94/2000 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o přijetí Evropské rámcové úmluvy o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady

94
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 21. května 1980 byla v Madridu přijata Evropská rámcová úmluva o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady.
Jménem České republiky byla Úmluva podepsána ve Štrasburku dne 24. června 1998.
S Úmluvou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky Úmluvu ratifikoval. Ratifikační listina České republiky byla uložena u generálního tajemníka Rady Evropy, depozitáře Úmluvy, dne 20. prosince 1999.
Úmluva vstoupila v platnost na základě svého článku 9 odst. 2 dne 22. prosince 1981. Pro Českou republiku vstoupila v platnost podle odstavce 3 téhož článku dne 21. března 2000.
Anglické znění Úmluvy a její překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
EVROPSKÁ RÁMCOVÁ ÚMLUVA
O PŘESHRANIČNÍ SPOLUPRÁCI
MEZI ÚZEMNÍMI SPOLEČENSTVÍMI
NEBO ÚŘADY
Preambule
Členské státy Rady Evropy, signatáři této úmluvy
berouce v úvahu, že cílem Rady Evropy je dosažení větší jednoty jejích členů a podpora jejich spolupráce;
berouce v úvahu, že podle článku 1 Statutu Rady Evropy bude tento cíl plněn především prostřednictvím dohod v oblasti správy;
berouce v úvahu, že Rada Evropy má zajišťovat, aby se územní společenství nebo úřady účastnily uskutečňování tohoto cíle,
berouce v úvahu potenciální závažnost, kterou při uskutečňování tohoto cíle sehrává spolupráce mezi příhraničními územními společenstvími nebo úřady, kupříkladu v takových oblastech, jako je rozvoj regionů, měst a venkovských oblastí, ochrana životního prostředí, zlepšování veřejné vybavenosti a služeb a vzájemná pomoc v nouzových situacích;
majíce na zřeteli minulé zkušenosti, jež ukazují, že spolupráce mezi místními a regionálními samosprávami v Evropě jim usnadňuje efektivní plnění jejich úkolů a zvláště přispívá ke zdokonalování a rozvoji příhraničních oblastí;
jsouce odhodlány v co největší možné míře takovouto spolupráci podporovat, a přispívat tak k hospodářskému a sociálnímu pokroku v příhraničních oblastech a k duchu přátelství, který spojuje evropské národy;
se usnesly na následujícím:
Článek 1
Každá smluvní strana se zavazuje usnadnit a podporovat přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady v rámci své jurisdikce s územními společenstvími nebo úřady v rámci jurisdikce jiných smluvních stran. Každá smluvní strana bude usilovat o podporu uzavírání smluv a dohod, jež by se ukázaly k tomuto účelu jako nezbytné v souladu s ústavními ustanoveními jednotlivých smluvních stran.
Článek 2
1. Pro účely této úmluvy znamená termín přeshraniční spolupráce jakékoliv dohodnuté jednání, jehož cílem je posílit a rozvíjet sousedské vztahy mezi územními společenstvími nebo úřady dvou nebo více smluvních stran, a uzavírání jakýchkoli dohod a smluv nezbytných k tomuto účelu. Přeshraniční spolupráce je uskutečňována v rámci působnosti a pravomoci územních společenství nebo úřadů dané vnitrostátním právem. Tato úmluva nemůže měnit rozsah a podstatu těchto pravomocí.
2. Pro účely této úmluvy výraz územní společenství nebo úřady znamená společenství, úřady nebo orgány vykonávající místní nebo regionální působnost, která je upravena vnitrostátním právem každého státu. Ovšem každá smluvní strana má právo, v době podpisu této úmluvy nebo pozdějším sdělením generálnímu tajemníkovi Rady Evropy, jmenovat společenství, úřady nebo orgány, subjekty a formy, na něž hodlá rozsah této úmluvy omezit nebo které hodlá z jejího rozsahu vyloučit.
Článek 3
1. Pro účely této úmluvy budou jednotlivé smluvní strany, v souladu s ustanoveními článku 2 odst. 2, podporovat jakoukoliv iniciativu územních společenství nebo úřadů, vyplývající z rámcových dohod mezi územními společenstvími nebo úřady vypracovaných Radou Evropy. Pokud uznají za nutné, mohou zohlednit vzorové bilaterální či multilaterální mezistátní dohody vypracované Radou Evropy, jejichž cílem je usnadnit spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady.
Přijatá opatření a dohody mohou vycházet ze vzorových a rámcových dohod, stanov a smluv, jež tvoří přílohy k této úmluvě pod čísly 1.1 až 1.5 a 2.1 až 2.6, které mohou být měněny podle specifických podmínek smluvních stran v daném smluvním státě. Tyto vzorové a rámcové dohody jsou pouze metodickým návodem a nemají charakter mezivládních smluv.
2. Pokud smluvní strany považují za nutné uzavřít mezistátní dohody, mohou, mimo jiné, určit rámec, formy a meze, v nichž mohou územní společenství nebo úřady zabývající se přeshraniční spoluprací působit. V každé dohodě mohou být uvedeny také územní společenství nebo orgány, jichž se tato spolupráce týká.
3. Předchozí ustanovení nebrání smluvním stranám v tom, aby na základě obecného souhlasu použily jiných forem přeshraniční spolupráce. Podobně nelze ustanovení této úmluvy interpretovat tak, že ruší platnost stávajících smluv o spolupráci.
4. Dohody a ujednání se uzavírají s patřičným ohledem na pravomoci vymezené interními zákony každé smluvní strany v záležitostech týkajících se mezinárodních vztahů a všeobecné politické linie a s ohledem na právní úpravu kontroly či dohledu, jimž územní společenství nebo úřady místní správy podléhají.
5. Za tímto účelem může každá smluvní strana určit - v okamžiku podpisu úmluvy nebo pozdějším sdělením generálnímu tajemníkovi Rady Evropy - orgány, kterým podle platné jurisdikce přísluší vykonávat kontrolu nebo dohled nad příslušnými územními společenstvími nebo úřady.
Článek 4
Každá smluvní strana bude usilovat o řešení všech právních, administrativních a technických obtíží, které by mohly bránit rozvoji a hladkému průběhu přeshraniční spolupráce, a bude v potřebném rozsahu koordinovat svůj postup s příslušnou smluvní stranou či stranami úmluvy.
Článek 5
Smluvní strany posoudí vhodnost udělit územním společenstvím nebo úřadům zabývajícím se přeshraniční spoluprací s ustanoveními této úmluvy stejné možnosti jako v případě spolupráce na národní úrovni.
Článek 6
Každá smluvní strana poskytne v nejširším možném rozsahu informace požadované druhou smluvní stranou, aby jí usnadnila plnění jejích závazků plynoucích z této smlouvy.
Článek 7
Každá smluvní strana bude dbát na to, aby příslušná územní společenství nebo úřady byly informovány o možnostech spolupráce, které jsou jim na základě této úmluvy k dispozici.
Článek 8
1. Smluvní strany zašlou generálnímu tajemníkovi Rady Evropy veškeré závažné informace o dohodách a ujednáních uvedených v článku 3.
2. Jakýkoliv návrh jedné nebo několika smluvních stran, jímž se doplňuje nebo rozšiřuje tato úmluva nebo vzorové dohody a ujednání, bude přednesen generálnímu tajemníkovi Rady Evropy. Tajemník Rady Evropy tyto návrhy předloží Výboru ministrů Rady Evropy, který rozhodne o dalším postupu.
Článek 9
1. Tuto úmluvu mohou podepsat členské státy Rady Evropy. Úmluva podléhá ratifikaci, přijetí či schválení. Listiny potvrzující ratifikaci, přijetí či schválení budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropy.
2. Tato úmluva vstupuje v platnost tři měsíce poté, co čtvrtá listina potvrzující ratifikaci, přijetí či schválení dané úmluvy bude předána k uložení za předpokladu, že alespoň dva ze států, které splnily tyto formální náležitosti, mají společnou hranici.
3. V případě signatářského státu, který ratifikuje, přijme či schválí tuto úmluvu následně, vstupuje úmluva v platnost tři měsíce poté, co byly listiny potvrzující ratifikaci, přijetí či schválení uloženy u generálního tajemníka Rady Evropy.
Článek 10
1. Jakmile tato úmluva vstoupí v platnost, může se Výbor ministrů Rady Evropy jednomyslně dohodnout a vyzvat kterýkoliv evropský stát, který není členem Rady Evropy, aby přistoupil k této úmluvě. Výslovný souhlas s touto výzvou musí projevit všechny členské státy, jež tuto úmluvu ratifikovaly.
2. Připojení k úmluvě se uskuteční uložením listiny stvrzující připojení se k této úmluvě u generálního tajemníka Rady Evropy, jež nabude platnosti do tří měsíců od data uložení.
Článek 11
1. Každá smluvní strana může, pokud jí to přísluší, od této úmluvy odstoupit prostřednictvím oznámení takového rozhodnutí generálnímu tajemníkovi Rady Evropy.
2. Odstoupení od úmluvy nabývá účinnosti šest měsíců po doručení rozhodnutí o odstoupení generálnímu tajemníkovi.
Článek 12
Generální tajemník Rady Evropy uvědomí členské státy Rady Evropy a všechny státy, které se připojily k dané úmluvě, o:
a) jakémkoliv dalším podpisu této úmluvy;
b) uložení jakékoliv listiny potvrzující ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístup k dané úmluvě;
c) jakémkoliv datu nabytí účinnosti dané úmluvy v souladu s článkem 9;
d) jakémkoliv prohlášení obdrženém v souladu s ustanovením článku 2 odst. 2 nebo článku 3 odst. 5;
e) jakémkoliv prohlášení obdrženém při plnění ustanovení článku 11 a o datu, kdy odstoupení od úmluvy nabývá účinnosti.
Na důkaz souhlasu s výše uvedeným textem jsme my, níže podepsaní, připojili své podpisy a zároveň prohlašujeme, že jsme plně odpovědni tak učinit.
Dáno v Madridu 21. května 1980 v jazyce anglickém a francouzském, přičemž obě jazykové verze jsou rovnoprávné, v jediném exempláři, který bude uložen v archivu Rady Evropy. Generální tajemník Rady Evropy předá ověřené kopie této úmluvy všem členským státům Rady Evropy a každému dalšímu státu, který se k dané úmluvě připojí.

PŘÍLOHA1)
Vzorové a rámcové dohody, stanovy a smlouvy o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady
Tento odstupňovaný systém vzorových dohod byl vytvořen rozlišením dvou hlavních kategorií definovaných podle úrovně, na níž se dohody uzavírají:
- vzorové mezistátní dohody o přeshraniční spolupráci na místní či regionální úrovni;
- rámcové dohody, smlouvy a stanovy, jež mohou poskytnout základ přeshraniční spolupráce mezi územními společenstvími nebo úřady.
Jak vyplývá z níže uvedeného přehledu, pouze dvě vzorové mezistátní smlouvy o podpoře přeshraniční spolupráce a regionálních přeshraničních vztazích spadají do výhradní kompetence států. Ostatní mezistátní dohody, jejichž vzory byly zařazeny do druhé kategorie, pouze stanovují právní rámec pro uzavření dohod nebo smluv mezi územními úřady nebo společenstvími.
1. VZOROVÉ MEZISTÁTNÍ DOHODY
Obecná ustanovení vzorových dohod
1.1 Vzorová mezistátní dohoda o podpoře přeshraniční spolupráce
1.2 Vzorová mezistátní dohoda o regionálních přeshraničních konzultacích
1.3 Vzorová mezistátní dohoda o místních přeshraničních konzultacích
1.4 Vzorová mezistátní dohoda o smluvním zabezpečení přeshraniční spolupráce mezi územními společenstvími nebo úřady
1.5 Vzorová mezistátní dohoda o orgánech přeshraniční spolupráce mezi místními úřady
1.6 Vzorová dohoda o hospodářské a sociální spolupráci mezi regiony nebo obcemi
1.7 Vzorová dohoda o mezivládní spolupráci v oblasti územního plánování
1.8 Vzorová dohoda o přeshraniční spolupráci mezi regiony nebo obcemi v oblasti územního plánování
1.9 Vzorová dohoda o vytvoření a řízení přeshraničních přírodních parků
1.10 Vzorová dohoda o vytvoření a řízení přeshraničních parků na venkově
1.11 Vzorová mezistátní dohoda o přeshraniční spolupráci v otázkách týkajících se celoživotního vzdělávání, informací, zaměstnanosti a pracovních podmínek
1.12 Vzorová mezistátní dohoda o podpoře přeshraniční nebo nadnárodní spolupráce mezi školami
1.13 Vzorová dohoda o přeshraniční nebo meziúzemní spolupráci v oblasti využívání půdy podél přeshraničních řek
1.14 Vzorová mezistátní dohoda (bilaterální nebo multilaterální) o přeshraniční spolupráci uskupení, která nejsou právnickými osobami
2. RÁMCOVÉ DOHODY, STANOVY A SMLOUVY MEZI MÍSTNÍMI ÚŘADY
2.1 Rámcová dohoda mezi místními úřady o ustanovení konzultační skupiny
2.2 Rámcová dohoda o koordinaci při správě přeshraničních místních veřejných záležitostí
2.3 Rámcová dohoda o ustavení soukromoprávních přeshraničních sdružení
2.4 Rámcová dohoda o dodávkách či poskytování služeb mezi místními úřady příhraničních oblastí (soukromoprávní typ)
2.5 Rámcová dohoda o dodávkách či poskytování služeb mezi místními úřady příhraničních oblastí (veřejnoprávní typ)
2.6 Rámcová dohoda mezi místními úřady o institucionálním zabezpečení zajišťujícím přeshraniční spolupráci
2.7 Vzorová dohoda o hospodářské a sociální spolupráci mezi regiony nebo mezi obcemi
2.8 Vzorová dohoda o spolupráci v oblasti územního plánování mezi regiony
2.9 Vzorová dohoda o tvorbě a řízení přeshraničních parků
2.10 Vzorová dohoda o tvorbě a řízení přeshraničních parků - venkov
2.11 Vzorová dohoda mezi soukromoprávními asociacemi o tvorbě a řízení přeshraničních parků
2.12 Vzorová dohoda mezi místními a regionálními orgány o rozvoji přeshraniční spolupráce v civilní ochraně a vzájemné pomoci v případě neštěstí v příhraničních oblastech
2.13 Vzorová dohoda o nadnárodní spolupráci mezi školami a obcemi
2.14 Vzorová dohoda o zavedení přeshraničního školního kurikula
2.15 Vzorová dohoda o přeshraniční nebo regionální spolupráci v oblasti využití půdy podél přeshraničních řek
2.16 Vzorová dohoda o přeshraniční spolupráci, na jejímž základě jsou vypracovány stanovy sdružení pro přeshraniční spolupráci, které má právní subjektivitu
1. VZOROVÉ MEZISTÁTNÍ DOHODY
Úvodní poznámka: Cílem systému vzorových mezistátních dohod je zejména přesně definovat kontext, formy a rámec, které státy upřednostňují při činnosti regionálních úřadů, a zároveň vyloučit právní nejasnosti, jež by mohly způsobit potíže (definice použitelného práva, právních orgánů, možnostech odvolání atd.).
Dále, uzavření mezistátních dohod mezi příslušnými státy podporujícími přeshraniční spolupráci mezi místními úřady bude nepochybně výhodné z následujících hledisek:
– oficiální uznání právoplatnosti takových postupů spolupráce a podnět pro místní úřady tyto postupy využívat;
– cíle a podmínky pro zákroky ze strany dozorčích a kontrolních orgánů;
– výměna informací mezi státy;
– spojení, jež lze zavést mezi takovými formami spolupráce a dalšími postupy pro dohodnuté jednání v příhraničních oblastech;
– změny právních úprav nebo jejich výkladů, jež by bránily přeshraniční spolupráci atd.
