkající se obdržených žádostí, jakož i rozhodnutí o zamítnutí uznání ochranných dokumentů.
Článek 9
1. Kterákoliv zainteresovaná osoba může v souladu s národním zákonodárstvím smluvního státu, ve kterém se uznává ochranný dokument, podat námitky proti rozhodnutí o uznání ochranného dokumentu nebo žádost o zrušení takového rozhodnutí nebo vyrozumět úřad pro vynálezectví tohoto státu o okolnostech, které brání uznání ochranného dokumentu.
2. Zdůvodnění a právní následky námitek, žádosti nebo vyrozumění, jakož i postup jejich projednávání se provádí podle ustanovení národního zákonodárství státu, který obdržel žádost týkající se ochranného dokumentu. Rozhodnutí přijaté na základě projednání námitek, žádosti nebo vyrozumění se sděluje přihlašovateli prostřednictvím příslušného orgánu země původu vynálezu v souladu s bodem 2 článku 4 nebo prostřednictvím zástupce v souladu s bodem 3 článku 4.
Článek 10
Úřady pro vynálezectví smluvních států budou provádět zveřejnění týkající se rozhodnutí učiněných v důsledku projednání námitek proti rozhodnutí o uznání ochranného dokumentu, žádostí o zrušení tohoto rozhodnutí nebo vyrozumění o okolnostech, které brání uznání ochranného dokumentu. Každý smluvní stát si stanoví způsob tohoto zveřejňování.
Článek 11
Touto dohodou nejsou dotčeny stávající podmínky pro předávání vědeckotechnických výsledků mezi smluvními státy, jestliže se spolu s vynálezem předávají technicko-organizační zkušenosti majitele ochranného dokumentu z využívání tohoto vynálezu.
Článek 12
1. Při využívání vynálezů, na které byly uznány ochranné dokumenty ve smluvních státech ve formě autorských osvědčení, stanoví odměnu autoru (autorům) příslušné organizace států, které využívají tyto vynálezy, v souladu s jejich národním zákonodárstvím.
2. Využívání vynálezů, na které byly uznány ochranné dokumenty ve smluvních státech ve formě patentů, se provádí zainteresovanými stranami na základě dvoustranných dohod. Odměnu autoru (autorům) stanoví organizace států, které využívají tyto vynálezy, v souladu s jejich národním zákonodárstvím, jestliže v dohodách o využívání těchto vynálezů nejsou stanoveny platby majiteli patentů za jejich využívání.
Článek 13
Na základě dvoustranné dohody mezi úřady pro vynálezectví smluvních států se mohou určovat oblasti techniky v souladu s mezinárodním patentovým tříděním, u kterých je žádoucí přednostní obdržení žádostí o uznání ochranných dokumentů. U vynálezů, které se netýkají oblastí techniky, jež jsou předmětem uvedené dohody, se mohou žádosti podávat podle uvážení přihlašovatelů.
Článek 14
Tato dohoda nevylučuje možnost vyžadovat poskytování právní ochrany vynálezů v souladu s národním zákonodárstvím smluvních států.
Článek 15
1. Dokumenty zasílané v souladu s touto dohodou z jednoho smluvního státu do druhého, se předkládají v ruském jazyce, jestliže se požaduje uznání ochranného dokumentu ve formě autorského osvědčení, nebo v úředním jazyce státu, ve kterém se požaduje uznání ochranného dokumentu ve formě patentu, anebo na základě dvoustranné dohody mezi úřady pro vynálezectví smluvních států v jiných jazycích.
2. Správnost překladu popisu vynálezu, včetně definice vynálezu, jestliže se požaduje uznání ochranného dokumentu ve formě autorského osvědčení, ověřuje příslušný orgán země původu vynálezu. Jestliže se požaduje uznání ochranného dokumentu ve formě patentu, musí přihlašovatel ověřit správnost překladu popisu vynálezu, včetně definice vynálezu v souladu se zákonodárstvím státu, ve kterém se požaduje uznání.
Článek 16
Při podepsání této dohody nebo při předání dokumentu o její ratifikaci, schválení, přijetí nebo při přístupu k ní sdělí každý smluvní stát depozitáři, které jeho národní dokumenty jsou považovány za ochranné dokumenty ve smyslu článku 1 této dohody a na základě kterých se budou podávat žádosti o uznání, jakož i které jeho národní dokumenty odpovídají jednotlivým formám ochrany stanoveným v článku 4 této dohody. Smluvní státy rovněž sdělí stejným způsobem, které orgány jsou považovány za příslušné orgány ve smyslu této dohody. Stejným způsobem budou depozitáři sděleny změny provedené v národním zákonodárství.
Článek 17
Současně s podepsáním této dohody schválí společně vedoucí úřadů pro vynálezectví smluvních států, kteří podepsali tuto dohodu, prováděcí předpisy, které vstoupí v platnost současně s touto dohodou.
