187/1997 Sb.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi Českou a Slovenskou Federativní Republikou a Tureckou republikou o vzájemné podpoře a ochraně investic

187
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí
Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 30. dubna 1992 byla v Ankaře podepsána Dohoda mezi Českou a Slovenskou Federativní Republikou a Tureckou republikou o vzájemné podpoře a ochraně investic.

Výměnou nót Ministerstva zahraničních věcí České republiky ze dne 13. září 1993 a Velvyslanectví Turecké republiky v Praze ze dne 8. února 1994 se smluvní strany dohodly, že Dohoda mezi Českou a Slovenskou Federativní Republikou a Tureckou republikou o vzájemné podpoře a ochraně investic ze dne 30. dubna 1992 bude považována za uzavřenou mezi Českou republikou a Tureckou republikou.
S Dohodou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky ji ratifikoval.
Dohoda na základě svého článku X odst. 1 vstoupila v platnost dnem 1. srpna 1997.
České znění Dohody se vyhlašuje současně. Do anglického znění Dohody, jež je pro její výklad rozhodné, lze nahlédnout na Ministerstvu zahraničních věcí a Ministerstvu financí.


DOHODA
mezi Českou a Slovenskou Federativní Republikou
a
Tureckou republikou
o vzájemné podpoře a ochraně investic
Česká a Slovenská Federativní Republika a Turecká republika, dále jen smluvní strany,
vedeny přáním podporovat větší vzájemnou hospodářskou spolupráci, zejména pokud jde o investice investorů jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany,
uznávajíce, že ujednání o zacházení, které bude přiznáno těmto investicím, bude podporovat tok kapitálu a technologie a hospodářský rozvoj smluvních stran,
souhlasíce, že spravedlivé a rovnoprávné zacházení s investicemi je žádoucí pro zachování stabilního systému pro investování a pro maximálně účinné využívání hospodářských zdrojů, a
rozhodnuty uzavřít dohodu týkající se podpory a vzájemné ochrany investic,
dohodly se takto:
Článek 1
Definice
Pro účely této dohody:
1. Pojem „investor“ označuje:
a) fyzické osoby, které mají státní občanství jedné smluvní strany podle jejího použitelného zákona,
b) právnické osoby jako korporace, firmy nebo obchodní společnosti, zřízené nebo založené podle platného zákona jedné smluvní strany a mající vedení na území této smluvní strany.
2. (a) Pojem „investice“ označuje všechny druhy aktiv vložených investorem jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany za předpokladu, že investice byla učiněna v souladu s právním řádem druhé smluvní strany a zahrnuje zejména:
(i) akcie a obligace společnosti a jakoukoli jinou formu účasti na společnosti,
(ii) reinvestované výnosy, nároky na peněžitá plnění nebo jiná práva mající finanční hodnotu a vztahující se k investici,
(iii) movitý a nemovitý majetek a všechna ostatní práva jako hypotéky, zástavy, záruky,
(iv) práva duševního vlastnictví a průmyslová práva (jako patenty, obchodní známky, obchodní názvy), technické postupy, průmyslové vzory, know-how a goodwill,
(v) podnikatelská oprávnění vyplývající ze zákona nebo ze smlouvy, včetně oprávnění týkajících se přírodních zdrojů.
(b) Uvedený pojem se týká všech přímých investic vložených investorem jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany po 1. lednu 1950.
3. Pojem „výnosy“ znamená částky získané z investice a zahrnuje zejména zisk, úrok a dividendy.
Článek II
Podpora a ochrana investic
1. Každá smluvní strana povolí v souladu se svým právním řádem na svém území investice a činnosti s nimi spojené na základě ne méně příznivém, než jaký je přiznáván v podobných situacích investicím investorů jakéhokoli třetího státu.
2. Každá smluvní strana přizná těmto investicím po jejich založení zacházení ne méně příznivé, než jaké je přiznáváno v podobných situacích investicím vlastních investorů nebo investicím investorů kteréhokoli třetího státu, které je nejpříznivější.
3. V souladu s právním řádem smluvních stran týkajícím se vstupu, pobytu a zaměstnávání cizinců:
a) občané kterékoli smluvní strany budou moci vstupovat a pobývat na území druhé smluvní strany za účelem zřízení, rozvoje, řízení nebo konzultací o provozu investice, do které tito občané nebo investor smluvní strany, který je zaměstnává, vložili a/nebo se chystají vložit potřebnou část kapitálu nebo potřebnou hodnotu jiných zdrojů,
b) společnosti zákonně ustavené v souladu s právním řádem jedné smluvní strany, které jsou investicemi investorů druhé smluvní strany, budou smět zaměstnávat řídící a technické pracovníky podle své volby bez ohledu na jejich státní příslušnost.