Soustava výše uvedených vzorových dohod nabízí možnost výběru z několika variant a umožňuje vládám, aby zařadily přeshraniční spolupráci do libovolného kontextu, jež bude v co největší míře vyhovovat jejich potřebám při využívání mezistátní dohody jako základu k podpoře přeshraniční spolupráce (1.1) a pro její doplnění některou z možností (vzorové dohody 1.2 až 1.5). Jednotlivé státy si mohou zvolit buď jednu možnost, několik z nich, nebo dokonce všechny, a to buď současně, nebo postupně v několika etapách. V případě dohod mezi státy, jejichž právní systém je obdobný, jako např. skandinávské země, není nutno měnit či upravovat zásady pro uzavírání dohod.
Obecná ustanovení vzorových dohod 1.1 až 1.14
Článek a
1. Pro účely této dohody termín „místní úřady“ znamená úřady samosprávy nebo veřejné správy či organizační jednotky, jež plní úkoly místního charakteru v rámci vnitrostátního právního řádu daného státu.
2. Pro účely této dohody termín „regionální úřady“ znamená úřady veřejné správy, samosprávy či organizační jednotky, které vykonávají regionální funkce a úkoly v rámci vnitrostáního právního řádu daného státu.1)
Článek b
Tato dohoda ponechává nedotčeny rozličné stávající formy přeshraniční spolupráce mezi smluvními státy, zejména ty, které jsou založeny na mezinárodních dohodách.
Článek c
Smluvní strany budou informovat regionální a místní úřady o dostupných možnostech akcí a budou jim pomáhat při jejich využívání.
Článek d
„Vyšší úřady“ v textu této dohody znamenají takové kontrolní orgány, které budou určeny každou smluvní stranou.
Článek e
Rozsah a povaha pravomocí místních úřadů, jež jsou určeny vnitrostátními zákony jednotlivých smluvních států, nesmějí být touto dohodou žádným způsobem měněny.
Článek f
Každý stát může kdykoliv specifikovat oblasti svého území, cíle a formy spolupráce, na něž se nebudou vztahovat ustanovení této dohody.
Nicméně toto určení nesmí omezovat pravomoci, jež byly získány na základě již existující spolupráce.
Článek g
Smluvní strany jsou povinny informovat generálního tajemníka Rady Evropy o činnosti komisí, výborů a dalších orgánů, jež byly zmocněny plnit úkoly vyplývající z této dohody.
Článek h
Smluvní strany mohou provádět menší změny v této dohodě na základě získaných zkušeností pouhou výměnou nót.
Článek i
1. Každá smluvní strana se zavazuje informovat druhou smluvní stranu o završení postupů, které vyžadují jejich vnitrostátní právní předpisy při naplňování této dohody. Tyto postupy vstupují v platnost dnem jejich oznámení druhé straně.
2. Tato dohoda se uzavírá na dobu pěti let od okamžiku jejího vstoupení v platnost. Pokud není dohoda písemně vypovězena s šestiměsíční výpovědní lhůtou před vypršením její platnosti, automaticky se obnovuje na následující pětileté období za stejných podmínek.
3. Smluvní strana, která vypovídá danou dohodu, může určit, že se výpověď týká pouze jednotlivých ustanovení dohody, zeměpisných regionů či oborů činnosti. V tomto případě zůstane zbývající část dohody v platnosti, pokud není její platnost ukončena druhou smluvní stranou nebo dalšími smluvními stranami v průběhu čtyř měsíců od obdržení písemného prohlášení od první smluvní strany o částečné výpovědi dohody.
4. Smluvní strany mohou kdykoliv pozastavit platnost uvedené dohody na dobu určitou. Analogicky se mohou dohodnout a pozastavit nebo zrušit činnost některé z komisí.
1.1 Vzorová mezistátní dohoda o podpoře přeshraniční spolupráce
Úvodní poznámka: Toto je vzorová mezistátní dohoda obsahující obecná základní ustanovení, jež může být uzavřena samostatně, nebo ve spojení s další nebo dalšími vzorovými mezistátními dohodami, jež jsou uvedeny níže.
Vlády ...................................................................................................................
a ..........................................................................................................................,
jsouce si vědomy výhod přeshraniční spolupráce definované v Evropské rámcové úmluvě o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady, se dohodly na následujícím:
Článek 1
Smluvní strany se zavazují vyhledávat a podporovat způsoby přeshraniční spolupráce na regionální a místní úrovni.
Termín přeshraniční spolupráce znamená veškerá dohodnutá opatření administrativní, technické, ekonomické, sociální či kulturní spolupráce k upevnění a rozšíření sousedské spolupráce mezi regiony na obou stranách státních hranic příslušných států, jakož i uzavírání odpovídajících dohod za účelem řešení problémů, které mohou v dané oblasti vzniknout.
Tato opatření by měla být, mimo jiné, zaměřena na zdokonalování podmínek pro rozvoj regionů a měst, ochranu přírodních zdrojů, vzájemnou pomoc v případech katastrof či živelních pohrom a zdokonalování veřejných služeb.
Článek 2
Na základě společných konzultací se budou smluvní strany snažit zajistit regionálním úřadům v jejich jurisdikci zdroje potřebné k navázání spolupráce.
Článek 3
Smluvní strany se zavazují podporovat jakákoliv opatření místních úřadů, jež budou směřovat k navázání a rozvoji přeshraniční spolupráce.
Článek 4
Místní a regionální úřady zabývající se přeshraniční spoluprací v souladu se zněním této dohody mají nárok na stejnou podporu a ochranu jako v případě rozvoje spolupráce na vnitrostátní úrovni.
Příslušné úřady smluvní strany budou dohlížet na to, aby se vytvářely rozpočty, které budou v dostatečné míře pokrývat nároky na běžné výdaje orgánů odpovědných za podporu přeshraniční spolupráce v souladu s touto dohodou.
Článek 5
Každá smluvní strana pověří orgány, komise nebo instituce, které bude jmenovat, k přezkoumávání platné národní legislativy a předpisů z hlediska navržení změn těch ustanovení, jež by mohla bránit rozvoji místní přeshraniční spolupráce. Tyto instituce věnují zvláštní pozornost zlepšování daňových a celních předpisů, pravidlům v oblasti deviz a převodu kapitálu, jakož i postupům řídícím zásahy ze strany vyšších úřadů, obzvláště z hlediska kontroly a dohledu nad těmito institucemi.
Před přijetím kroků uvedených v předchozím odstavci budou smluvní strany tyto otázky v případě potřeby navzájem konzultovat a sdělí si všechny závažné informace.
Článek 6
Smluvní strany se budou snažit vyřešit arbitrážní cestou nebo jiným způsobem sporné otázky lokálního charakteru, jejichž vyřešení je nezbytné pro úspěšné zahájení a průběh projektů přeshraniční spolupráce.
1.2 Vzorová mezistátní dohoda o regionálních přeshraničních konzultacích
Úvodní poznámka: Tuto dohodu lze uzavřít buď samostatně, nebo ve spojení s další nebo dalšími vzorovými mezistátními dohodami (texty 1.1 až 1.5).
Článek 1
S cílem podporovat přeshraniční konzultace mezi regiony, které jsou definovány v příloze k tomuto textu, zřídí smluvní strany společné komise (dále jen „komise“) a v případě potřeby také jeden nebo více regionálních výborů (dále jen „výbory“), které se budou zabývat otázkami přeshraničních konzultací.
Článek 2
1. V komisi a výborech budou zastoupeni členové všech smluvních stran.
2. Komise budou mít maximálně 8 členů, z nichž alespoň 3 budou představitelé regionálních úřadů. Předseda delegace výborů nebo jejich zástupci se budou účastnit práce komise s hlasem poradním.1)
3. Výbory se budou skládat z ... delegací, každá z nich bude složena z ... členů a budou vytvořeny z podnětu komise po dohodě s regionálními a místními úřady z příhraničních oblastí, které spadají do působnosti dané dohody. Delegace do výborů se budou skládat z představitelů zmíněných regionálních či místních úřadů. Jeden zástupce bude jmenován ústředními úřady a bude vybrán, pokud to bude považováno za vhodné, z orgánů zastupujících ústřední úřady v příhraničních oblastech, za než jsou výbory zodpovědné.
4. Komise se bude scházet alespoň jednou ročně. Výbory se budou scházet podle potřeby, minimálně dvakrát ročně.
5. Komise a výbory si vypracují své jednací řády.
Článek 3
Každá smluvní strana ponese náklady své delegace na účast v komisi.
Náklady delegací do výborů budou hrazeny orgány, které tyto delegace jmenují.
Článek 4
K zajištění koordinace a kontinuity práce komise a výborů zřídí smluvní strany, pokud to bude nutné, sekretariát, jehož složení, hlavní sídlo, způsob práce a financování bude stanoveno na základě ujednání ad hoc mezi komisí a výborem podle návrhu komise. Pokud se smluvní strany nedohodnou, může sekretariát sestavit samotná komise.
Článek 5
Příhraniční oblasti, jichž se tato dohoda týká, budou uvedeny v příloze k této dohodě. Její obsah lze doplnit pouhou výměnou nót mezi smluvními stranami.
Článek 6
1. Otázky, o nichž se bude jednat v rámci přeshraničních konzultací, spadají do následujících oblastí:1)
- rozvoj měst a regionů;
- doprava a komunikace (veřejná doprava, silnice a dálnice, společná letiště, vodní cesty, mořské přístavy atd.);
- energetika (elektrárny, zásobování plynem, elektřinou a vodou);
- ochrana přírody (oblasti vyžadující ochranu, rekreační oblasti, přírodní parky atd.);
- ochrana vodních zdrojů (kontrola znečištění, čističky odpadních vod atd.);
- ochrana ovzduší (znečištění ovzduší, snížení úrovně hluku, bezhlukové zóny atd.);
- vzdělávání, výchova a výzkum;
- veřejné zdravotnictví (např. využití lékařských zařízení v jedné oblasti obyvateli druhých oblastí);
- kultura, volný čas a sport (divadla, koncerty, sportovní střediska, rekreační zařízení a tábory, mládežnická zařízení apod.);
- vzájemná pomoc při odstraňování následků katastrof (požáry, povodně, epidemie, letecké havárie, zemětřesení, neštěstí v horách apod.);
- cestovní ruch (společné projekty podporující cestovní ruch);
- problematika pracujících v příhraničních oblastech (doprava, ubytování, sociální jistoty, daňové otázky, zaměstnanost, nezaměstnanost apod.);
- ekonomické projekty (nové průmyslové podniky atd.);
- další projekty (spalovna odpadků, kanalizace apod.);
- zlepšení zemědělské struktury;
- sociální infrastruktura.
2. Smluvní strany se mohou dohodnout a doplnit uvedený seznam na základě pouhé výměny nót.
Článek 7
1. Pokud není stanoveno jinak, komise zodpovídá za řešení všeobecných a zásadních otázek, jako je např. sestavování programů výborů, koordinace a styk s ústředními orgány správy a se společnými komisemi, jež byly vytvořeny před nabytím účinnosti dané dohody.
2. Především bude komise zodpovídat za předávání svých vlastních doporučení – tam, kde je to vhodné – příslušné vládě, jakož i doporučení výborů a dalších projektů k uzavírání mezinárodních dohod.
3. Ve své práci při zkoumání jednotlivých otázek může komise využívat služeb různých odborníků.
Článek 8
1. Základním úkolem výborů bude zkoumat problematiku oblastí uvedených ve článku 6 a v souladu se svými závěry předkládat návrhy a doporučení. Podněty mohou výbory dostávat od komise, od ústředních, regionálních a místních úřadů příslušné smluvní strany, institucí, sdružení či dalších veřejných nebo soukromých orgánů. Výbory se také mohou zabývat řešením otázek na základě vlastní iniciativy.
2. Za účelem zkoumání daných otázek mohou výbory vytvářet pracovní skupiny. Mohou také využívat služeb odborníků a vyžadovat právní posudky nebo technické zprávy. Na základě co možná nejkomplexnějších konzultací se výbory budou snažit dosáhnout výsledků v souladu se zájmy obyvatelstva dané oblasti.
Článek 9
1. Výbory se zavazují informovat komisi o podnětech, které jim byly předány, a o výsledcích, jichž výbory dosáhly.
2. Pokud závěry, k nimž dospěl výbor, vyžadují rozhodnutí komise nebo vlády dané smluvní strany, předloží výbory komisi patřičné doporučení v tomto smyslu.
Článek 10
1. Komise i výbory jsou zmocněny řešit otázky společného zájmu, které jim jsou předkládány na základě souhlasného rozhodnutí svých členů, za předpokladu, že členové komise a výborů mají pravomoci vyplývající z legislativy daného státu.
2. Komise a výbory se budou vzájemně informovat o přijatých rozhodnutích.
Článek 11
1. Členové delegovaní do komise či výborů se budou vzájemně informovat o opatřeních zodpovědných úřadů přijatých na základě doporučení komise a výborů a o návrzích přijatých v souladu s články 7.2 a 9.2.
2. Komise a výbory zváží další postupy v souvislosti s opatřeními přijatými zodpovědnými úřady, jak je uvedeno v odstavci 1.
1.3 Vzorová mezistátní dohoda o místních přeshraničních konzultacích
Úvodní poznámka: Tuto dohodu lze uzavřít buď samostatně, nebo ve spojení s další nebo dalšími vzorovými mezistátními dohodami (texty 1.1 až 1.5).
Článek 1
K zajištění lepší informovanosti a rozvoje konzultací mezi místními úřady na obou stranách hranic smluvní strany vyzývají tyto úřady, aby společně prozkoumaly otázky společného zájmu na zasedáních konzultačních výborů.
Článek 2
Organizační řád těchto výborů dohodnou členové výborů. Vyšší úřady budou seznámeny s postupy zvolenými výbory či průběžně o nich informovány.
Konzultační výbory musí být obeznámeny s prací regionálních přeshraničních konzultačních komisí za podmínek stanovených komisemi, pokud byly takové komise v daných regionech ustaveny. Podobně budou tyto komise napomáhat konzultačním výborům v jejich činnosti.
Konzultační výbory mohou též působit jako poradní sbory v souvislosti s plněním speciálních mezistátních dohod, jež budou uzavřeny v rámci přeshraniční spolupráce.
Článek 3
Úkolem konzultačních výborů je organizovat výměnu informací a konzultace na obou stranách hranic, studovat otázky společného zájmu a určovat společné cíle.
Jejich činnost se bude řídit ohledy na povinnosti jejich členů a nebude možné přesouvat jejich pravomoci na třetí osoby.
Ovšem v rámci dohod o spolupráci mohou členové těchto výborů stanovit, která opatření či omezení mají řídit jejich příslušnou činnost či které předběžné konzultační postupy chtějí dodržovat.
Článek 4 (alternativní)
V rámci platné legislativy mohou příslušné místní úřady zakládat sdružení, jež budou vytvářet právní rámec pro tuto spolupráci, a tím usnadní činnost konzultačních výborů.
Tato sdružení se zřizují v souladu s občanským či obchodním zákoníkem platným v jednom ze států smluvních stran. Pokud tato situace nastane, neměla by být k uplatnění zvoleného právního systému věnována pozornost podmínkám, formálním náležitostem a zvláštnímu zmocnění týkajícímu se státní příslušnosti členů sdružení.
Informace poskytované vyšším úřadům v souladu se zněním článku 2 budou obsahovat také veškeré informace o činnosti sdružení, uvedeného v tomto článku.
1.4 Vzorová mezistátní dohoda o smluvní přeshraniční spolupráci mezi místními úřady
Úvodní poznámka: Tuto dohodu lze uzavřít buď samostatně, nebo ve spojení s další nebo dalšími vzorovými mezistátními dohodami (texty 1.1 až 1.5).
Článek 1
Přeshraniční spolupráce mezi místními úřady bude, mimo jiné, probíhat na základě administrativních, hospodářských a technických smluv.
Článek 2
Dohody o přeshraniční spolupráci uzavírají místní úřady na základě pravomocí, které jim náleží v souladu s platnými právními předpisy toho kterého státu.