Tyto prováděcí předpisy stanoví zejména:
a) formu žádosti a vyrozumění uvedených v této dohodě;
b) pravidla k vypracování popisu vynálezu, definice vynálezu, anotace popisu vynálezu;
c) způsob zasílání žádosti, jakož i jiných dokumentů zasílaných podle této dohody;
d) jiné legislativní a technické normy nutné pro praktické provádění této dohody.
Článek 18
1. Tato dohoda nabývá platnosti 90. dnem buď ode dne jejího podpisu třemi státy bez výhrady její další ratifikace, schválení nebo přijetí, anebo ode dne, kdy depozitář obdrží doklad o ratifikaci, schválení nebo přijetí Dohody od třetího státu, přičemž do tohoto počtu tří států se zahrnují též státy, které podepsaly Dohodu bez výhrad.
2. Pro státy, které předají depozitáři doklad o ratifikaci, schválení nebo přijetí této dohody po nabytí platnosti této dohody, vstupuje Dohoda v platnost za 90 dnů ode dne, kdy depozitář tento doklad obdrží.
3. Funkci depozitáře této dohody bude vykonávat Sekretariát Rady vzájemné hospodářské pomoci.
Článek 19
1. K této dohodě mohou po nabytí její platnosti přistupovat se souhlasem smluvních států další státy, a to tak, že předají depozitáři doklady o přístupu.
2. Pro přistupující státy vstoupí Dohoda v platnost po uplynutí 90 dnů ode dne, kdy depozitář obdrží poslední oznámení o souhlasu s přístupem.
Článek 20
1. Tato dohoda se uzavírá na dobu 5 let ode dne nabytí její platnosti. Po uplynutí této lhůty se platnost Dohody automaticky prodlužuje vždy na dalších pět let. Kterýkoliv smluvní stát může Dohodu vypovědět 6 měsíců před uplynutím řádné doby její platnosti, a to písemným vyrozuměním depozitáře.
2. V případě ukončení platnosti této dohody budou její ustanovení platit pro právní ochranu vynálezů získanou na základě a v době platnosti této dohody.
Článek 21
1. Tato dohoda může být změněna pouze se souhlasem všech smluvních států. Návrhy na změny může předložit kterýkoliv smluvní stát. Tyto návrhy se předkládají depozitáři.
2. Prováděcí předpisy k této dohodě mohou být změněny se souhlasem vedoucích úřadů pro vynálezectví všech smluvních států.
Článek 22
Depozitář této dohody provede registraci Dohody v sekretariátu Organizace spojených národů v souladu s článkem 102 Charty OSN.
Článek 23
Depozitář zasílá ověřené kopie této dohody všem smluvním státům, vyrozumí je o datu, kdy Dohoda vstoupila v platnost, o obdržených oznámeních o ratifikaci, schválení nebo přijetí Dohody, o přístupu k Dohodě, o výpovědích Dohody, jakož i o všech jiných oznámeních, jež obdržel.
Sjednáno v Havaně 18. prosince 1976 v jednom vyhotovení v ruském jazyce.

PROVÁDĚCÍ PŘEDPISY
k Dohodě o vzájemném uznávání autorských osvědčení a jiných ochranných dokumentů na vynálezy
1. Žádost podle bodu 1 článku 3 Dohody o vzájemném uznávání autorských osvědčení a jiných ochranných dokumentů na vynálezy (dále jen „Dohoda“) se vypracuje podle přiloženého vzoru (příloha č. 1).
2. Žádost se podává ve dvou vyhotoveních.
3. Příslušnému orgánu zemí původu vynálezu, který podal žádost, zasílá úřad pro vynálezectví státu, kde se požaduje uznání ochranného dokumentu, vyrozumění o dojití žádosti v souladu s národním zákonodárstvím.
4. Žádost může být kdykoliv odvolána, a to tak, že se předloží prohlášení o vzdání se žádosti úřadu pro vynálezectví státu, kde je požadováno uznání ochranného dokumentu, s výjimkou případu, kdy v souladu s článkem 8 Dohody bylo provedeno zveřejnění.
5. Popis vynálezu musí mít tuto strukturu:
a) název vynálezu a třídu Mezinárodního třídění vynálezů, do které podle názoru přihlašovatele vynález spadá. Název vynálezu musí být shodný s názvem uvedeným v žádosti;
b) obor, do kterého vynález spadá, a údaje o objektech, ve kterých je možné nebo účelné vynálezu použít;
c) charakteristika známých technických řešení s uvedením jejich nedostatků, které vynález odstraňuje; vyšší účinek dosahovaný využitím vynálezu ve srovnání se známými řešeními; zde je třeba uvést zdroje informací, ve kterých je obsažen popis známých technických řešení;
d) výklad podstaty vynálezu má začínat uvedením problému, který vynález řeší.
