62/1956 Sb.
Vyhláška o úplném znění vládního nařízení č. 17/1954 Sb., o platových poměrech zaměstnanců státního aparátu

62.
Vyhláška ministra financí
ze dne 23. prosince 1956
o úplném znění vládního nařízení č. 17/1954 Sb., o platových poměrech zaměstnanců státního aparátu.

Podle čl. V zákonného opatření předsednictva Národního shromáždění č. 60/1956 Sb., jímž se mění některé předpisy o platových poměrech státních zaměstnanců a o působnosti ministrů a ústředních úřadů při provádění státní mzdové politiky, vyhlašuji v příloze úplné znění vládního nařízení č. 17/1954 Sb., o platových poměrech zaměstnanců státního aparátu, jak vyplývá z čl. II tohoto zákonného opatření.

Ďuriš v. r.


Příloha vyhlášky č. 62/1956 Sb.
Vládní nařízení
ze dne 12. února 1954 č. 17/1954 Sb.,
o platových poměrech zaměstnanců státního aparátu, ve znění vyplývajícím ze zákonného opatření předsednictva Národního shromáždění č. 60/1956 Sb.
Vláda republiky Československé nařizuje podle § 14 odst. 1 zákona č. 2/1954 Sb., o státním plánu rozvoje národního hospodářství republiky Československé na rok 1954:
§ 1.
Základní ustanovení.
(1) Náš lidově demokratický stát plní při budování socialismu významné hospodářsko organisační a kulturně výchovné úkoly. Na plnění těchto velikých úkolů se podstatnou měrou podílí státní aparát. Úkoly státního aparátu při výstavbě socialistického řádu, zejména organisace hospodářství a všestranné rozvíjení kulturně výchovné činnosti na nových socialistických zásadách, jsou velmi složité a kladou vysoké požadavky a nároky na politickou a odbornou úroveň pracovníků státního aparátu.
(2) Jedním z hlavních předpokladů pro zlepšení práce státního aparátu je hmotné zainteresování jeho pracovníků na nepřetržitém růstu jejich politické a odborné úrovně a v souvislosti s tím i na lepších výsledcích jejich činnosti.
(3) Proto se platové poměry pracovníků státního aparátu, v souladu se socialistickou zásadou určování odměny za práci podle její jakosti, jejího množství a společenského významu, upravují na základě systemisace osobních stavů, funkčních míst a funkčních platů.
§ 2.
Rozsah platnosti nařízení.
(1) Toto nařízení se vztahuje na zaměstnance rozpočtových organisací s výjimkou
a) příslušníků závodních jednotek požární ochrany z povolání a státního požárního dozoru, členů závodní stráže a zaměstnanců v zařízeních společného stravování,
b) zaměstnanců, kteří u organisací plnících kulturní, sociální nebo jiné zvláštní úkoly konají odborné práce (pedagogické, zdravotnické, umělecké a vědecké) přímo souvisící s plněním těchto úkolů,
c) soudců, prokurátorů a právních čekatelů,
d) dělníků zaměstnaných u organisací s činností převážně hospodářské povahy.
(2) Toto nařízení se nevztahuje na zaměstnance rozpočtových organisací v oboru ministerstva národní obrany; v oboru ministerstva vnitra se vztahuje pouze na zaměstnance civilních složek.
§ 3.
Systemisace osobních stavů, funkcí a funkčních platů.
Systemisace stanoví osobní stavy zaměstnanců a jejich platy podle obtížnosti, rozsahu a společenského významu úkolů jimi obstarávaných tak, že pro jednotlivé rozpočtové organisace, po případě pro určité skupiny těchto organisací nebo pro jednotlivé skupiny zaměstnanců stanoví
a) nomenklaturu funkcí a funkčních platů s charakteristikou funkční činnosti a předpoklady potřebnými pro zastávání stanovených funkcí (kvalifikační předpoklady),
b) celkový počet funkčních míst a druh funkcí podle nomenklatury funkcí a funkčních platů,
c) celkový náklad na funkční platy.
§ 4.
Ustanovování zaměstnanců na funkční místa.
(1) Zaměstnance lze ustanovit toliko na volné funkční místo.