Tyto dohody se, mimo jiné, týkají zajištění a poskytování služeb, společných akcí, zakládání sdružení na základě občanskoprávních nebo obchodněprávních předpisů jedné ze zúčastněných smluvních stran nebo na základě členství v daném sdružení.1)
Článek 3
Smluvní strany určí, které právo se bude pro tyto dohody používat, a to odkazem na smluvní právo (jak veřejné, tak soukromé) jednoho ze smluvních států této dohody.
Bude-li to nezbytné, určí smluvní strany taktéž odchylky ustanovení daného práva, které nebudou v dané dohodě závazné.
Pokud nebude v dohodě stanoveno jinak, za závazné je považováno právo té smluvní strany, jejíž místní úřady budou zodpovědné za poskytování základních služeb, nebo té strany, jejíž místní úřady budou finančně zainteresovány v nejvyšší míře.
Za žádných okolností nejsou osobám podléhajícím místním úřadům smluvních stran dané dohody odebrána práva podávat žalobu a dožadovat se náhrady od uvedeného místního úřadu, na niž by dané osoby měly nárok v případě, že by uvedený místní úřad dodržoval svou povinnost a zajistil by daným osobám finanční prostředky či žádané služby. Místní úřady, proti nimž je vedeno soudní řízení nebo na nichž je požadována náhrada, jsou oprávněny zahájit řízení proti těm místním úřadům, jež na sebe vzaly zodpovědnost zajistit finanční prostředky nebo služby.
Článek 4
Návrhy na uzavření či novelizaci smluv podléhají současně v každém státě platným předpisům upravujícím zásahy ze strany vyšších úřadů. Nicméně není vyžadováno schválení smlouvy ze strany vyšších úřadů. Jakékoliv rozhodnutí přijaté vyšším úřadem, jež by mohlo zabránit uzavření smlouvy o přeshraniční spolupráci nebo její aplikaci, nebo mělo za následek zrušení této smlouvy, bude vyžadovat předchozího jednání s odpovídajícími vyššími úřady ostatních příslušných států.
Článek 5
V případě sporu bude příslušný soudní orgán určen podle použitelného práva. Ovšem smlouvy o přeshraniční spolupráci mohou obsahovat i klausuli o arbitráži. Bez ohledu na takovou klausuli si uživatelé a třetí osoby zachovávají stávající právní prostředky vůči místním úřadům státu, do něhož patří. Je na těchto úřadech, aby hledaly cesty k nápravě ve vztahu ke druhé smluvní straně, jež porušila své závazky.
Vyšší úřady jsou povinny přijmout veškerá opatření, jež spadají do jejich pravomoci, aby zajistily okamžitý výkon právního rozhodnutí bez ohledu na příslušnost soudu, který toto rozhodnutí vydal.
Článek 6
Smlouvy uzavřené v souladu s touto dohodou zůstávají v platnosti i po jejím vypovězení. Ovšem v případě vypovězení současné dohody musí tyto smlouvy obsahovat i klausuli opravňující smluvní strany ukončit platnost takových smluv s pětiletou výpovědní lhůtou. Smluvní státy mají právo zasadit se o použití této klausule v praxi.
1.5 Vzorová mezistátní dohoda o orgánech přeshraniční spolupráce mezi místními úřady
Úvodní poznámka: Tuto dohodu lze uzavřít buď samostatně, nebo ve spojení s další nebo dalšími vzorovými mezistátními dohodami (texty 1.1 až 1.5).
Článek 1
Za podmínek stanovených zákony v jednotlivých státech pro účast ve sdruženích či spolcích se mohou místní úřady a další orgány veřejného práva účastnit činnosti sdružení nebo spolků ustavených místními úřady na území druhého státu za předpokladu dodržování právních norem tohoto státu.
Článek 2
V rámci pravomocí svých členů jsou sdružení či spolky uvedené v článku 1 oprávněny vykonávat činnost vyplývající z jejich zákonného účelu na území obou dotčených smluvních stran. Přitom jsou povinny dodržovat zásady stanovené pro činnost těchto organizací na území daného státu, není-li pro jejich činnost stanovena výjimka.
Článek 3
1. Při zakládání sdružení či spolku podléhají stanovy těchto organizací nebo jejich změny schválení ze strany vyšších úřadů všech místních úřadů, které tyto organizace zakládají. Stejná zásada platí i v případě žádosti o přijetí již existujícího sdružení nebo spolku.
2. Veřejnost v daných oblastech je informována o takových instrumentech a jejich schválení v souladu s běžnými opatřeními v oblasti zveřejňování. Totéž platí o jakýchkoli změnách v oficiálním hlavním sídle těchto organizací a jakýchkoliv rozhodnutích týkajících se představitelů těchto organizací, kteří jsou oprávněni vystupovat jejich jménem.
3. Výše zmíněné stanovy budou sepsány v úředním jazyce používaném v každém státě, v němž jsou platné. Každá verze tohoto dokumentu je autentická.
Článek 4
1. Stanovy sdružení či spolku určují právní rámec působnosti dané organizace. Obsahují náležitosti v souladu s platnou legislativou, podle článku 1. V každém případě musí obsahovat jména členů, jméno organizace a její hlavní sídlo. Dále musí stanovovat cíle sdružení či spolku, a vyžaduje-li to legislativa, funkce jejich zařízení a jejich umístění. Zde jsou určeny i způsoby jmenování řídících a výkonných orgánů, rozsah povinností členů a jejich podíl na společných nákladech činnosti. V řídících orgánech musí být alespoň jeden představitel členského místního orgánu každého zúčastněného státu. Stanovy dále musí určit složení a jednací řád valného shromáždění, formy zápisů ze schůzí, způsoby rozpuštění a likvidace sdružení, rozpočtová pravidla a zásady účetnictví.
2. Stanovy také musí obsahovat článek určující možnost vystoupení jednotlivých členů ze sdružení na základě výpovědi, se stanovenou výpovědní lhůtou, poté, co tito členové vyrovnají své dluhy vůči sdružení nebo zaplatí sdružení náhradu na vynaložené investice, což bude stanoveno na základě expertního posudku, nebo náklady, které sdružení vynaložilo na daného člena nebo jeho jménem. Stanovy též musí určit zásady pro vyškrtnutí nebo vyloučení člena sdružení za nedodržení jeho závazků.
Článek 5
Smluvní strany se zavazují udělit sdružením či spolkům oprávnění nezbytné k plnění jejich cílů v rámci jejich území podle požadavků veřejného života a bezpečnosti daného státu.
Článek 6
Pokud v některém státě v souladu s platnou legislativou nemohou sdružení či spolky na území tohoto státu vykonávat jisté pravomoci, práva či využívat výhod nezbytných pro plnění stanovených úkolů v zájmu členských místních úřadů daného státu, mají místní úřady daného státu právo a povinnosti jednat jménem a v zájmu daných sdružení či spolků za účelem výkonu nebo zajištění těchto pravomocí, práv či výhod.
Článek 7
1. Dohled a kontrolu nad sdruženími či spolky vykonávají, v souladu s platnou legislativou daného státu, zodpovědné úřady státu, v němž mají tyto organizace své hlavní sídlo. Tyto úřady též zajistí, aby byly zabezpečeny zájmy místních úřadů jiných států.
2. Zodpovědné úřady druhé smluvní strany mají právo být informovány o činnosti a rozhodnutích sdružení či spolků a o činnostech provedených v rámci dohledu a kontroly. Na požádání musí obdržet zvláště texty přijatých usnesení a zápisů ze schůzí orgánů sdružení či spolků, roční účetní uzávěrky a návrh rozpočtu, pokud takové dokumenty existují a pokud legislativa daného státu vyžaduje, aby tyto dokumenty byly předány úřadům zodpovědným za dohled a kontrolu. Uvedené zodpovědné úřady druhé smluvní strany mohou jednat přímo s řídícími orgány sdružení či spolků nebo s jejich dozorčími či kontrolními úřady, předkládat jim své poznatky a vyžadovat od nich, aby se mohly přímo účastnit konzultací o jednotlivých bodech a jednotlivých otázkách.
3. Zodpovědné úřady druhého státu jsou oprávněny oznámit sdružení nebo spolku, že nesouhlasí s tím, aby se určité úřady, které spadají pod jurisdikci daného sdružení nebo spolku, nadále podílely na činnosti uvedených organizací. Pokud toto oznámení bude dostatečně odůvodněné, bude pokládáno za důvod k vyloučení uvedeného úřadu z řad sdružení nebo spolků, a toto právo bude uvedeno ve stanovách. Úřady uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku mají nárok vyslat svého zástupce do řídících orgánů sdružení či spolků. Tento zástupce je oprávněn účastnit se všech schůzí a zasedání tohoto orgánu a dostávat jeho agendu a zápisy jednání.
Článek 8
Za hmotné prostředky a služby, jež mají být sdružením či spolkům svěřeny v souladu se stanovami na území jejich členů, jsou plně zodpovědna sdružení či spolky, přímé zodpovědnosti jsou zbaveni jednotliví členové uvedených organizací. Sdružení či spolky jsou zodpovědny vůči uživatelům a třetím osobám. Třetí osoby ve vztahu k místním úřadům, pro něž a jejichž jménem se uvedené služby a hmotné prostředky poskytují, mají právo podat žalobu a dožadovat se náhrady od uvedeného místního úřadu, na niž by daná osoba měla nárok v případě, že by uvedený místní úřad dodržoval svou povinnost a zajistil by dané osobě příslušné prostředky a služby. Úřady, proti nimž je vedeno soudní řízení nebo na nichž je požadována náhrada, jsou oprávněny zahájit proti sdružení řízení.
Článek 9
1. Pokud nebude možno spory vyřešit smírně, budou spory mezi sdružením a jeho členy nebo spory mezi několika členy týkající se chodu daného sdružení předány správním a soudním úřadům toho státu, na jehož území je hlavní sídlo sdružení nebo spolku.
2. Všechny ostatní spory, s výjimkou případů uvedených v odstavci 1, mohou být předány správním a soudním úřadům v souladu s obecnými pravidly platnými na území jednotlivých smluvních stran, pokud se smluvní strany nerozhodnou předat dané případy soudu, který samy určí.
3. Smluvní strany přijmou nezbytná opatření k tomu, aby na svém území zajistily výkon rozhodnutí a rozsudků vztahujících se k výše uvedeným ustanovením.
Článek 10
Sdružení či spolky zřízené na základě této dohody zůstanou v platnosti i po zrušení dané dohody, bez závaznosti k ustanovení článku 7 odst. 3.
1.6 Vzorová smlouva o hospodářské a sociální spolupráci mezi regiony a/nebo mezi obcemi
(Alternativa 1)
Mezistátní dohoda
Vlády ..........................................................................................................................
a .................................................................................................................................
(Alternativa A)
– které si přejí prosazovat hospodářskou a sociální spolupráci v zájmu rozvoje svých pohraničních regionů, se dohodly na následujícím:
(Alternativa B)
– které si přejí prosazovat hospodářskou a sociální spolupráci mezi regiony................ a ................... v zájmu rozvoje obou těchto regionů, se dohodly na následujícím:
(Alternativa 2)
Dohoda mezi regiony a/nebo mezi obcemi
Regionální/místní orgány ve ..................................................................................
a v ..........................................................................................................................
Stát .........................................................................................................................
a stát .......................................................................................................................
– které si přejí prosazovat meziregionální spolupráci, napomáhat k ní a vytvářet příležitosti pro zdokonalení přeshraničních hospodářských vztahů;
– které si přejí posílit sociálně-ekonomickou strukturu příslušných regionů, zlepšit stav zaměstnanosti a příjmů;
– které věří, že vnitřní hodnoty a potenciál regionu lze využít k posílení jeho ekonomických a sociálních výhod ku prospěchu obou stran,
se dohodly na následujícím:
Článek 1
Strany se dohodly na jmenování společné meziregionální komise pro hospodářskou a/nebo sociální spolupráci.
Článek 2
Tato komise má dispozice k tomu, aby
(Alternativa 1)
využívala možností jak realizovat společné projekty, navrhovala program společných akcí v oblasti regionálního rozvoje a definovala detailní postup, jak program realizovat.
(Alternativa 2)
zvážila následující projekt.1)
...................................................................................................................................................................................................
....................................................................................................................................................................................................
a vypracovala detailní postup pro jeho realizaci.
Článek 3
Komisi bude tvořit ....... míst, které si smluvní strany rozdělí rovnoměrně mezi sebe. Každá ze stran rozhodne o vyváženém rozložení míst určených pro svoji delegaci a v souladu se svými národními zákony rozdělí místa mezi zástupce jednotlivých územních orgánů, na které se tato dohoda vztahuje (vlády, kantony, Lander, regiony a/nebo místní územní orgány).
V souladu s podmínkami bude komise vytvořena následujícím způsobem:
Strana A: /ze strany ......./
/.....členů určených národními orgány/
......členů určených regionálními orgány
/.....členů určených místními orgány/;
Strana B: /ze strany......./
/.....členů určených národními orgány/
......členů určených regionálními orgány
/.....členů určených místními orgány/.
Článek 4
Komise se bude scházet tak často, jak bude třeba, nejméně však ....... ročně.
Obě strany se budou střídat na místě předsedy (po ...... letech).
Komise může kooptovat experty.
Komise musí přijmout vlastní jednací řád a pravidla řízení práce a financování sekretariátu.
Článek 5
Každá ze stran ponese výlohy své vlastní delegace.
Článek 6
Tato smlouva se uzavírá:
– na dobu trvání projektu uvedeného v článku 2, alternativy 2;
– na dobu ... let od okamžiku, kdy vstoupí v platnost. Poté bude automaticky obnovena na další ... leté období, pokud ji některá ze stran jeden rok před koncem lhůty nevypoví.1)
Článek 7
Každá ze stran oznámí druhé straně, že byly dokončeny procedury, které jsou podle jejích národních zákonů2) povinné před realizací dohody. Ta vstoupí v platnost k datu posledního oznámení.3)
Vyhotoveno v................................................... dne..........................................roku.........., v...........................kopiích
a v těchto jazycích.................................................................., všechny texty jsou stejně autentické.
1.7 Vzorová dohoda o mezivládní spolupráci v oblasti územního plánování
/vytvoření mezivládní komise pro přeshraniční územní plánování/
Mezistátní dohoda
Vláda.....................................................................................................................................................................................
a vláda........................................................................................................................
– v souvislosti s Evropskou rámcovou úmluvou o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady (1980);
– v souvislosti s Evropskou chartou regionálního/územního plánování (1983);
– a s přáním prosazovat a usnadnit spolupráci v územním plánování v oblastech, které se dotýkají společné hranice,
se dohodly na následujícím:
Článek 1
Bude jmenována společná komise pro územní plánování (nadále označovaná jako „komise“)
Článek 2
(V článku 2 platí, že určujícími faktory při výběru nejvhodnějších kandidátů pro členství v komisi jsou předpokládané rozvojové projekty a přesné cíle komise)
Komise bude sestávat z ........... členů:
– .............. členů za ....................... stranu a
– .............. členů za ....................... stranu;
V souladu s podmínkami bude komise vytvořena následujícím způsobem:
Strana A: /ze strany .................................../
/ ........ členů určených národními orgány/
......... členů určených regionálními orgány
/ ....... členů určených místními orgány/;
Strana B: /ze strany ................................./
/ ........... členů určených národními orgány/
............. členů určených regionálními orgány
/ ........... členů určených místními orgány/.
Článek 3
V rámci aktivit územního plánování, ke kterým se smluvní strany zavázaly, je komise odpovědná za zajištění spolupráce mezi hraničními regiony, kterých se tyto aktivity týkají, za koordinaci cílů, které si regiony v dané oblasti stanovily, a za rozvoj domluvených akcí, při kterých budou využity všechny vhodné prostředky, které stávající legislativa a pravidla povolují.
Za tím účelem bude komise:
- činit návrhy a doporučení týkající se územního plánování v příslušných regionech a předkládat je kompetentním orgánům;
- prosazovat koordinaci a harmonizaci následných postupů.