Popis vynálezu, který je charakterizován v definici vynálezu, musí být vypracován tak podrobně, aby bylo možno seznat podstatu vynálezu a jeho provedení.
V případě, že vynález je zobrazen na výkresech, uvádí se seznam jednotlivých vyobrazení s krátkým objasněním každého obrazce jednotlivě.
V souladu s charakterem vynálezu musí jeho popis odpovídat následujícím požadavkům:
– zařízení musí být popsáno ve statickém stavu. Po tomto popisu zařízení ve statickém stavu je nutno popsat toto zařízení v činnosti;
– popis způsobu musí obsahovat výčet operací, uvedení posloupnosti a režimů (teplota, tlak atp.) při uskutečňování těchto operací;
– popis látky musí obsahovat její charakteristiku s výčtem složek (složení látky), a dále musí být uvedeny rozsahy v procentuálních poměrech složek (od ... – do ...), jak jsou v látce obsaženy.
Nutno rovněž uvést fyzikální stav a vlastnosti těchto složek v jejich počátečním stavu, jakož i důkazy o složení a vlastnostech získané látky;
e) příklady realizace vynálezu. Je nutno uvést podle názoru žadatele nejúčelnější formu realizace vynálezu, zvláštní možnosti jeho použití a popis jeho specifických předností. Počet a druhy příkladů musí být voleny tak, aby dostatečně zachycovaly celý rozsah vynálezu;
f) jestliže z popisu nebo charakteru vynálezu neplyne, jakým způsobem může být vynálezu využito v průmyslu, je nutno tento způsob uvést zvlášť.
Doporučuje se dodržovat v popisu vynálezu pořadí výše uvedených bodů, jakož i to, aby každá část popisu byla opatřena příslušným záhlavím.
6.1 Definice vynálezu (dále jen „definice“) musí začínat názvem vynálezu, který je uveden v žádosti a popisu, a má být plně založena na popisu vynálezu.
6.2 Definice se může skládat z jednoho bodu nebo z bodů několika a musí vyhovovat těmto požadavkům:
a) všechny body definice musí obsahovat předvýznakovou a význakovou část, které jsou mezi sebou spojeny větou „vyznačující se tím, že ...“;
b) předvýznaková část prvého (hlavního) bodu definice musí obsahovat název vynálezu a jeho známé znaky, společné s nejbližším předchozím technickým řešením;
c) jestliže vynález nemá znaky společné s předchozím řešením, je v předvýznakové části uveden pouze název s určením vynálezu;
d) vedlejší body definice rozvíjejí souhrn znaků uvedených ve význakové části hlavního bodu, přímo a (nebo) nepřímo, a to rozvíjením předcházejících vedlejších bodů;
e) předvýznaková část vedlejších bodů obsahuje pouze název vynálezu v plném nebo zkráceném znění;
f) v případech, kdy přihláška obsahuje několik vynálezů týkajících se různých kategorií (látka, způsob, zařízení), uvádějí se význaky těchto vynálezů v hlavních bodech definice;
g) hlavní body jednotlivých vynálezů se uvádějí v pořadí odpovídajícím názvu vynálezu; vedlejší body definice jednotlivých vynálezů se uvádějí v závislosti odpovídající každému vynálezu;
h) body definice se číslují arabskými číslicemi za sebou;
ch) definice nesmí obsahovat odkazy na popis nebo výkresy s výjimkou těch případů, kdy je to nezbytné a vyplývá to z charakteru vynálezu;
i) jestliže přihláška obsahuje výkres, mohou být v definici vynálezu po uvedení jednotlivých význaků uvedeny vztahové značky týkající se jednotlivých součástí zobrazených na výkresu a odpovídající uvedeným znakům, jestliže to přispěje ke snadnějšímu porozumění definice; vztahové značky v případě jejich použití je vhodné uvádět v závorkách.
7.1 Výkresy nesmějí obsahovat jakékoliv nadpisy, vysvětlivky apod. Za účelem snadnějšího pochopení zobrazeného předmětu se připouštějí krátké vysvětlivky, např. „voda“, „pára“, „otevřeno“, „zavřeno“, „řez A–B“. Elektrická zapojení, bloková schémata nebo technologická schémata mohou obsahovat několik krátkých klíčových slov nezbytných pro porozumění.
7.2 Výkresy se provádějí trvanlivými černými čarami, stejně silnými a zřetelnými, bez vykreslování.
7.3 Řezy se znázorňují šikmým šrafováním provedeným tak, aby nevadilo jasnému čtení vztahových značek a hlavních čar.