(2) President republiky ustanovuje a odvolává přednosty diplomatických missí, náměstky ministra-předsedy státního úřadu plánovacího, předsedu státního úřadu statistického, vedoucího sekretariátu presidenta republiky a ostatní vedoucí zaměstnance kanceláře presidenta republiky. Vedoucího úřadu předsednictva vlády, náměstky ostatních ministrů, zmocněnce ministra státní kontroly pro Slovensko a vedoucí (předsedy) úřadů postavených na roveň ústředním úřadům s výjimkou předsedy státního úřadu statistického ustanovuje a odvolává vláda.
(3) Zaměstnance na ostatní funkční místa ustanovuje a z nich odvolává, pokud není dále stanoveno jinak, vedoucí rozpočtové organisace, spravující příslušný systemisovaný osobní stav, nebo orgán jím k tomu zmocněný. Vedoucího organisace ustanovuje a odvolává vedoucí přímo nadřízené organisace. Příslušný ministr (vedoucí ústředního úřadu) může si vyhradit ustanovování zaměstnanců na určité důležité funkce u organisací jemu podřízených a odvolávání z nich.
(4) Předpisy o ustanovování a odvolávání hlavních (vedoucích) účetních a ostatních pracovníků účtáren zůstávají nedotčeny.
§ 5.
Zvyšování odborných znalostí zaměstnanců.
Vedoucí jednotlivých rozpočtových organisací a vedoucí jejich organisačních složek jsou povinni všestranně se starat o stálé zvyšování politické a odborné úrovně zaměstnanců, zejména jsou povinni organisovat ve spolupráci s orgány Revolučního odborového hnutí odborné kursy, semináře a jiné vhodné způsoby školení, které by zaměstnancům umožnily doplnit si potřebné znalosti, a na základě pravidelného hodnocení pracovních výsledků zaměstnanců soustavně pečovat o jejich správné rozmístění.
Funkční plat.
§ 6.
Funkční platy se stanoví podle zásad uvedených v § 3 pro jednotlivá funkční místa zásadně platovým rozpětím.
§ 7.
(1) Výši funkčního platu určí jednotlivému zaměstnanci v rámci stanoveného platového rozpětí orgán příslušný k ustanovení zaměstnance s přihlédnutím k rozsahu a obtížnosti vykonávané funkce, k jeho odborné kvalifikaci a k dosavadním výsledkům jeho činnosti. Pokud je podle platných předpisů příslušna k ustanovení zaměstnance vláda, určuje výši jeho funkčního platu příslušný člen vlády. Zaměstnanci, který nesplňuje stanovené kvalifikační předpoklady, se určí funkční plat zpravidla dolní hranicí platového rozpětí a nad tuto hranici jen úměrně k stupni dosaženého vzdělání a praxe s přihlédnutím k pracovním výsledkům.
(2) Funkční platy musí být určeny tak, aby celkový náklad na funkční platy systemisovaný podle § 3 písm. c) nebyl překročen.
(3) Zaměstnanci, který nesplňuje kvalifikační předpoklady pro nedostatek vzdělání, se určí při ustanovení na funkční místo způsob, jak si má doplnit znalosti potřebné pro výkon příslušné funkce, a přiměřená lhůta k tomu.
(4) Absolventům škol, ustanoveným bez předchozí praxe, se funkční plat stanoví v rámci zvláštních sazeb pro to určených (nástupní plat). Výši nástupního platu a délku doby, po kterou nástupní plat přísluší, stanoví nomenklatura funkcí a funkčních platů.
§ 8.
Funkční plat spojený se zastáváním funkčního místa, na které byl zaměstnanec ustanoven, přísluší ode dne nastoupení tohoto místa, jde-li o zaměstnance nově ustanoveného. Při změně funkčního platu zaměstnance přísluší mu funkční plat v nové výši od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy nastala skutečnost odůvodňující tuto změnu (při změně výše platu v rámci platového rozpětí od prvního dne měsíce následujícího po dni rozhodnutí), a je-li tímto dnem první den v měsíci, již od tohoto dne. Byl-li však zaměstnanec přeřazen na funkční místo s nižším funkčním platem proto, že zanedbal nebo porušil své povinnosti, přísluší mu nižší funkční plat ode dne přeřazení.