Článek 4
Komise může vytvořit výbor a/nebo pracovní skupiny, jejichž úkolem bude zabývat se konkrétními otázkami vztahujícími se k danému regionu nebo konkrétnímu problému.
Článek 5
Komise se bude scházet tak často, jak bude třeba, nejméně však ............. ročně.
Obě strany se budou střídat na místě předsedy (po ........... letech).
Komise může kooptovat experty.
Komise musí přijmout vlastní jednací řád a pravidla řízení práce a financování sekretariátu.
Článek 6
Každá ze stran ponese výlohy své vlastní delegace.
Článek 7
Tato smlouva se uzavírá na dobu ........ let od okamžiku, kdy vstoupí v platnost. Poté bude automaticky obnovena na další ..............leté období, pokud ji rok před vypršením lhůty jedna ze stran nevypoví.1)
Článek 8
Každá ze stran uvědomí druhou stranu o tom, že dokončila procedury, které požadují její národní zákony,2) aby byla možná realizace této dohody. Dohoda vstoupí v platnost k datu posledního oznámení.3)
Vyhotoveno v .................................................. dne ................................ roku.................... v .......................... kopiích
a v těchto jazycích ....................................................................., všechny texty jsou stejně autentické.
1.8 Vzorová dohoda o přeshraniční spolupráci mezi regiony nebo obcemi v oblasti územního plánování
(Alternativa 1)
Mezistátní dohoda
/Vlády ..............................................................................................................................
a ........................................................................................................................../,
které si přejí podporovat přeshraniční spolupráci v obasti územního plánování, se dohodly, že bude ustaven mechanismus této spolupráce mezi regionálními/místními orgány v..................................................................................................................................................................................
/regionálními/místními orgány v........................................................................................................................................
(Alternativa 2)
dohoda mezi regiony a/nebo mezi obcemi
regionální/místní orgány v.................................................................................................................................................
a v..........................................................................................................................................................................................
Státy......................................................................................................................................................................................
a............................................................................................................................................................................................
– v souvislosti s Evropskou rámcovou úmluvou o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady (1980);
– v souvislosti s Evropskou chartou regionálního/územního plánování (1983);
– a s přáním prosazovat a usnadnit spolupráci v územním plánování tam, kde se dotýká společné hranice,
– s přesvědčením, že je třeba propagovat spolupráci a harmonizaci nástrojů územního plánování ve svých regionech u společné hranice;
– a s ohledem na existující národní a regionální plány a programy územního plánování,
se dohodly na následujícím:
Článek 1
a) V rámci stávajících zákonů a pravidel se strany zavazují zavést a rozvíjet systém vzájemných konzultací, které budou předcházet stadiu přípravy plánů pro územní rozvoj, případně rozvoj regionu.
b) Budou se snažit koordinovat svoje cíle a vypracovat společnou politiku v oblasti územního plánování s ohledem na rozvoj svých příslušných území.
c) Strany se zavazují, že využijí všech postupů nutných k zavedení projektů, které koordinují kompetentní /národní/ /regionální/ /místní/ orgány.
(Alternativa 1)
Článek 2
Proto, aby mohl být naplněn obsah článku 1, založí strany společnou komisi /skupinu expertů/ územního plánování.
Článek 3
Komise /skupina expertů/ bude tvořena ........................... zástupci, .................... členy za stranu ................
a ....................... členy za stranu ...........................
V souladu s podmínkami smlouvy bude komise /skupina expertů/ sestavena následujícím způsobem:
Strana A: /ze strany ........................./
/ ....... členů určených národními orgány/
........ členů určených regionálními orgány
/ ....... členů určených místními orgány/;
Strana B: /ze strany ........................./
/ ....... členů určených národními orgány/
........ členů určených regionálními orgány
/ ....... členů určených místními orgány/.
Článek 4
Obsah práce komise /skupiny expertů/ bude vymezen následujícímí úkoly:
– organizovat a řídit výměnu informací o všech aspektech územního plánování ve sledovaném regionu;
– vypracovat program konzultací, které budou předcházet stadiu plánování;
– v rámci svojí kompetence harmonizovat plány územního rozvoje;
– společně se radit o koordinovaném zavádění plánů a projektů územního rozvoje.
Článek 5
Pro komisi bude pracovat stálý sekretariát.
Článek 6
Komise se bude scházet tak často, jak bude třeba, nejméně však ................ ročně.
Obě strany se budou střídat na místě předsedy (po .................... letech).
Komise může kooptovat experty.
Komise musí přijmout vlastní jednací řád a pravidla řízení práce a financování sekretariátu.
Článek 7
Každá ze stran ponese výlohy své vlastní delegace.
Článek 8
Tato smlouva se uzavírá na dobu ..... let od okamžiku, kdy vstoupí v platnost. Poté bude automaticky obnovena na další ....leté období, pokud ji jedna ze stran nevypoví rok před koncem původní lhůty.1)
Článek 9
Každá ze stran oznámí druhé straně, že dokončila procedury, které požadují její národní zákony,2) aby byla možná realizace této dohody. Dohoda vstoupí v platnost k datu posledního oznámení.3)
Vyhotoveno v ................................. dne ........... roku .........., v ..... kopiích a v těchto jazycích ....................................., všechny texty jsou stejně autentické.
(Alternativa 2)
Článek 2
Strany budou instruovat kompetentní orgány územního a regionálního plánování, aby použily veškeré nezbytné prostředky k zavedení článků 1a, b a c.
Článek 3
Kompetentní orgány obou stran uhradí veškeré výdaje vzniklé v souvislosti s článkem 2.
Článek 4
Tato smlouva se uzavírá na dobu .......... let od okamžiku, kdy vstoupí v platnost. Poté bude automaticky obnovena na další ......leté období, pokud ji jedna ze stran nevypoví rok před skončením původní lhůty.1)
Článek 5
Každá ze stran uvědomí druhou stranu o dokončení postupů, které požadují její národní zákony,2) aby byla možná realizace této dohody, která vstoupí v účinnost k níže uvedenému datu.3)
Vyhotoveno v ................................. dne ...........roku ........, v ..... kopiích a v těchto jazycích ......................................., všechny texty jsou stejně autentické.
1.9. Vzorová dohoda o vytvoření a řízení přeshraničních přírodních parků
Vlády ...............................................................................................................................
a ............................................................................................................................
/a/...........................................................................................................................
a/nebo kompetentní územní orgány v ...................................................................
a v .........................................................................................................................
– které si uvědomují nutnost společného úsilí za ochranu přírody, krajiny a životního prostředí a za vytváření přírodních celků, nezbytných pro kvalitní lidský život;
– které si přejí harmonizovat svá rozhodnutí ovlivňující řízení hodnotných oblastí, které přesahují přes jejich společnou hranici;
– které zamýšlejí chránit přírodní bohatství této oblasti a chrakter její krajiny a které chtějí veřejnosti nabídnout mimořádnou příležitost poučit se o přírodě a životním prostředí,
se dohodly na následujícím:
Článek 1
1. Strany se dohodly, že se tato oblast bude nazývat „.........................přeshraniční park“
2. Park tvoří:
na straně ........................., oblast, která se nachází ...............................................
na straně ........................., oblast, která se nachází ...............................................
na straně ........................., oblast, která se nachází ...............................................
3. Přesné hranice parku ukazuje mapa, která je přílohou této dohody a její nedílnou součástí.
Článek 2
1 Strany se zavazují, každá v souladu se svými zákony:
– udržovat a zlepšovat přirozenou krajinu a její specifický charakter;
– chránit a obohacovat její přírodní dědictví (faunu, floru, přirozené prostředí - habitat)
– činit nezbytné kroky k ochraně faktorů, které pravděpodobně působí na výše zmíněné ekologické a fyzické bohatství přeshraničního parku a životního prostředí;
– chránit a rozvíjet kulturní dědictví (ať už architektonické, archeologické, přírodní nebo historické);
– podporovat informace, vzdělávání a zařízení pro návštěvníky v rámci obecné politiky orientované na poznání hodnoty životního prostředí a interpretaci přírodního a kulturního dědictví;
– dohlížet a řídit ekonomické, sociální a kulturní aktivity v parku, které prohlubují výše stanovené cíle, aniž by měnily vlastní charakter místa.
2 Strany se zavazují, že budou s tímto cílem harmonizovat svoje metody řízení a koordinovat všechny projekty rozvoje a zlepšování oblasti. Použijí k tomu ucelený akční program, který v konečném důsledku povede ke společnému řízení parku na základě společného řídicího plánu. Strany budou podporovat výměnu informací a zkušeností.
Článek 3
1 Bude ustaven společný výbor.1) Výbor bude mít .......... členů. Ti budou zastupovat: (jak státní tak regionální orgány)
– ............................................. členů za ...................................
– ............................................. členů za ...................................
– /............................................. členů za .................................../
2 Společný výbor založí místní výbor, jehož členy budou zástupci příslušných států a příslušných regionálních a místních orgánů. Místní výbor bude pověřen realizací této dohody.
Zapojí se i zástupci uznávaných soukromých organizací ochránců přírody a organizací, které přispívají k ochraně krajiny a životního prostředí.
Místní výbor by měl společnému výboru alespoň jednou do roka předkládat zprávu o postupu, společně se všemi relevantními návrhy, které by se týkaly řízení a rozvoje parku.
3 Společný výbor může založit jakýkoliv další výbor nebo pracovní skupinu.
4 Obsah činnosti společného výboru bude následující:
– zajišťovat přeshraniční spolupráci prostřednictvím koordinované realizace cílů uvedených v článku 2 této dohody;
– zabývat se všemi dalšími otázkami, které souvisejí s řízením parku.
5 Společný výbor se bude scházet .........................krát ročně. Na tyto schůze může přizvat experty:
– přijímá svůj vlastní jednací řád;
– společnému výboru budou střídavě předsedat členové každé z národních delegací; jednací řád výboru stanoví funkční období předsedy výboru.
Článek 4
Každá ze stran ponese výlohy své vlastní delegace.
Článek 5
Tato dohoda se uzavírá na dobu ......... let od okamžiku, kdy vstoupí v platnost. Poté bude automaticky obnovena na další .........leté období, pokud ji jedna ze stran nevypoví rok před koncem původní lhůty.1)
Článek 6
Každá ze stran oznámí druhé straně, že dokončila procedury, které její národní zákony2) požadují před realizací této dohody. Dohoda vstoupí v platnost k datu pozdějšího oznámení.3)
Vyhotoveno v ................................ dne .................... roku ........................, v ..................... kopiích a v těchto jazycích .................................................................., všechny texty jsou stejně autentické.
1.10 Vzorová dohoda o vytvoření a řízení přeshraničních parků na venkově
Vlády ............................................................................................................ a/nebo
regionální správa v..................................................................................................................... a/nebo
místní správa v .....................................................................................................................
– které si uvědomují nutnost spolupráce při ochraně životního prostředí a rozvoji oblastí s mimořádnou krásou krajiny a hodnotou přírody, které jsou nezbytné pro kvalitní lidský život;
– které porozuměly potřebě místního obyvatelstva prohlubovat a dále rozvíjet ekonomické a sociálně-kulturní aktivity, které nepoškodí výše zmíněné hodnoty;
– které si přejí vytvořit a dále rozšířit zařízení pro poznávání přírody a pro rekreaci v přírodě, nabízené veřejnosti a obyvatelstvu v dané oblasti;
se dohodly na následujícím:
Článek 1
1 Strany se dohodly, že se tato oblast bude nazývat „.................................... přeshraniční park - venkov“
2 Park tvoří:
na straně ..............................., oblast, která se nachází ................................................................
na straně ..............................., oblast, která se nachází ................................................................
/na straně ..............................., oblast, která se nachází .............................................................../
3 Přesné hranice parku ukazuje mapa, která je přílohou této dohody a její nedílnou součástí.
Článek 2
1 Strany se zavazují, každá v souladu se svými zákony:
- udržovat a zlepšovat přirozenou krajinu a její specifický charakter;
- chránit a obohacovat její přírodní dědictví (faunu, floru, přirozené prostředí - habitat);
- chránit a rozvíjet kulturní dědictví (ať už architektonické, archeologické, přírodní nebo historické);
- pomáhat při výchově osob k lepšímu doceňování a širšímu povědomí o dalších prvcích přírodního a kulturního dědictví v dané oblasti;
- činit nezbytné kroky na ochranu faktorů, které pravděpodobně působí na výše zmíněné ekologické a fyzické bohatství přeshraničního parku a životního prostředí;
- podporovat a vést ekonomické a sociálně-kulturní aktivity prostřednictvím integrovaného rozvoje schopného přispívat k blahobytu obyvatelstva příslušné oblasti, k zachování kvality přírodního a kulturního dědictví a ke zvýšení hodnoty místa jako rekreační lokality.
2 Strany se zavazují, že budou s tímto cílem harmonizovat svoje metody řízení a koordinovat všechny projekty na rozvoj nebo zlepšení, a použijí k tomu ucelený akční program, který v konečném důsledku povede ke společnému řízení parku na základě společného řídicího plánu. Strany budu podporovat výměnu informací a zkušeností.
Článek 3
1 Bude ustaven společný výbor,1) který bude mít .................... členů. Výbor bude tvořit:
– ........................... členů za ................................
– ........................... členů za ................................
– /........................... členů za ................................/
2 Společný výbor může založit1) místní výbor, jehož členy budou zástupci příslušných států a příslušných územních orgánů. Místní výbor bude pověřen realizací této dohody.
Místní výbor bude společnému výboru alespoň jednou do roka předkládat zprávu o postupu, včetně všech relevantních návrhů, které by se týkaly řízení a rozvoje parku.
3 Společný výbor může založit jakýkoliv další výbor nebo pracovní skupinu.
4 Obsah činnosti společného výboru bude následující:
– zajišťovat přeshraniční spolupráci prostřednictvím koordinované realizace cílů uvedených v článku 2 této dohody;
– zabývat se všemi dalšími otázkami, které souvisejí s řízením parku.
5 Společný výbor se bude scházet .............................krát ročně. Na tyto schůze může přizvat experty:
– přijímá svůj vlastní jednací řád;
– společnému výboru budou střídavě předsedat členové každé z národních delegací; funkční období předsedy výboru stanoví jednací řád.
Článek 4
Každá ze stran ponese výlohy své vlastní delegace.
Článek 5
Tato smlouva se uzavírá na dobu .................... let od okamžiku, kdy vstoupí v platnost. Poté bude automaticky obnovena na další ..............leté období, pokud ji jedna ze stran nevypoví rok před vypršením původní lhůty.1)
Článek 6
Každá ze stran oznámí druhé straně, že byly dokončeny procedury, které její národní zákony požadují předtím, než bude tato dohoda ralizována.2) Dohoda nabývá platnosti k datu pozdějšího oznámení.3)
Vyhotoveno v ................................ dne .................... roku ........................, v ..................... kopiích a v těchto jazycích .................................................................., všechny texty jsou stejně autentické.
1.11 Vzorová mezistátní dohoda o přeshraniční spolupráci v otázkách týkajících se celoživotního vzdělávání, informací, zaměstnanosti a pracovních podmínek
Úvodní poznámka: Tuto dohodu lze uzavřít buď samostatně nebo ve spojení s jednou nebo více vzorovými mezistátními dohodami (Text 1.1 až 1.5).4)
Vlády ............................... a ...................................., při vědomí toho, že je nutné zajistit, aby obyvatelstvo žijící v oblastech na obou stranách hranic mělo stejné podmínky pro využití celoživotního vzdělávání, podmínky v zaměstnanosti a práci, a informační podmínky, se dohodly na následujícím:
Článek 1
Všichni občané státu, který je smluvní stranou této dohody, sídlící v oblasti definované jako „příhraniční oblast“ mají právo na přístup k trhu práce druhé strany (druhých stran) za podmínek shodných s těmi, které platí pro občany zmíněné druhé smluvní strany (druhých smluvních stran).