4. Ustanovení tohoto článku se nebude týkat těchto dohod uzavřených některou ze smluvních stran:
a) týkajících se již existující nebo v budoucnu založené celní unie, oblastní hospodářské organizace nebo podobných mezinárodních dohod,
b) jakékoli mezinárodní dohody nebo úmluvy týkající se zcela nebo převážně daní.
Článek III
Vyvlastnění a náhrada
1. Investice nebudou vyvlastněny, znárodněny nebo podrobeny přímo či nepřímo opatřením majícím stejný výsledek, s výjimkou opatření provedených ve veřejném zájmu, nediskriminačním způsobem, na základě zaplacení okamžité, adekvátní a efektivní náhrady a v souladu s právním postupem a obecnými principy zacházení uvedenými v článku II této dohody.
2. Náhrada musí odpovídat skutečné tržní ceně vyvlastněné investice v době, kdy se vyvlastnění uskutečnilo nebo stalo známým. Náhrada bude zaplacena bez odkladu ve směnitelné měně a bude volně převoditelná. V případě prodlení bude platba úročena.
3. Investorům kterékoli smluvní strany, jejichž investice utrpí na území druhé smluvní strany škody v důsledku války, povstání, občanských nepokojů nebo jiných podobných událostí, bude druhou smluvní stranou poskytnuto zacházení ne méně příznivé, než jaké je poskytováno vlastním investorům nebo investorům jakékoli třetí země, které je nejvýhodnější, pokud jde o opatření přijatá v souvislosti s těmito škodami.
Článek IV
Převody
1. Každá smluvní strana povolí volně všechny převody vztahující se k investici a bez zbytečného prodlení do a ze svého území. Tyto převody budou zahrnovat zejména:
a) výnosy,
b) zisky z prodeje celé nebo části investice,
c) náhrady podle článku III,
d) splátky jistiny a úroků vyplývající z půjček sjednaných v souvislosti s investicemi,
e) platby, mzdy a jiné náhrady občanům jedné smluvní strany, kteří získali na území druhé smluvní strany odpovídající pracovní povolení v souvislosti s investicí,
f) platby související se sporem z investice.
2. Převody se provádějí ve volně směnitelné měně, v níž byla investice učiněna, nebo ve volně směnitelné měně, kterou investor schválil, kursem platným v den převodu.
Článek V
Subrogace
1. Je-li investice investora jedné smluvní strany pojištěna proti neobchodním rizikům systémem založeným právem, uzná druhá smluvní strana jakoukoli subrogaci pojišťovatele vyplývající z pojistné smlouvy.
2. Pojišťovatel nemůže vykonávat jiná práva než ta, která příslušejí vykonávat investorovi.
3. Spory mezi smluvní stranou a pojišťovatelem budou řešeny v souladu s ustanoveními článku VIII této dohody.
Článek VI
Daně
Každá smluvní strana bude usilovat, pokud jde o její daňovou politiku, aby zajistila spravedlivé a nestranné zacházení s investicemi investorů druhé smluvní strany.
Článek VII
Konzultace
Smluvní strany budou souhlasit, na žádost jedné z nich, s okamžitou konzultací k řešení jakéhokoliv sporu týkajícího se Dohody nebo s diskusí týkající se výkladu nebo použití Dohody.
Článek VIII
Řešení sporů mezi jednou smluvní stranou a investorem druhé smluvní strany
1. Spory mezi jednou smluvní stranou a investorem druhé smluvní strany týkající se investice budou písemně notifikovány, včetně podrobné informace, smluvní straně, na jejímž území se nachází investice. Bude-li to možné, investor a dotyčná smluvní strana vyvinou úsilí, aby tyto spory byly v dobré víře vyřešeny konzultacemi a jednáním.
2. Nemohou-li být spory vyřešeny tímto způsobem, může být spor předložen podle volby investora:
a) rozhodčímu soudu zřízenému ad hoc podle Pravidel rozhodčího řízení Komise OSN pro mezinárodní právo obchodní (UNCITRAL),
b) Mezinárodnímu středisku pro řešení sporů z investic (ICSID), zřízenému Úmluvou o řešení sporů z investic mezi státy a občany jiných států,
kdykoli po uplynutí jednoroční lhůty od vzniku sporu za předpokladu, že nebyl vynesen rozsudek, pokud dotyčný investor předložil spor k projednání soudu smluvní strany, která je stranou ve sporu.
3. Rozhodčí řízení bude založeno:
a) na ustanovení této dohody,
b) na vnitrostátním právním řádu smluvní strany, na jejímž území byla investice založena, včetně kolizních norem.