§ 9.
Osobní plat.
(1) Zvlášť vynikajícím odborníkům, kteří vykazují mimořádně úspěšné pracovní výsledky, může příslušný ministr (vedoucí ústředního úřadu) a u zaměstnanců národních výborů rada krajského národního výboru přiznat místo funkčního platu osobní plat.
(2) Nejvyšší hranici, do které lze přiznat osobní plat, a celkovou částku, o kterou lze pro poskytování osobních platů zvýšit celkový náklad na funkční platy, stanoví pro obor jednotlivých ústředních úřadů a pro aparát rad národních výborů všech stupňů v jednotlivých krajích vláda nebo orgán jí k tomu zmocněný.
§ 10.
Příplatek za zastupování.
Zaměstnanec, který na služební příkaz zastupuje zaměstnance na funkčním místě s vyšším funkčním platem po dobu delší 4 týdnů, obdrží za dobu zastupování přesahující 4 týdny příplatek ve výši 15 % svého funkčního platu. Funkční plat s tímto příplatkem nesmí převýšit funkční plat, který by příslušel zastupujícímu zaměstnanci, kdyby byl ustanoven na příslušné funkční místo.
§ 11.
Nebezpečnostní příplatek.
Zaměstnancům, kteří trvale pracují v prostředí, v němž je mimořádně ohroženo jejich zdraví, lze přiznat nebezpečnostní příplatek podle míry ohrožení zdraví.
§ 12.
Práce v úkolové mzdě.
(1) U prací, u kterých jsou pro to technické předpoklady a kde by nebyla ohrožena jakost práce, se zavede práce v úkolové mzdě.
(2) Bližší předpisy vydá příslušný ústřední úřad v dohodě s ministerstvem financí a s příslušným orgánem Revolučního odborového hnutí; jde-li o předpisy platné pro obor více ústředních úřadů, ministerstvo financí v dohodě se zúčastněnými ústředními úřady a s Ústřední radou odborů.
§ 13.
Prémie.
Za prokazatelné úspory nebo lepší hospodářské výsledky, kterých zaměstnanci dosáhli svou zásluhou, mohou být poskytovány prémie podle zásad schválených vládou nebo orgánem jí k tomu zmocněným.
§ 14.
Jednorázové mimořádné odměny.
Za významné pracovní zásluhy, zejména za splnění důležitých úkolů nad rámec obvyklých povinností zaměstnance, za zlepšení organisace práce nebo zavedení dokonalejších pracovních metod a za mimořádnou iniciativu v práci mohou být poskytnuty jednorázové mimořádné odměny.
§ 15.
Věcná plnění.
Věcná plnění lze přiznat jen potud, pokud jsou odůvodněna zvláštními pracovními výkony nebo zvláštními povinnostmi. Jinak lze zaměstnancům poskytovat věcná plnění jen za náhradu odpovídající jejich obecné ceně.
§ 16.
Práce přes čas a ve dnech pracovního klidu.
(1) Prací přes čas je práce, kterou koná zaměstnanec z nařízení vedoucího příslušné organisace nebo jeho odpovědného zástupce nad pracovní dobu stanovenou pro něho příslušnými předpisy pro období týdenní, a jde-li o zaměstnance pracujícího v pravidelných pracovních směnách v nepřetržitém provozu, pro období čtyřtýdenní. Do odpracované doby se přitom započítává i pracovní doba, po kterou zaměstnanec nemohl pracovat, za kterou mu však přísluší plat nebo peněžité dávky národního pojištění nemocenského.
(2) Práci přes čas lze nařídit jen výjimečně, je-li to nezbytně nutné k včasnému splnění nepředvídaných úkolů, k zajištění nerušeného nepřetržitého provozu nebo jde-li o neodkladné práce opravné nebo udržovací; nařídit práci přes čas pro splnění plánovaných úkolů lze toliko se souhlasem bezprostředně nadřízeného úřadu.
(3) Za nařízenou práci přes čas nebo v den pracovního klidu se poskytne náhradní volno v rozsahu doby odpracované přes čas. Peněžitou odměnu za tuto práci lze výjimečně poskytnout toliko v případech a ve výši stanovené vládou.