Regionální orgány nebo v jejich zastoupení vládní orgány definovaly území, které má být posuzováno jako „příhraniční oblast“ následujícím způsobem:........................................................................................................................................................................ (definice).
Článek 2
Pracující z druhé strany hranice budou užívat stejné podmínky pro zaměstnání a práci jako domácí pracující toho státu, který zaměstnání poskytuje.
Článek 3
Pracující z druhé strany hranice budou mít možnost stejného pohybu za prací - přinejmenším v rámci příhraniční oblasti - jako pracující - občané státu, který práci poskytuje.
V závislosti na kompetenci příslušného orgánu se občané bez zaměstnání budou kvalifikovat pro všechny programy tvorby pracovních míst.
Článek 4
Všechny instituce, které poskytují obecné a profesní školení, a všechny agentury poskytující celoživotní profesní vzdělávání, přeškolovací kurzy, zaškolení atd., budou dostupné pro všechny obyvatele a pracující v příhraniční oblasti, za stejných podmínek, za jakých jsou přístupné domácí populaci a pracujícím.
Článek 5
Bude vytvořen systém pro vyhodnocování profesní kvalifikace a osvědčení, které budou vydávat instituce v příhraniční oblasti. Cílem takového systému bude zaručit rovnoprávné zacházení se všemi lidmi, kteří žijí v příhraniční oblasti na jedné straně, a chtějí pracovat nebo se zařadit do dalšího vzdělávání či studia na druhé straně (na dalších stranách) hranice.
V zájmu zajištění rovnoprávných podmínek se musí podniknout příslušné kroky pro rozšíření jazyka a kultury sousedních příhraničních oblastí.
Článek 6
Každá strana by měla druhé straně (druhým stranám) potvrdit možnost vydávat osvědčení a další doklady, jejichž platnost bude na území první strany uznána.
Článek 7
Kompetentní správní orgány příhraničních oblastí se dohodnou, že budou aktualizovat ustanovení této mezistátní dohody.
Článek 8
Smluvní strany se zavazují k tomu, že budou podporovat a zavádět spolupráci mezi státními úřady práce v příhraniční oblasti, aby tak všude, kde je to možné, zajistily lepší výměnu a společnou správu informací týkajících se zaměstnanosti a pracovních podmínek v příhraniční oblasti.
Smluvní strany budou podporovat založení společných informačních středisek pro pracující v příhraničních oblastech. Tato střediska umožní zájemcům získat podrobné a přesné informace o všech otázkách, které se jich týkají.
1.12 Vzorová mezistátní smlouva o podpoře přeshraniční nebo nadnárodní spolupráce mezi školami
Tuto vzorovou smlouvu mezi sebou neuzavírají místní orgány (orgány místní správy), ale státy. Tato smlouva ve formě zjednodušené technické dohody uzavřené na úrovni příslušných ministerstev poskytuje orgánům místní správy příležitost, aby se zapojily do projektů přeshraniční nebo nadnárodní spolupráce mezi školami.
Orgány místní správy mohou navázat podobnou spolupráci i bez této smlouvy, nicméně se jedná o užitečný dokument, který jim může v mnohém pomoci.
Hlavním cílem tohoto typu smlouvy je nabídnout a vytvořit obecný rámec pro konkrétní místní smlouvy.
Článek 1
Tato smlouva znamená prohloubení vztahů vzájemné spolupráce mezi správními orgány smluvních stran, odpovědnými za vzdělávání a naplňování cílů stanovených Evropskou rámcovou úmluvou o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady.
Jejím účelem je definovat vhodný rámec, ve kterém by se územní celky nebo správy podílely na vzájemných výměnách mezi školami příslušných států.
Článek 2
Spolupráce škol, která je předmětem této dohody, se bude orientovat na znalost jazyka (jazyků) a kultury (kultur) partnerského státu, a na rozvoj osobních vztahů a výměny zkušeností a informací, na základě vzájemné spolupráce.
Taková spolupráce by se měla především orientovat na zavádění dvojjazyčnosti na školách v co nejrannějším období studia.
Zvláštním cílem této spolupráce bude zavádění internacionálního přístupu k výuce.
Článek 3
Aby mohla taková spolupráce efektivně fungovat, je třeba, aby se územní orgány podílely na projektech, které definuje článek 2. Proto bude mít účast těchto orgánů podporu příslušných složek, které jsou v signatářských státech této dohody odpovědné za oblast vzdělávání.
Článek 4
Ucelená kooperační schémata mezi školami, o kterých hovoří článek 2, lze vytvořit prostřednictvím projektů, založených na dohodách, které mezi sebou uzavřou zástupci státní správy a příslušných územních orgánů.
Tyto dohody budou definovat:
- obecné a konkrétní cíle spolupráce a metody, které se mají použít k dosažení takových cílů;
- zdroje, a to jak lidské, tak materiální a finanční zdroje, určené k zavedení kooperačních projektů, a příslušná místa, která tyto zdroje poskytnou;
- schémata, která tvoří danou spolupráci;
- praktická řešení konkrétních záležitostí souvisejících s kooperačními schématy (ubytování, personální zajištění, pojištění atd.);
- monitorování programů spolupráce, které bude provádět řídicí výbor složený ze zástupců příslušných škol (školství) a územních celků či správ a ze zástupců rodičů a žáků a dalších oprávněných osob;
- způsob, jakým bude probíhat pravidelné hodnocení výsledků takové spolupráce.
Článek 5
Pak bude možné, aby se školy (školské orgány) na základě těchto dohod zavázaly, že zajistí realizaci kooperačních schémat obsažených v dohodách, především dvojjazyčnou výuku a rozvrhy.
V rozsahu, který požadují kooperační schémata, je možné domluvit výjimky ze standardních učebních programů a rozvrhů.
Článek 6
Školské orgány budou oprávněny organizovat výměny v rámci učitelských sborů v zájmu realizace kooperačních schémat. V souvislosti s tímto bodem platí, že učitelé budou i nadále pobírat plat u svojí mateřské organizace, ale budou spadat pod odpovědnost hostitelské organizace. V dohodách, o kterých hovoří článek 4, budou definovány podmínky pro úhradu specifických nákladů (cestovné, suplování atd.).
Článek 7
V souvislosti s dohodami o spolupráci, jak je definuje článek 4, je možné, aby hostující učitelé, ať už je jejich státní příslušnost jakákoliv, poskytovali specifickou výuku, především jazyka partnerského státu nebo výuku v tomto jazyce.
Tito učitelé musí mít souhlas od školských orgánů nebo výboru ustaveného podle článku 2. Dohody, o kterých hovoří článek 4, budou specifikovat podmínky, za kterých budou učitelům uhrazeny jejich náklady.
Článek 8
Bude vytvořena dvoustranná rada pro spolupráci škol. Jejím úkolem bude monitorovat naplňování této dohody. Radu budou tvořit zástupci orgánů, které podepsaly tuto dohodu, zástupci územních orgánů a oprávněné osoby vybrané signatáři. Rada se bude scházet alespoň jednou ročně a předloží veřejnou zprávu o činnosti, která proběhla v rámci naplňování této dohody.
Článek 9
V případě, že učitelé nebo žáci utrpí během činností v rámci mezinárodní spolupráce škol nějakou škodu, nese za ni odpovědnost ten stát, na jehož území škoda nastala. Ten však může v opodstatněných případech volat k odpovědnosti třetí stranu.
Článek 10
Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou. Kterákoliv ze smluvních stran může platnost dohody ukončit. Výpovědní lhůta je šest měsíců.
1.13. Vzorová dohoda o přeshraniční nebo meziúzemní spolupráci v oblasti využívání půdy podél přeshraničních řek.
[Státy/regionální nebo místní orgány1)] ........................................................................., (nadále označované jako smluvní strany), z nichž každým protéká řeka.....................................................................................................,
které se odvolávají na roli Rady Evropy a na její výsledky dosažené při podpoře přeshraniční spolupráce mezi územními orgány Evropy,
a které mají na paměti Evropskou rámcovou úmluvu o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady z roku 1980, Evropskou chartu z roku 1968 a Evropskou chartu regionálního/územního plánování z roku 1983,
které se rozhodly, že budou koordinovat způsob užívání a správy řeky .............. tak, aby se omezil negativní dopad na území, kterými tato řeka protéká,
se dohodly na následujícím:
Článek 1
(Společný výbor)
1 Smluvní strany vytvoří společný výbor (nadále označovaný jako: společný výbor), ve kterém bude každá smluvní strana zastoupena jedním zástupcem. Výbor se bude pravidelně scházet.
2 Společný výbor se dohodne na podmínkách svojí činnosti, na svém funkčním období, na svém jednacím řádu, na datech a programu svých zasedání a na všech dalších otázkách, které budou smluvní strany považovat za relevantní.
3 Rozhodnutí společného výboru jsou pro jeho členy závazná. Rozhodnutí je schváleno, pokud s ním vysloví souhlas prostá většina zástupců smluvních stran, kteří jsou přítomni na jednání, každý zástupce má jeden hlas.
4 Společný výbor bude mít společného zástupce všech smluvních stran při jednání se třetí stranou.1)
5 Každá smluvní strana uhradí náklady spojené s účastí svých zástupců ve společném výboru. Společné náklady výboru se rozdělí rovnoměrně mezi smluvní strany.
Alternativa k článku 1:
Článek 1
(Konzultační schůzky)
1 Smluvní strany se budou pravidelně scházet (schůzky nadále označované jako: konzultační schůzky) za účelem naplňování této dohody a proto, aby společně konzultovaly problematiku, která je pro užívání či neužívání řeky ............................... relevatní.
2 O datu, programu a dalších relevantních otázkách konzultačních schůzek rozhoduje prostá většina hlasů, přičemž každá smluvní strana má jeden hlas. Totéž platí i pro rozhodování, která budou činěna během konzultačních schůzek.
3 Každá smluvní strana uhradí náklady spojené se svojí účastí. Společné náklady, které vyplynou z činností, o kterých se rozhodlo během konzultační schůzky, se rozdělí rovnoměrně mezi smluvní strany.
Článek 2
(Oblasti činnosti)
1 Smluvní strany budou pravidelně měřit hladinu vody, rychlost průtoku a kvalitu vody v řece .............................................; budou pravidelně vypracovávat územní mapy řeky, jejích přítoků a přilehlých oblastí až do .................. kilometrů od břehů řeky;2) v těchto mapách bude uvedeno, jaké je využití půdy, jak se využívá řeka a její přítoky a jaká je kvalita vody a půdy.
2 Smluvní strany poskytnou (společnému výboru / sobě navzájem při konzultačních schůzkách) informace relevantní pro využívání a správy řeky ................................................, jedná se především o následující údaje:
a aktualizované mapy území s oblastmi, které specifikuje odstavec (1) tohoto článku;
b hlavní plánované nebo závazně přislíbené stavební práce (nebo ty, které již probíhají v době, kdy tato dohoda vstoupí v platnost), nebo změny ve využití půdy, které by mohly ovlivnit tok řeky či jejich přítoků, její splavnost nebo využitelnost (především dopravní) nebo kvalitu její vody;
c průměrné vypouštění látek do řeky, přičemž tyto látky vznikají na území smluvních stran na základě přímého nebo implikovaného povolení uděleného příslušným orgánem, nebo i nepovolené vstupy, o kterých se však ví;
d hlavní odklony vody v řece.
3 (Společný výbor/smluvní strany na svých konzultačních schůzkách) zformulují směrnice, podle kterých bude řeka ........... využívána, nebo které budou řídit její nevyužívání, společně s využitím území, která jsou specifikována v odstavci (1) tohoto článku, pokud takové užívání, resp. nevyužívání řeky může ovlivnit její tok nebo její přítoky, její splavnost, její využitelnost (především v dopravě) nebo kvalitu její vody. Takové směrnice nebudou právně závazné, ale smluvní strany je budou brát na zřetel, když budou vykonávat svoji vůli.
4 (Společný výbor/smluvní strany na svých konzultačních schůzkách) mohou poté, co se jednomyslně dohodly na finančních podmínkách, zadávat placené studie nebo podnikat kroky související s tokem řeky .........................................., její splatností, její využitelností (především dopravní) nebo s kvalitou její vody. Pokud nelze dosáhnout jednomyslného stanoviska ve finančních otázkách, mohou k realizaci dané činnosti přistoupit smluvní strany individuálně.
Článek 3
(Pracovní cíle)
Smluvní strany vyvinou úsilí na podporu cílů této dohody a především na naplnění následujících bodů:1)
a (protipovodňová opatření)
– přirozený tok řeky ................... a jejích přítoků by se neměl měnit;
– rychlost průtoku by se neměla zvyšovat, ať už přímo, nebo nepřímo;
– meandry, přirozené říční břehy, ramena řeky, mokřiny a záplavové oblasti by měly být zachovány nebo obnoveny;
– mělo by se zamezit komerčnímu nebo soukromému využívání půdy přilehlé k říčnímu korytu, při kterém by mohlo dojít ke zhoršení průtokové situace;
– ve vhodných místech by se měly zachovat nebo nainstalovat zařízení pro stojatou vodu, propusti a povodňová stavidla;
– je třeba pečovat o přirozenou propustnost půdy vůči dešťové vodě;
– zvláštní pozornost v souvislosti s výše uvedenými problémy je třeba věnovat horským oblastem, které sousedí s řekou nebo jejími přítoky;
b (opatření proti znečišťování vody)
– mělo by se zabránit vypouštění toxických látek do řeky ...................................... a do jejích přítoků nebo do povrchových vod;
– mělo by se zabránit pro řeku škodlivému zemědělskému využívání půdy v oblastech, kterými protéká řeka ................................................ nebo její přítoky;
– přeprava nebezpečných nákladů po řece .......................................... by se měla omezit a měla by se zavést ochranná opatření pro případ havárie.
Článek 4
(Záchranné akce)
1 Smluvní strany se budou navzájem bezodkladně informovat o všech významných změnách nebo o pravděpodobnosti významných změn v říčním toku řeky.................................., změnách v hladině nebo kvalitě její vody, pokud by taková změna mohla ohrozit obyvatelstvo nebo životní prostředí v oblastech, o kterých hovoří článek 2 odst. 1, nebo uživatele řeky a jejích přítoků. Za tím účelem uvede každá ze smluvních stran kontaktní adresu, na které bude možné takové informace získat.
2 Pokud nastane případ, o kterém hovoří odstavec 1 tohoto článku, svolají smluvní strany mimořádnou schůzku, na které rozhodnou o vhodných záchranných a nápravných opatřeních.
3 Každá ze smluvních stran se zdrží jakýchkoliv opatření, která by zhoršila negativní dopad výše zmíněné situace během záchranných prací.
Článek 5
(Finanční ustanovení)
1 Každá ze smluvních stran může tuto dohodu vypovědět, a svoji písemnou výpověď doručí (společnému výboru/dalším smluvním stranám), bez ohledu na platnost předchozích finančních závazků. Nové smluvní strany lze přijmout se souhlasem stávajících smluvních stran.1)
2 Všechny spory, které se týkají této dohody nebo z ní vyplývají, budou vyřešeny mezi smluvními stranami na základě jejich dobré víry. Tím se nijak neomezuje právo třetích stran řešit spory se smluvními stranami soudní cestou.
3 Smluvní strany informují o této dohodě generálního tajemníka Rady Evropy.
4 Tato dohoda se uzavírá (na dobu neurčitou/na období ........... let, s možností obnovení na ............ let, pokud tuto možnost nezruší smluvní strany jednomyslným rozhodnutím před vypršením tohoto období).
Vyhotoveno v ................................... dne ........................... roku .................., v .............. kopiích a v těchto jazycích ...................................................................., všechny texty jsou stejně autentické.
1.14 Vzorová mezistátní dohoda (dvou nebo více stran) o přeshraniční spolupráci uskupení, která jsou právnickými osobami
Článek 1
Definice a rozsah
1 Pro účely této mezistátní dohody bude definice „přeshraniční spolupráce“ chápána ve významu, ve kterém ji uvádí článek 2 Evropské rámcové úmluvy o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady (nadále jako „Rámcová úmluva); termín „dohoda o přeshraniční spolupráci; je třeba chápat ve významu uváděném v článcích 1 a 3 doplňujících protokolů Rámcové úmluvy.