7.4 Měřítko výkresů a přesnost jejich grafického provedení musí být takové, aby při fotografování se zmenšením délkových rozměrů do dvou třetin bylo možno snadno rozlišit všechny detaily.
Ve výjimečných případech, kdy je nutné mít představu o rozměrech znázorněných předmětů, uvádí se na výkresech grafické měřítko.
7.5 Všechny číslice, písmena a vynášecí čáry na výkresech musí být jednoduché a zřetelné. Číslice a písmena nesmějí být v závorkách, zakroužkována a v uvozovkách.
7.6 Každý prvek jakéhokoliv předmětu je vyhotoven v příslušném poměru s ostatními prvky tohoto předmětu, s výjimkou těch případů, kdy rozdílný poměr je nezbytný pro zřetelnější zobrazení předmětu.
7.7 Výška číslic a písmen musí být alespoň 3,2 mm.
7.8 Na jednom listu výkresu může být několik předmětů. Jestliže předměty znázorněné na dvou nebo více listech představují jednotný předmět, mají být uspořádány tak, aby nechyběla žádná část předmětů zobrazených na různých listech.
7.9 Jednotlivé předměty na výkresech jsou pořadově očíslovány arabskými číslicemi, nezávisle na označení listů.
7.10 Vztahové značky, které nejsou uvedeny v popisu, nesmí být uvedeny na výkresech a naopak.
7.11 Stejným detailům musí odpovídat stejné vztahové značky.
7.12 V případech, kdy výkresy obsahují velký počet vztahových značek, doporučuje se přikládat k přihlášce samostatný list s uvedením seznamu všech prvků, které jsou označeny těmito značkami.
8.1 Anotace slouží pouze pro účely technických informací a musí obsahovat:
a) název vynálezu;
b) obor, kterého se vynález týká;
c) problém, který vynález řeší;
d) stručný výklad podstaty vynálezu, jak je obsažen v popisu, definici, jakož i v materiálech, které vynález zobrazují;
e) možné obory, ve kterých může být vynálezu použito;
f) v případech vynálezů týkajících se chemie, je-li to nutné, chemický vzorec, který ze všech uvedených vzorců obsažených v přihlášce charakterizuje vynález nejlépe;
g) odvolávku na číslo předmětu, který ze všech vyobrazení připojených k přihlášce charakterizuje vynález nejlépe.
8.2 Anotace musí být jasná. Doporučuje se, aby neobsahovala více než 150 slov. Anotace nesmí obsahovat závěry týkající se předností nebo hodnoty vynálezu.
9. Při provádění expertizy vynálezu před podáním žádosti o uznání ochranného dokumentu je rozsah materiálu stanoven v souladu s požadavky stanovenými zákonodárstvím státu, kde je expertiza prováděna, kladenými na materiály, které musí být brány v úvahu při provádění úplné expertizy vynálezu, pokud jde o existenci všech význaků vynálezu.
10. Vyrozumění uvedené v bodě 4 článku 3 Dohody se vypracuje podle přiloženého vzoru (příloha č. 2).
11. Zveřejnění o úplném nebo částečném uznání ochranných dokumentů se provádí v úředním věstníku úřadu pro vynálezectví státu, kde se ochranný dokument uznává.
Toto zveřejnění obsahuje údaj o uznání ochranného dokumentu, číslo ochranného dokumentu, název země původu vynálezu, uvedení autora a přihlašovatele, název vynálezu, uvedení priority a třídící index podle systému mezinárodního patentového třídění. Ve zveřejnění týkajícím se uznání ochranného dokumentu na závislý vynález je uvedeno odvolání na číslo základního ochranného dokumentu a rozhodnutí o jeho uznání.
12. Jestliže je vydáno rozhodnutí o neuznání ochranného dokumentu způsobem stanoveným národním zákonodárstvím, může být provedeno o tom zveřejnění v úředním věstníku úřadu pro vynálezectví státu, kde bylo rozhodnutí učiněno.
Toto zveřejnění obsahuje údaj o neuznání ochranného dokumentu s odvoláním na učiněné rozhodnutí, číslo ochranného dokumentu, název země původu vynálezu, třídící index podle systému mezinárodního patentového třídění, uvedení autora a přihlašovatele a název vynálezu.
13. Zveřejnění týkající se rozhodnutí učiněných na základě dodatečné expertizy, jestliže tato rozhodnutí zužují rozsah vynálezu uvedeného v ochranném dokumentu nebo obsahují zamítnutí uznání ochranného dokumentu, se provádí způsobem stanoveným národním zákonodárstvím státu, který obdržel žádost o uznání ochranného dokumentu.

Příloha č. 1 k Prováděcím předpisům
Žádost o uznání ochranného dokumentu

Příloha č. 2 k Prováděcím předpisům
Vyrozumění o vydání rozhodnutí o udělení ochranného dokumentu