(4) Zaměstnancům ustanoveným na funkčních místech, pro která je vzhledem k povaze funkční činnosti těchto zaměstnanců stanoven funkční plat již s přihlédnutím k práci konané nad stanovenou pracovní dobu, se poskytne náhradní volno toliko za práci přes čas konanou v noci a ve dnech pracovního klidu.
(5) Za pracovní pohotovost nařízenou nad stanovenou pracovní dobu se poskytne náhrada v rozsahu a za podmínek, které stanoví příslušný ministr v dohodě s ministrem financí a s příslušným orgánem Revolučního odborového hnutí.
§ 17.
Odměny za vedlejší činnost ve státní správě.
Za činnost, kterou zaměstnanec vykonává ve vlastním nebo jiném oboru státní správy vedle všech úkolů odpovídajících funkčnímu místu, na které je zařazen, se poskytne zvláštní odměna.
§ 18.
Nárok na funkční (osobní) plat po dobu nepřítomnosti v práci.
O nároku na funkční (osobní) plat po dobu nepřítomnosti v práci platí až do nové všeobecné úpravy dosavadní předpisy o poskytování základního platu po dobu této nepřítomnosti.
§ 19.
Splatnost pracovních příjmů.
Pracovní příjmy stanovené tímto nařízením jsou splatné pozadu ve lhůtách, které stanoví ministerstvo financí.
§ 20.
Doplatky a přeplatky na pracovních příjmech.
(1) Nárok na pracovní příjmy se promlčuje ve třech letech ode dne jejich splatnosti.
(2) Vrácení neprávem vyplacených částek pracovních příjmů (přeplatků) lze požadovat, jen věděl-li zaměstnanec nebo musel-li z okolností předpokládat, že jde o částky nesprávně vyměřené nebo omylem vyplacené, a jen nejdéle za uplynulou dobu tří roků.
§ 21.
Administrativní srážky.
Pohledávky státu vzniklé z pracovního poměru nebo se zřetelem na něj lze uhrazovat administrativními srážkami z pracovních příjmů bez ohledu na předpisy o exekuci. Tyto pohledávky se uhradí přede všemi ostatními i dříve zaznamenanými pohledávkami vyjma nárok na úhradu osobních potřeb ze zákona. Podrobnější předpisy vydá ministerstvo financí.
Přechodná a závěrečná ustanovení.
§ 22.
Převod zaměstnanců do platů stanovených tímto nařízením upraví vláda.
§ 23.
Platové poměry civilních zaměstnanců rozpočtových organisací v oboru ministerstva vnitra, na které se toto nařízení nevztahuje, a platové poměry civilních zaměstnanců v oboru ministerstva národní obrany upraví příslušní ministři v dohodě s ministrem financí a se souhlasem státní systemisační komise*) podle zásad tohoto nařízení a předpisů podle něho vydaných.
§ 24.
Dokud nebude provedena systemisace osobních stavů zaměstnanců jednotlivých rozpočtových organisací podle tohoto nařízení, řídí se platové poměry těchto zaměstnanců dosavadními předpisy.
§ 25.
Bližší předpisy k provedení tohoto nařízení, pokud se v něm nestanoví jinak, vydá vláda, po případě orgány, které k tomu zmocní.
§ 26.
Toto nařízení nabývá účinnosti dnem vyhlášení;**) provedou je všichni členové vlády.

*) Tato působnost státní systemisační komise přešla na státní mzdovou komisi [čl. III č. 4 písm. a) vyhlášky č. 175/1956 Ú.l., o statutu státní mzdové komise a působnosti státních orgánů při řízení a provádění mzdové politiky].
**) Ve znění zákonného opatření předsednictva Národního shromáždění č. 60/1956 Sb. nabývá vládní nařízení č. 17/1954 Sb. účinnosti dnem 23. prosince 1956 s tím, že pro zaměstnance v osobních stavech systemisovaných podle dosavadních předpisů zůstávají dosavadní platové úpravy v platnosti až do nové systemisace podle čl. II. tohoto zákonného opatření.