2 Tato dohoda platí pro:
a v případě smluvní strany A: pro orgány místní správy, jejich sdružení nebo asociaci podle veřejného práva a..............................;
b v případě smluvní strany B: pro orgány místní správy, jejich sdružení nebo asociaci podle veřejného práva a.............................;
c .................................
3 Každá smluvní strana může se souhlasem ostatních smluvních stran a v souladu se svými vnitřními zákony určit územní orgány nebo místní orgány státní správy nebo jiné právnické osoby, které jsou zřízeny podle veřejného práva, pro které budou platit ustanovení této dohody. Tato informace bude předána generálnímu tajemníkovi Rady Evropy.
4 Pro účely této dohody budou „územními orgány“ veřejné instituce, které specifikují odstavce 2 a 3.
Článek 2
Vznik sdružení
1 V příhraničních oblastech vymezených .......................................... (bude upřesněno smluvními stranami) mohou územní orgány, které spadají do jurisdikce smluvních stran při dodržení podmínek specifikovaných v článcích 1 a  3 Dodatkového protokolu k Rámcové úmluvě, zakládat veřejná sdružení pro přeshraniční spolupráci (nadále jako „veřejná sdružení“). Tato sdružení budou plnit funkce, které mohou být podle vnitřních zákonů jednotlivých smluvních stran vykonávány veřejnými asociacemi nebo sdruženími složenými z územních orgánů.
2 V rozsahu, ve kterém jsou tyto územní orgány podle zákonů svých států oprávněny k účasti na asociacích nebo sdruženích řídících se občanským nebo obchodním právem, mohou také za podmínek specifikovaných články 1 a 3 Dodatkového protokolu Rámcové úmluvy zakládat soukromá sdružení pro přeshraniční spolupráci (dále jako „soukromá sdružení“), jejichž cílem bude snadnější naplňování společných úkolů.
Článek 3
Právní subjektivita, postavení, zákony platné pro veřejná nebo soukromá sdružení
1 Sdružení je po právní stránce podřízeno vnitřním zákonům smluvní strany, na jejímž území sídlí jeho ústředí. Dohoda o přeshraniční spolupráci, která takové sdružení zakládá, určí, jestli se jedná o veřejnou nebo soukromou právnickou osobu, tak, že stanoví, aby sdružení podléhalo pravidlům, které v právním systému smluvní strany platí pro jednu z kategorií sdružení nebo asociací, ve kterých mohou zmíněné územní orgány participovat. Tento bod však může být řešen i jinak přímo v Dohodě.
2 Sdružení bude mít právní subjektivitu. Každá smluvní strana v souladu se svými zákony uzná právní subjektivitu tohoto veřejného nebo soukromého sdružení v takovém rozsahu, v jakém to je nutné, aby sdružení mohlo vykonávat činnost vedoucí k naplnění jeho úkolů. Sdružení bude uznáno k datu, ke kterému vstoupí v platnost dohoda o přeshraniční spolupráci.
Článek 4
Neziskovost
Sdružení nebude mít podíl na žádné ziskové činnosti. Práva jeho členů nesmí být reprezentována obchodovatelnými cennými papíry.
Článek 5
Přistoupení územních orgánů do existujících sdružení
V příhraničních oblastech se územní orgány, které patří k jedné nebo více smluvním stranám, mohou účastnit na veřejných nebo soukromých sdruženích vytvořených v souladu s vnitřními zákony jiné smluvní strany.
Článek 6
Rozhodnutí o účasti ve sdružení a dohled nad rozhodnutím
Rozhodnutí územních orgánů účastnit se při zakládání sdružení nebo se k němu připojit bude probíhat podle postupů a pod dohledem, které jsou stejné s tím, co v rámci vnitřního práva každé smluvní strany platí pro kroky a rozhodnutí těchto územních orgánů.
Článek 7
Účast osob (............), které se řídí soukromým právem, na veřejném sdružení
Fyzické nebo právnické osoby, které podléhají soukromému právu, mohou spolupracovat při vytváření veřejného sdružení nebo se k němu mohou připojit za předpokladu, že vnitřní zákony smluvní strany, na jejímž území se nachází sídlo tohoto sdružení, takový krok povolují.
Článek 8
Stanovy sdružení
1 Územní orgány, které spolupracují při vytváření sdružení, schválí tyto stanovy. Tyto stanovy se stanou nedílnou součástí dohody o přeshraniční spolupráci, kterou bude sdružení založeno.
2 Stanovy sdružení budou vypracovány v jazyku nebo jazycích, které předepisují vnitřní zákony každé smluvní strany jako jazyky používané při právních aktech a rozhodnutích týkajících se územních orgánů.
Článek 9
Obsah stanov sdružení
Stanovy sdružení musí především obsahovat ustanovení, která se týkají následujících skutečností:
– územní orgány, které toto sdružení tvoří;
– název sdružení, umístění sídla, geografické území, které sdružení pokrývá;
– cíle, funkce, kompetence a pravomoce sdružení;
– zákony, kterými se řídí;
– složení a pravomoce jeho statutárních orgánů, zastoupení územních orgánů, které do něho patří, způsob, jakým jsou jmenováni jejich zástupci ve statutárních orgánech;
– způsob svolávání schůzí (jednání), zda jsou veřejného nebo neveřejného charakteru;
– podmínky usnášeníschopnosti, rozhodovací postupy a požadovaná většina;
– jednací jazyk a způsob zápisu ze schůzí (jednání);
– vztahy sdružení s územními orgány, které se na něm podílejí, především vzhledem k odpovědnosti za úkoly konané jejich jménem;
– pracovní postupy sdružení, především řízení jeho pracovníků;
– financování jeho činností;
– rozpočtová a účetní pravidla, která se na sdružení vztahují;
– podmínky, za jakých lze doplnit (novelizovat) stanovy, především v bodech, které se zabývají přijetím nových členů a rušení členství;
– období, na které se sdružení zakládá, podmínky jeho zrušení a likvidace.
Článek 10
Statutární orgány sdružení
1 Statutárními orgány sdružení musí být valná hromada, rada a předseda. Stanovy mohou umožňovat vznik dalších statutárních orgánů, jak to povolují příslušné vnitřní zákony.
2 Valná hromada musí být hlavním statutárním orgánem sdružení. Svým členským územním orgánům musí poskytovat pravidelné informace.
3 Každý územní orgán, který se na sdružení účastní, musí mít ve valné hromadě alespoň jedno místo. Jmenování a mandáty zástupců územních orgánů ve valné hromadě se musí řídit vnitřními zákony té smluvní strany, ke které příslušný územní orgán náleží. Zástupci musí pravidelně podávat zprávy o tom, jak vykonávají svůj mandát, statutárním orgánům územních orgánů, které je jmenovaly.
4 Rada připravuje a realizuje rozhodnutí valné hromady.
5 Předseda řídí činnost valné hromady a rady; zastupuje sdružení v soudních a mimosoudních záležitostech.
Článek 11
Kompetence a pravomoce sdružení
1 Sdružení není oprávněno přijímat obecně platné právní normy (= předpisy), přijímat rozhodnutí, která by mohla ovlivnit práva a svobody jednotlivců (- policejní pravomoce) nebo uvalovat daně.
2 Sdružení nesmí dostat ty kompetence, které územní orgány vykonávají jako prostředníci svých států nebo kterými je tyto státy pověřily (= předané pravomoce).
(Podle potřeby):
3 Dohoda o přeshraniční spolupráci, kterou je sdružení založeno, může stanovit především, že veřejné nebo soukromé sdružení smí vykonávat svoje úkoly jménem, v zastoupení a na základě instrukcí územního orgánu, který patří k jiné smluvní straně, než je ta, jejíž zákony se na sdružení vztahují. V takových případech se úkoly delegované na sdružení posuzují podle ustanovení a postupů definovaných vnitřními zákony příslušných dvou smluvních stran.
4 Smlouvy o veřejných zakázkách, které sdružení uzavře, musí být v souladu s vnitřními zákony té smluvní strany, na jejímž území má sídlo ústředí sdružení. Nicméně v případě reklamních akcí, vypisování tendrů a výběru firem, musí územní orgány, které se přímo nebo nepřímo podílejí na financování takových operací, uvést v dohodě o přeshraniční spolupráci, která stanoví podmínky jejich účasti, povinnosti, které jim zákony jejich země ukládají vzhledem k povaze a nákladům na takovou operaci. Aniž by tím bylo dotčeno právo, kterým se řídí smlouva, musí územní orgány učinit taková opatření, která každému z nich umožní dostát povinnostem, jež jim ukládají vnitřní zákony té smluvní strany, ke které patří.
5 Územní orgány ve sdružení musí podniknout kroky nutné k realizaci a výkonu rozhodnutí učiněných sdružením, a to v rámci, který pro ně vymezují vnitřní zákony smluvní strany, ke které (tyto orgány) patří.
Článek 12
Financování a dozor nad sdružením
Článek 4 odst. 2c a 2d a článek 6 odst. 2 Dodatkového protokolu Rámcové úmluvy platí pro sdružení pro přeshraniční spolupráci založená v rámci této mezistátní dohody.
Článek 13
Zaměstnanci sdružení
1 Zaměstnanci, kteří jsou najatí přímo sdružením, budou placeni z jeho rozpočtu.
2 Tito zaměstnanci podléhají zákonům té smluvní strany, na jejímž území je sídlo ústředí sdružení.
Článek 14
Zrušení sdružení a jeho likvidace
1 Sdružení lze zrušit de facto, skončí-li období, na které bylo sdružení založeno, nebo pokud skončí činnost, kterou mělo sdružení vykonat. Také jej lze zrušit jednomyslným rozhodnutím jeho členů.
2 Podmínky, kterými se řídí likvidace sdružení, chrání zájmy třetích stran.
Článek 15
Anulování sdružení
Dohody o přeshraniční spolupráci, kterými se zakládá sdružení a jeho stanovy, musí být prohlášeny za neplatné a neúčinné, jestliže jsou v rozporu s ustanoveními této mezistátní dohody. Musí být neodkladně prohlášeny za neplatné také podle vnitřního práva příslušných smluvních a dalších stran.
Článek 16
Spory
1 V případě, že mezi sdružením a jedním nebo více členy dojde ke sporu kvůli fungování sdružení, podléhá jeho řešení jurisdikci vnitřního práva té smluvní strany, na jejímž území se nachází sídlo odpůrce.
2 Jestliže jsou na sdružení převedeny úkoly, které náležejí územním orgánům, třetí strany při jednání s těmito územními orgány budou zachovávat veškerá práva, dodrží veškeré postupy a právní nápravné prostředky, které by těmto orgánům náležely, kdyby delegované úkoly vykonávaly samy.
3 Veškeré spory vzniklé z fungování veřejných nebo soukromých sdružení se musí řešit u soudů v jurisdikci vnitřních zákonů kterékoliv smluvní strany nebo podle mezinárodní dohody.
Závěrečné ustanovení
Ustanovení této dohody budou omezena vnitřními zákony každé ze smluvních stran striktně jen do té míry, do které jsou navzájem nekompatibilní.

Příloha – Vysvětlující poznámka ke vzorové mezistátní dohodě a vzorovým stanovám sdružení pro přeshraniční spolupráci s právní subjektivitou
I. Obecná ustanovení
1 Článek 3 Dodatkového protokolu Evropské rámcové úmluvy o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady z 21. května 1980 umožňuje vznik (místního) orgánu přeshraniční spolupráce. Podle konkrétní situace může mít tento orgán právní subjektivitu, může se řídit veřejným nebo soukromým právem.
Při přípravě vzorových stanov takového orgánu přeshraniční spolupráce se objevilo mnoho těžkostí. První z nich spočívala v otázce, zda je možné rozšířit základ stanov v mezinárodním právu (č. 2); druhý problém představovalo rozhodnutí, zda se má tento orgán řídit veřejným zákonem nebo zákonem soukromým (č. 3). Za třetí, nebylo zcela jisté, zda je třeba připravit návrh stanov, které by byly vhodné i pro orgány bez právní subjektivity (č. 4). Čtvrtá otázka se týkala právních opatření pro založení orgánu přeshraniční spolupráce (č. 5). Pátým problémem byl výběr těch vnitřních zákonů, které by měly platit (č. 6). A nakonec bylo třeba rozhodnout o určitých samostatných ustanoveních v souvislosti s organizací, pravomocemi a operacemi tohoto orgánu (č. 8).
2 Vzájemná funkce mezinárodního a vnitřního (domácího) práva vzhledem ke stanovám. Článek 3 Dodatkového protokolu Evropské rámcové úmluvy není pravděpodobně dostatečným základem pro vzorové stanovy (místního) orgánu přeshraniční spolupráce. Proto bylo v souvislosti se stanovami třeba odkazovat k jedné nebo k několika národním legislativám, například v otázce konkrétních práv orgánu podle veřejného práva, pravidel pro práci a odměňování zaměstnanců tohoto orgánu, a také v souvislosti s daňovými pravidly, kterými se orgán a jeho zaměstnanci budou řídit. V souvislosti s právní subjektivitou, rozhodovacími pravomocemi a dozorem nad orgánem přeshraniční spolupráce Protokol sám výslovně odkazuje na jeden nebo více právních systémů. Jedná se jednak o právní systém státu, ve kterém byl orgán založen, a právní systémy všech zainteresovaných států.
Vzhledem k tomu, že nebylo možné zcela vyloučit uplatnění vnitřního práva, objevila se otázka, zda lze stanovy orgánu navrhnout pouze tak, že je budou tvořit odkazy na jeden nebo více právních systémů, anebo, zda naopak má být článek 3 Dodatkového protokolu doplněn o vzorovou mezistátní dohodu (založenou na vzoru 1.5 v příloze k Rámcové úmluvě), která bude upravovat rozsah platnosti domácí legislativy jednoho nebo více zainteresovaných států (principiální uplatnění nebo doplňující odkazy).
Byla zvolena druhá alternativa. Byla připravena vzorová mezistátní dohoda (viz část II), která bude členským státům sloužit jako návrh nástroje, s jehož pomocí je vytvořen právní rámec pro založení sdružení pro přeshraniční spolupráci mezi územními orgány. Tato dohoda předkládá základní principy právních řádů pro zmíněná sdružení a v ostatním odkazuje na domácí (vnitřní) legislativu. Návrh smlouvy tak doplňuje Dodatkový protokol, aniž by s ním byl v rozporu. Respektuje také vnitřní právní systémy a odchyluje se od nich výlučně v těch případech, kdy je s nimi nekompatibilní (viz závěrečná ustanovení návrhu mezistátní dohody). Tvoří referenční rámec, ve kterém byl vypracován návrh vzorových stanov (viz část III).
3 Veřejný nebo soukromý status orgánu přeshraniční spolupráce. Takový status lze právně vytvořit jen srovnáním s kategoriemi asociací nebo nadací, které spadají do vnitřního právního rámce každého příslušného státu. Stanovy orgánu přeshraniční spolupráce mu nemohou jednoduše udělit veřejné pravomoce nebo veřejnoprávní postavení, aniž by při tom odkazovaly k formě veřejnoprávního orgánu, který vznikl podle určité dohody nebo podle národního práva.
Proto existuje tvrzení, že výhoda veřejnoprávní přeshraniční spolupráce nad spolupráci podle soukromého práva spočívá v tom, že veřejné právo zaručuje strukturovanost organizace, efektivnější veřejné služby a silnější demokratickou kontrolu.
Při srovnávání pravidel pro veřejnoprávní orgán s těmi, která by mohla být uplatněna na soukromoprávní orgán, však bylo zjištěno, že se liší pouze v zákonném vymezení založení (vytvořením) takového orgánu (část II, články 2 a 7), v účasti právnických osob řídících se soukromým právem ve veřejném orgánu (viz článek 7) a v uzavírání smluv na veřejné zakázky (viz článek 11 odst. 4). Proto byla navržena jediná vzorová mezistátní dohoda, která pokrývá všechny orgány přeshraniční spolupráce - veřejné i soukromé - s právní subjektivitou podle vnitřního (domácího) právního systému.