4. Rozhodčí nález je konečný a závazný pro všechny strany ve sporu. Každá smluvní strana se zavazuje vykonat rozhodčí nález v souladu se svým vnitrostátním právem.
Článek IX
Řešení sporů mezi smluvními stranami
1. Smluvní strany budou usilovat podle zásady dobré víry a ducha spolupráce o rychlé a spravedlivé řešení jakéhokoliv sporu týkajícího se výkladu nebo použití této dohody. V souladu s tím budou smluvní strany souhlasit s přímými a rozumnými jednáními, která povedou k takovému řešení. Nedospějí-li smluvní strany k dohodě ve lhůtě šesti měsíců od zahájení vzájemného sporu na základě jednání uvedeného shora, může být na žádost kterékoli smluvní strany spor předložen rozhodčímu soudu složenému ze tří členů.
2. Do tří měsíců od obdržení žádosti jmenuje každá smluvní strana jednoho rozhodce. Tito dva rozhodci zvolí jako předsedu třetího rozhodce, který je příslušníkem třetího státu. Nejmenuje-li některá ze smluvních stran rozhodce v uvedené době, může druhá smluvní strana požádat předsedu Mezinárodního soudního dvora, aby provedl jmenování.
3. Nedohodnou-li se oba rozhodci na volbě předsedy ve lhůtě dvou měsíců po jejich jmenování, bude předseda jmenován na žádost kterékoli smluvní strany předsedou Mezinárodního soudního dvora.
4. Má-li v případech uvedených v odstavcích 2 a 3 tohoto článku předseda Mezinárodního soudního dvora překážku, která mu brání splnit uvedenou funkci, nebo je-li příslušníkem některé ze smluvních stran, provede jmenování místopředseda, a má-li také on překážku, která mu brání vykonat uvedenou funkci, nebo je-li příslušníkem některé ze smluvních stran, provede jmenování služebně nejstarší člen Mezinárodního soudního dvora, který není příslušníkem žádné smluvní strany.
5. Rozhodčí soud schválí procesní pravidla ve lhůtě tří měsíců od volby předsedy, která budou v souladu s ostatními ustanoveními této dohody a budou brát v úvahu obecně uznávaná pravidla mezinárodního rozhodčího řízení.
6. Rozhodčí soud přijme rozhodnutí většinou hlasů. Takové rozhodnutí bude konečné a závazné pro obě smluvní strany.
7. Každá smluvní strana ponese náklady svého rozhodce a svého zastoupení v rozhodčím řízení; náklady předsedy a ostatní náklady ponesou smluvní strany rovným dílem. Soud však může ve svém rozhodnutí určit, že větší část těchto nákladů ponese jedna z obou smluvních stran.
8. Spor nebude předložen podle ustanovení tohoto článku mezinárodnímu rozhodčímu soudu, jestliže spor ve stejném případě již byl předložen rozhodčímu soudu podle ustanovení článku VIII a dosud se nachází u tohoto soudu. Tomu nebrání zahájení přímých a rozumných jednání mezi oběma smluvními stranami.
Článek X
Vstup v platnost, trvání a ukončení
1. Tato dohoda vstoupí v platnost první den druhého měsíce, který následuje po dni, kdy si smluvní strany písemně vzájemně oznámily, že byly splněny ústavní náležitosti vyžadované v jejich zemích, zůstane v platnosti po dobu deseti let a bude platit nadále, dokud nebude její platnost ukončena v souladu s odstavcem 2 tohoto článku.
2. Každá smluvní strana může ukončit tuto dohodu roční písemnou výpovědí danou druhé smluvní straně na konci prvního desetiletého období nebo kdykoli poté.
3. Tato dohoda může být změněna písemnou dohodou mezi smluvními stranami. Jakákoli změna vstoupí v platnost poté, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí, že byly splněny všechny vnitrostátní požadavky nezbytné pro vstup takové změny v platnost.
4. Na investice uskutečněné před ukončením platnosti této dohody se budou články I – IX vztahovat ještě deset let po ukončení její platnosti.
Na důkaz toho podepsaní zástupci, náležitě k tomu zmocněni, podepsali tuto dohodu.
Dáno v Ankaře dne 30. dubna 1992 v českém, tureckém a anglickém jazyce, přičemž všechna tři znění mají stejnou platnost. V případě rozdílu ve výkladu bude mít přednost anglický text.
Za Českou a Slovenskou Federativní Republiku:
Ing. Jozef Bakšay v. r.
ministr zahraničního obchodu
Za Tureckou republiku:
Ben Akyol v. r.
ministryně školství