4 Společné orgány bez právní subjektivity. Měla by být existence pracovních celků (komunit) nebo koordinačních sdružení formalizována tím, že na ně budou uplatněna specifická pravidla? Vzhledem k tomu, že je možné vytvořit takové sdružení na zcela formální bázi, bylo rozhodnuto, že podrobná pravidla by jen ztížila postup a v žádném případě by nesloužila žádanému účelu. Bylo by totiž obtížné sledovat jejich dodržování a trestat jejich porušení. Na základě toho bylo rozhodnuto, že pro uvedené orgány nebudou vypracovány vzorové stanovy. Přesto musíme zdůraznit, že orgán bez právní subjektivity může být založen jen za dodržení určitých podmínek. Tyto podmínky lze shrnout následujícím způsobem:
1 V příhraničních oblastech mohou územní orgány, které jsou v jurisdikci smluvních stran, při dodržení podmínek specifikovaných články 1 a 3 Dodatkového protokolu Rámcové úmluvy ustavit orgány přeshraniční spolupráce bez právní subjektivity, v rámci kterých si budou vyměňovat informace, studovat otázky společného zájmu, vytvářet návrhy na spolupráci svých členských územních orgánů a přijímat nezbytné kroky k realizaci navržených řešení.
2 Dohoda o přeshraniční spolupráci, kterou se zakládá společný orgán bez právní subjektivity, by měla obsahovat následující ustanovení:
– oblast, ve které má orgán působit;
– založení a činnost orgánu;
– období, na které se zakládá;
– financování orgánu a dozor;
– vnitřní (domácí) právo jedné ze smluvních stran, kterým se tento orgán řídí.
3 Společné orgány přeshraniční spolupráce nesmí přijímat rozhodnutí, která by zavazovala buď jejich členy nebo třetí strany, pokud k tomu nemají oprávnění od členských územních orgánů. V takových případech by třetí strany měly vůči územnímu orgánu dodržovat veškerá práva, postupy a právní kroky, která by uplatňovaly, když by rozhodnutí učinil přímo územní orgán.
Znění tohoto článku je založeno na článku 9 dohody přijaté v Karlsruhe dne 23. ledna 1996 a článku 7 francouzsko-španělské smlouvy podepsané v Bayonne dne 10. března 1995 a umožňuje, aby byly na tento společný orgán delegovány pravomoce k přijímání rozhodnutí, která jsou závazná pro jeho členy nebo třetí strany. Viz níže oddíl 10.
5 Zákonné postupy při zřizování orgánů přeshraniční spolupráce. Několik západoevropských zemí si přálo posílit právní rámec daný Evropskou rámcovou úmluvou, dvoustrannými nebo vícestrannými dohodami. Ty pomohou při zavádění této úmluvy především tím, že dají územním orgánům příležitost spojit se do společností, asociací, sdružení a federací přeshraniční spolupráce. Tyto dohody obecně stanoví, že dohoda o přeshraniční spolupráci ve smyslu článků 1 a 3 Dodatkového protokolu Rámcové úmluvy musí být uzavřena předtím, než je zřízen místní orgán přeshraniční spolupráce. Stejná metoda by se měla použít nejen při zřizování přeshraničních orgánů v souladu s články 1 a 3 Dodatkového protokolu, ale také pro návrh stanov tohoto orgánu. Stanovy se pak stanou nedílnou součástí dohody, na jejímž základě bude příslušný orgán zřízen.
Při zkoumání procedur použitých při zřizování orgánů s právní subjektivitou jsme našli tři odlišné hypotézy, které jsou v takových mezinárodních dohodách obvykle zahrnuty.
První z nich předpokládá, že cizí územní orgány mají možnost účastnit se v orgánu, který je v příslušném národním právním řádu právnickou osobou. V takovém případě není důležité, zda příslušná legislativa explicitně umožňuje účast cizích územních orgánů.
Druhý způsob je takzvaný „francouzsko-německý“. Tato hypotéza předpokládá, že je možné, aby územní orgány z různých států zakládaly přeshraniční sdružení, a toto sdružení bude zařazeno do některé z kategorií, která ze zákona existuje v jednom z národním právních systémů. Zmíněným právním systémem je ten, který platí pro stát, na jehož území má orgán sídlo (viz níže oddíl 6).
Třetí hypotéza počítá se zřízením veřejnoprávních přeshraničních orgánů. V tomto případě je možné zakládat veřejnoprávní přeshraniční orgány pro společné plnění úkolů, které podle vnitřního (domácího) práva každého zúčastněného státu mohou plnit veřejná sdružení složená z územních orgánů jednoho a téhož státu. Tento případ se odvolává na národní kategorie veřejných orgánů, jejichž ekvivalenty zná vnitřní (domácí) právo ostatních zúčastněných států.
Všechny tři předpoklady jsou v souladu s články 3, 4 a 5 Dodatkového protokolu.
Byla zvolena kombinace hypotéz 2 a 3. Toto řešení je uvedeno v článku 2 vzorové mezistátní dohody (viz část II).
6 Zákony platné pro orgány přeshraniční spolupráce. Podle systému uvedeného v článku 4 Dodatkového protokolu k Rámcové úmluvě, stejně jako ve většině mezinárodních úmluv o přeshraniční spolupráci v západní Evropě, se orgány přeshraniční spolupráce s právní subjektivitou řídí právním systémem a obecněji řečeno, jsou podřízeny tomu vnitřnímu (domácímu) právnímu systému, který platí ve státě, na jehož území je umístěno ústředí tohoto orgánu. Veškeré výjimky jsou uvedeny ve výše zmíněných smlouvách.
Na druhé straně podle systému z článku 5 Dodatkového protokolu musí stanovy přeshraničního orgánu splňovat požadavky vnitřního práva všech států, jejichž územním orgánům jako zakládajícím členům přeshraničního sdružení toto sdružení patří. Takže rozhodnutí, které orgán učiní, má stejnou hodnotu v rámci právního systému každého státu, jako by se jednalo o rozhodnutí učiněné územním orgánem toho státu.
Zásada, podle které nesmí být stanovy tohoto orgánu v rozporu se zákony žádného ze zúčastněných států, předpokládá, že tyto stanovy budou představovat největšího společného jmenovatele právních požadavků těchto států. Pokud se požadavky vnitřních právních systémů liší ve svojí přísnosti, je vhodné použít ten nejpřísnější právní systém tak, aby došlo ke shodě se zákony ve všech zúčastněných státech.
Uvedený přístup se inspiroval Úmluvou z Beneluxu ze dne 16. září 1986 a týká se pouze veřejnoprávních orgánů. Navíc je použitelný pouze v zemích s poměrně shodnými zákonnými ustanoveními, kterými se řídí stanovy asociací nebo sdružení územních orgánů.
Z těchto dvou důvodů byl upřednostněn systém, o kterém hovoří článek 4 Dodatkového protokolu v navrhovaném vzoru mezistátní dohody (viz část II). Zákony státu, na jehož území sídlí ústředí přeshraničního orgánu, budou určovat nejen pravidla pro přeshraniční orgán, jeho právní subjektivitu, pro jeho rozhodnutí a dozorem pověřený subjekt, ale také budou určovat pravidla, podle kterých bude tento subjekt postupovat při výkonu svého dozoru, dále daňové a sociální předpisy, kterými se řídí přeshraniční orgán a jeho zaměstnanci, pravidla pro uzavírání smluv na veřejné zakázky atd.
7 Právní forma orgánu přeshraniční spolupráce. Jestliže pro zmíněný orgán platí zákony státu, na jehož území sídlí jeho ústředí, platí tyto zákony také pro celou kategorii, do které zmíněný orgán patří. Může mít status asociace nebo nadace a, například, formu soukromé neziskové asociace, veřejnoprávní asociace, veřejného zařízení a syndikátu mezi obcemi, obchodní společnosti, „konsorcia“ ve smyslu „consorcio“ či jako „consorzio“, formu „Zweckverband“ nebo „openbaar lichaam“. Protože takový orgán bude zahrnovat několik územních celků (= orgánů) byl upřednostněn název sdružení (grouping, groupement) přeshraniční spolupráce nad názvem orgán (body, organisme) přeshraniční spolupráce. Proto se navrhuje, aby nová právnická osoba byla nazvána takto „Sdružení pro přeshraniční spolupráci“ („Transfrontier Co-operation Grouping“). Tento název byl použit i ve vzorové mezistátní dohodě (viz část II) a ve vzorových stanovách pro orgán přeshraniční spolupráce (viz část III), a to ve smyslu znění článku 3 Dodatkového protokolu Rámcové úmluvy.
8. Zásadní pravidla pro orgán přeshraniční spolupráce. Je třeba volit řešení v řadě zásadních ustanovení stanov pro Sdružení pro přeshraniční spolupráci (nadále označované jako Sdružení):
a Sdružení by nemělo být ziskové.
b Ke Sdružení se mohou připojit fyzické nebo právnické osoby, které se řídí soukromým právem, ovšem za předpokladu, že to není v rozporu se zákony státu, na jehož území má Sdružení sídlo.
c Hlavními orgány Sdružení jsou valná hromada, rada a předseda.
d Sdružení nesmí být obdařeno pravomocemi, které vykonávají územní orgány jako prostředníci státu, ke kterému patří, nebo v rámci pravomocí, které na ně tento stát převedl.
e Sdružení nesmí mít zákonodárné a policejní pravomoce nebo pravomoce k ukládání daní.
f Spory mezi Sdružením a kterýmkoliv z jeho členů bude posuzovat soud odpovědný za posouzení souladu s vnitřními zákony státu, kde sídlí odpůrce; všechny ostatní spory budou předloženy soudům odpovědným podle vnitřních zákonů kterékoliv smluvní strany nebo podle mezinárodní dohody.
g Jestliže územní orgány pověří Sdružení, jehož jsou členy, specifickými úkoly, bude takový krok také předmětem posouzení podle pravidel, která platí ve všech státech, ke kterým uvedené orgány patří; v případě sporu náležejí třetím osobám nadále všechna práva, a nárok na postup nebo zákonnou nápravu, které by uplatňovali vůči těmto členům Sdružení, kdyby výše uvedené úkoly vykonávali tito členové sami.
h Veřejná Sdružení mohou uzavírat smlouvy na veřejné zakázky v souladu s vnitřními zákony státu, ve kterém mají sídlo.
i Sdružení musí přizvat nezávislé auditory, aby se vyjádřili k jeho účetní rozvaze a k účtu hospodářského výsledku.
9 Terminologie. Termíny použité ve vzorové mezistátní dohodě a stanovách odpovídají terminologii Evropské rámcové úmluvy a jejího doplňujícího protokolu.
10 Zdroje. Tato vzorová mezistátní dohoda je primárně založená na následujících mezinárodních smlouvách:
– Úmluva Beneluxu o přeshraniční spolupráci územních orgánů, podepsaná v Bruselu dne 12. září 1986;
– Německo-holandská dohoda o přeshraniční spolupráci územních orgánů, podepsaná v Isselburgu-Anholtu dne 23. května 1991;
– Francouzsko-španělská smlouva o přeshraniční spolupráci územních orgánů, podepsaná v Bayonne dne 10. března 1995;
– Dohoda o přeshraniční spolupráci územních orgánů a místních veřejných orgánů, podepsaná v Karlsruhe dne 23. ledna 1996.
Při návrhu vzorových stanov se autoři orientovali především podle následujících mezinárodních smluv, pravidel, stanov a vzorů:
– Stanovy obsažené v příloze k francouzsko-švýcarské dohodě o stavbě a provozu letiště Basel-Mulhouse, podepsané v Bernu dne 4. července 1949;
– Směrnice EEC č. 2137/85 ze dne 25. července 1985 o založení Evropského ekonomického zájmového sdružení;
– Dohoda o přeshraniční spolupráci územních orgánů a místních veřejných orgánů, podepsaná v Karlsruhe dne 23. ledna 1996;
– Francouzský výnos č. 93-571 ze dne 27. března 1993 o sdruženích veřejného zájmu zřízených podle Oddílu 133 Návrhu zákona č. 92-125 ze dne 2. února 1992 o územní správě republiky (Francouzský obecný kodex o územních orgánech, část 1, článek L. 1112-2);
– Francouzský výnos č. 95-635 ze dne 6. května 1995 o sdruženích veřejného zájmu, která mají působit v oblasti ochrany přírody;
– vzorové stanovy pro přeshraniční veřejné orgány, vypracované podle článku 3 odst. 5 Úmluvy Beneluxu o přeshraniční spolupráci územních orgánů, podepsané v Bruselu dne 12. září 1986;
– vzorová dohoda zřizující veřejné sdružení pro meziregionální a přeshraniční spolupráci, která je obsahem přílohy k francouzskému ministerskému oběžníku (vnitro, rozpočet) ze dne 16. června 1994 o sdruženích veřejného zájmu, zahrnujících územní orgány členských zemí Evropské unie;
– Společná pravidla pro Euroregion Rhine-Waal.
11 Návrh stanov pro orgán přeshraniční spolupráce. Vzorové stanovy mají klasickou strukturu. Oddíl I (články 1–11) se týká založení, cílů, trvání a územního rozsahu Sdružení. Také se zabývá členskými právy a povinnostmi, novými členy, zrušením členství a vyloučením. Oddíl II (články 12–17) vyjmenovává zdroje sdružení: příspěvky členů k financování Sdružení, další finanční zdroje, zařízení a vybavení a zaměstnance. Oddíl III (články 18–33) se týká organizace a řízení Sdružení. Tyto články se postupně zabývají složením, pravomocemi a pracovními metodami valné hromady, rady a pracovních skupin. Také se zde definuje status předsedy Sdružení a generálního tajemníka a uvádějí se zde pravidla administrativního dozoru. Oddíl IV (články 34–38) se zabývá financemi. Oddíl V (články 39040) se zabývá dobou trvání Sdružení, jeho rozpuštěním a likvidací. Oddíl VI (články 41–17) obsahuje „různá ustanovení“, která se týkají například odpovědnosti statutárních orgánů a osob pověřených funkcemi, jednacím řádem, postupem při doplňování stanov a tím, kdy stanovy vstoupí v platnost.
II. Komentáře k článkům vzorové mezistátní dohody
Článek 1
Odstavec 2 by měl uvádět seznam těch územních celků a místních orgánů státní správy, pro které má podle rozhodnutí států (dohody) vzorová mezistátní dohoda platit. V rámci třetího odstavce je možné rozšířit platnost dohody na nově vytvořené celky nebo veřejné orgány, stejně jako na další veřejnoprávní jednotky.
Článek 2
Článek 2 vzorové mezistátní dohody staví vedle sebe pravidla pro zřízení veřejnoprávních sdružení s pravidly, podle kterých se zřizují soukromoprávní sdružení. Sdružení prvního typu budou zřízena za podmínky, že budou v příhraničních oblastech vykonávat ty úkoly, které mohou být podle vnitřního (domácího) práva každé země vykonávány veřejným sdružením místních státních (veřejných) institucí. Sdružení druhého typu musí mít podle právního řádu svého státu možnost účastnit se v asociacích nebo sdruženích zřízených podle občanského nebo obchodního práva. V obou případech je vytvoření příslušného orgánu podmíněno uzavřením dohody o přeshraniční spolupráci.
Článek 3
Sdružení se řídí právním systémem státu, ve kterém je umístěno jeho ústředí. V rámci tohoto právního systému se na sdružení vztahují buď ta pravidla, kterými se řídí sdružení složená z územních orgánů, nebo pravidla platná pro kategorii soukromoprávních orgánů, do které si zakládající územní orgány sdružení přejí sdružení zařadit.
Odstavec 2 je v souladu s článkem 4 odst. 1 Dodatkového protokolu Evropské rámcové úmluvy.
Článek 4
Pro úplnost viz Obecné poznámky o vzorové mezistátní dohodě (č. 6 a 7).
Článek 5
Na základě přijatého rozhodnutí bude specifikováno, že místní veřejné (státní) instituce jsou oprávněny podílet se na sdruženích přeshraniční spolupráce, která již byla zřízena podle domácích (vnitřních) zákonů jiného státu.
Článek 6
Rozhodnutí o tom, zda je možné podílet se na zřízení sdružení nebo se k němu připojit, se tímto pravidlem řídí na základě článku 6 odst. 1. Dodatkového protokolu Evropské rámcové úmluvy.
Článek 7
Považuje se za vhodné, aby soukromoprávní jednotky měly možnost účasti ve veřejných sdruženích přeshraniční spolupráce po splnění následujících podmínek:
– členy musí být státní instituce z příhraniční oblasti;
– jejich účast nesmí zakazovat zákony státu, ve kterém je sdružení založeno.
Článek 8
Tato ustanovení vycházejí z článku 6 Smlouvy z Bayonne ze dne 10. března 1995 a článků 8 a 12 Dohody z Karlsruhe ze dne 23. ledna 1996.
Článek 9
Každá ze smluv zmíněných v Obecných poznámkách (odstavec 10) požaduje, aby stanovy přeshraničního sdružení obsahovaly ustanovení o celé řadě položek (název, ústředí/sídlo, povinnosti, členové, úkoly orgánů, zajištění finančních aktivit, platná rozpočtová a účetní pravidla, přijímání členů a rušení členství, rozpuštění sdružení a likvidace atd.).
Mezinárodní texty byly navrženy na základě článku 9 návrhu mezistátní dohody, ve kterém jsou vyjmenována ta ustanovení, která mají být obsažena ve stanovách budoucího sdružení přeshraniční spolupráce.
Je samozřejmé, že se tyto minimální požadavky týkají pouze těch orgánů, které mají podle platných domácích (vnitřních) zákonů právní subjektivitu. Na orgány bez právní subjektivity se tato ustanovení nevztahují.
Článek 10
Tato ustanovení jsou založena na dohodě z Karlsruhe.
Článek 11
Odstavec 1 odpovídá zákazu, který uvádí článek 4 odst. 2b Dodatkového protokolu Evropské rámcové úmluvy.
Odstavec 2 je založen na Smlouvě z Bayonne a Dohodě z Karlsruhe.
Odstavec 3 se týká případů, kdy sdružení vykonává činnost jménem jednoho ze svých členů. V takových případech je výjimečně možné, aby zákony státu, ve kterém je umístěno ústředí sdružení, platily paralelně se zákony státu, k němuž patří územní orgány sdružení. Tato paralelní či souběžná platnost nastává tehdy, když členové sdružení přímo nebo nepřímo přispívají k financování smlouvy o veřejné zakázce (odstavec 4).
A konečně, odstavec 5 stanoví, že členové sdružení se vždy musí postarat o to, aby bylo rozhodnutí, které sdružení přijme, realizováno v praxi.
Článek 12
V tomto smyslu se financování a dozor nad sdružením řídí ustanoveními, která uvádí Dodatkový protokol Evropské rámcové úmluvy.
Článek 13
Zákony státu, na jehož území je umístěno ústředí sdružení, platí pro vlastní zaměstnance sdružení.
Článek 14
Tato ustanovení vychází z článku 15 Dohody z Karlsruhe.
Článek 15
Toto ustanovení vychází z článku 10 Smlouvy z Bayonne a článku 7 odst. 2 Dohody z Karlsruhe.
Článek 16
V souladu s článkem 7 Dodatkového protokolu Rámcové úmluvy slouží tato pravidla jako prevence jakékoliv změny zákonné ochrany, kterou národní právní systém poskytuje třetím stranám před uzavřením uvažované mezistátní dohody; lze jej také použít k vyjmutí územních orgánů - členů sdružení - z jurisdikce cizího soudu.
III. Komentář ke článkům vzorových stanov
Článek 1
V souladu s článkem 1 vzorové mezistátní dohody mohou právnické osoby, které se řídí veřejným právem a nejsou ani územními orgány, ani místními veřejnými orgány, spolupracovat při zřizování sdružení nebo se k tomuto sdružení mohou připojit. V souladu s článkem 7 vzorové dohody to často platí pro osoby řízené soukromým právem, za předpokladu, že to nezakazuje domácí (vnitřní) právo státu, na jehož území sdružení sídlí. Účast fyzických osob je možná výjimečně a lze ji ospravedlnit dodávkami veřejných služeb, které tyto osoby poskytují.
Článek 2
Při uplatnění článku 1 mezistátní dohody jsou všechny veřejné instituce, které tvoří součást sdružení, považovány za „územní orgány“. Členové valné hromady však nejsou právnickými osobami patřícími ke sdružení, ale zástupci těchto právnických osob (této právnické osoby).
Článek 3
Ze stanov vyplývá, že sdružení podléhá domácím (vnitřním) zákonům toho státu, na jehož území bylo umístěno sídlo ústředí pro toto sdružení. Z toho důvodu není žádoucí, aby se ústředí sdružení přemisťovalo mimo území tohoto státu bez příslušné úpravy ve stanovách.
Článek 4
Sdružení se bude řídit legislativou platnou pro jeden z typů asociací nebo sdružení, k nimž mohou patřit územní orgány státu, jehož legislativa se uplatňuje. Stanovy sdružení pak určí, jaké bude postavení sdružení podle veřejného nebo soukromého práva, a právní formu sdružení, kterou umožňují zákony státu, na jehož území se nachází ústředí sdružení.
Článek 5
Podle článku 47 stanov určí kompetentní orgány toho státu, ke kterému náleží územní orgány, datum, ke kterému získá sdružení právní subjektivitu.
Článek 6
Cíle (zaměření) sdružení mohou být obecné, nebo se naopak mohou omezovat na poskytování nebo řízení zařízení, která jsou ve veřejném zájmu.
Členové sdružení mohou na sdružení převést určité úkoly, které má sdružení vykonat jejich jménem.
Podle článku 4 vzorové mezistátní dohody nesmí být sdružení ziskově orientované.
Pokud je sdružení veřejnoprávní jednotkou, může uzavírat smlouvy na veřejné zakázky. Přitom se řídí zákony státu, ve kterém má svoje ústředí, a jeho členové, kteří se podílejí na financování těchto operací, musí dodržet to, co jim v souvislosti s reklamou, vypisováním tendrů a výběrem firem stanoví zákony jejich vlastního státu. Toto je přeformulování obsahu článku 11 § 4 vzorové mezistátní dohody.
A konečně v souladu s článkem 11 mezistátní dohody je stanoveno, že sdružení nemůže mít žádné zákonodárné, policejní nebo daňové pravomoce.
Článek 7
Sdružení je založeno na omezenou dobu, ale ta může být jednou nebo vícekrát prodloužena o dobu, která nepřesahuje tu, na kterou bylo sdružení původně založeno (článek 39 stanov).
Článek 8
Platí pravidlo, že zastoupení každého člena je úměrné jeho statutárním právům, která odpovídají jeho příspěvku (vkladu). Ovšem neexistuje žádný důvod, proč by nemohlo být použito jiné kritérium - například počet obyvatel spadajících pod různé územní orgány (jako v případě Euroregionu Rhine-Waal).
Členové jsou odpovědni za dluhy sdružení v přímém poměru ke svým statutárním právům. Platí to i pro jejich povinnosti vůči ostatním členům nebo třetím stranám. Nejsou odpovědni společně a nerozdílně.
Článek 9
Nezdálo se být účelné uvádět v návrhu stanov podmínky pro přijímání nových členů. Práva a povinnosti nových členů budou specifikovány v dodatku stanov.
Článek 10
Totéž platí pro rušení členství. Členové, kteří chtějí zrušit svoje členství, tak mohou učinit pouze ke konci rozpočtového roku. Převezmou zařízení, která byla zřízena pro jejich prospěch, a poskytnou za ně pro sdružení vyrovnání.
Orgán odpovědný za dozor nad územním orgánem patřícím ke sdružení může po tomto orgánu požadovat, aby ukončil členství (článek 32 stanov).
Článek 11
Stejný systém platí i pro vyloučení a kterýkoliv z vyloučených členů musí odškodnit sdružení za škodu, kterou mu způsobil svou chybou nebo nedodržením svých povinností.
Článek 13
Kromě členských příspěvků může sdružení účtovat poplatky, a pokud to povolují zákony státu, ve kterém má svoje ústředí, i uzavírat smlouvy o půjčkách.
Článek 15
Zaměstnanci nejsou nikdy přijímáni na statutárním základě, ale na smluvním základě.
Článek 17
V souladu s článkem 13 vzorové mezistátní dohody podléhají zákonům státu, kde se nachází ústředí sdružení, pouze ti zaměstnanci sdružení, kteří jím byli přímo najati.
Článek 18
Každý člen sdružení vyšle do valné hromady takový počet svých zástupců, který je přímo úměrný statutárním právům člena (viz výše poznámka k článku 8 stanov).
V souladu s článkem 10 odst. 3 mezistátní dohody se mandáty těchto zástupců a jejich jmenování řídí zákonem státu, ke kterému patří příslušná právnická osoba.
Článek 21
Valná hromada rozhoduje absolutní většinou odevzdaných hlasů, s výjimkou těch případů, kdy se jedná o novelizaci stanov, prodloužení doby trvání sdružení nebo předčasné zrušení společnosti (články 39, 40 a 46 stanov).
Článek 22
Jazyková pravidla pro zápisy z jednání jsou stejná jako pro samotné stanovy (článek 45 stanov).
Článek 23
Článek 10 vzorové mezistátní dohody požaduje, aby právnické osoby patřící ke sdružení dostávaly pravidelné informace.
Článek 26
Při hlasování rady se rozhoduje absolutní většinou odevzdaných hlasů – víc „pro“ než „proti“.
Článek 29
Pokud si to sdružení přeje, může jmenovat generálního ředitele/tajemníka, který by působil jako výkonný úředník (tajemník) rady.
Článek 31
V souladu s článkem 6 odst. 2 Dodatkového protokolu Evropské rámcové úmluvy a s článkem 12 vzorové mezistátní dohody jsou opatření, která sdružení dělá, předmětem dozoru, který je uzákoněný v právním řádu státu, na jehož území sídlí ústředí sdružení. Nicméně je nutné respektovat i zájmy územních orgánů z ostatních států.
Článek 32
Orgány odpovědné za dozor nad členskými územními orgány sdružení jsou víceméně oprávněny požadovat po těchto orgánech, aby ukončily svoje členství ve sdružení (článek 10 stanov).
Článek 34
Protože sdružení je neziskovou organizací, veškerý nadbytečný příjem musí následně vést k redukci ročních finančních příspěvků placených jeho členy.
Článek 36
Role nezávislých auditorů, kteří se vyjadřují k účetní rozvaze a účetní uzávěrce, vychází z článku 14 odst. 2 Dohody z Karlsruhe a z článku 6 závěrečného odstavce Smlouvy z Bayonne ze dne 10. března 1995.
Článek 37
Článek týkající se vypořádání nesprávných plateb je založen na článku 20 vzorové dohody, která zřizuje zájmové sdružení pro meziregionální a přeshraniční spolupráci a je přílohou k francouzskému ministerskému oběžníku ze dne 16. června 1994. Ten pojednává o využití strukturálních fondů Evropské unie jako součásti regionální politiky unie.
Článek 38
Uplatnění daňových zákonů státu, ve kterém je umístěno ústředí sdružení, je v souladu s principy uvedenými v článku 3 vzorové mezistátní dohody.
Článek 39
Viz poznámka k článku 21 stanov.
Článek 42
Pravidla o odpovědnosti předsedy, místopředsedy, členů rady a generálního ředitele/tajemníka jsou v souladu se zákony obecně uplatňovanými na společnosti s ručením omezeným.
Článek 43
Tento článek obsahuje klauzuli o jurisdikci. Umožňuje, aby jakýkoliv spor, který vznikne mezi sdružením a jeho členy, byl řešen před soudem, jehož jurisdikce podléhá zákonům toho státu, kde má sídlo odpůrce. Tak se předchází situaci, kdy by se členské územní orgány mohly ocitnout pod jurisdikcí cizího státu. Toto pravidlo je založeno na článku 11 odst. 1 Německo-holandské dohody o přeshraniční spolupráci mezi územními orgány, podepsané v Isselburg-Anholtu dne 23. května 1991. Vyplývá to z článku 16 odst. 1 vzorové mezistátní dohody.
Článek 45
Toto ustanovení vychází z článku 6 Smlouvy z Bayonne ze dne 10. března 1995 a je v souladu s článkem 8 odst. 2 vzorové mezistátní dohody.
Článek 46
Viz poznámka k článku 21 stanov.
Článek 47
Viz poznámka k článku 5 stanov.
Přechodná ustanovení
Finanční příspěvek každého člena sdružení v prvním roce je určen v rámci přechodných ustanovení a výjimečně se neřídí článkem 12 odst. 2 a článkem 19 vzorových stanov.
2. RÁMCOVÉ DOHODY, STANOVY A SMLOUVY UZAVÍRANÉ MEZI MÍSTNÍMI ÚŘADY
Úvodní poznámka:
Vzorové dohody, smlouvy a stanovy pro místní úřady
Stejně jako státům, i místním úřadům lze nabídnout možnost výběru dohod a smluv. Ve skutečnosti tato možnost již v praxi v řadě států existuje, o čemž svědčí značný objem dokumentů o již uzavřených dohodách.
Zde se předkládá šestnáct vzorových dohod, smluv a stanov, jež odpovídají různé úrovni a právním formulím přeshraniční spolupráce. V návaznosti na rozsah a obsah národní legislativy lze tyto vzory okamžitě použít nebo je podřídit mezistátním dohodám, jež budou pro použití prvních závazné.
Obecně platí, že uzavření mezistátních dohod, dokonce i v případech, kdy se to nezdá nezbytně nutné, může ujasnit podmínky, na jejichž základě budou dohody využívány místními úřady. V každém případě uzavření mezistátní dohody se stane předpokladem pro následné uzavření dohody pod číslem 2.6 (orgány zajišťující přeshraniční spolupráci).
Tato soustava rámcových dohod pro místní úřady odpovídá soustavě vzorových mezistátních dohod. Odkazy na mezistátní dohody jsou uvedeny v úvodní poznámce ke každému vzoru.
Pak je možno propojit dohody a orgány zřízené na místní úrovni do struktur přeshraniční konzultace, jež se vytvářejí na regionální či národní úrovni. Např. místní výbory pro styk s druhou stranou (vzor 2.1) mohou být zahrnuty do struktury komisí, výborů a pracovních skupin, jež jsou uvedeny ve vzorové mezistátní dohodě o regionálních přeshraničních konzultacích (1.2).
Tyto vzory byly pojaty schématicky, neboť nebylo možno celkově zohlednit veškeré problémy, jež mohou v jednotlivých případech nastat. I když jsou tyto vzory cennou pomůckou, lze je měnit a doplňovat podle konkrétních požadavků místních orgánů, jež je budou uzavírat.
Obdobně jako v případě mezistátních dohod i zde musí místní úřady nalézt způsoby, jak stimulovat občany, aby se zapojili do přeshraničních konzultací v oblasti společensko-kulturní. Tato účast může zajisté napomoci překonání psychologické bariéry, jež často vážně ztěžuje přeshraniční spolupráci. Konzultace, jsou-li podpořeny veřejností, mohou využívat solidního základu. Jedním ze způsobů, jak podpořit účast veřejnosti, je vytváření sdružení. Proto je jeden ze vzorů (2.3) věnován právě ustavení soukromoprávních sdružení.
2.1 Rámcová dohoda mezi místními úřady o ustavení konzultační skupiny
Úvodní poznámka: Mezistátní dohoda není běžně nutná k vytvoření takové skupiny. Existuje řada důkazů potvrzující takovou možnost. Nicméně, pokud existují právní nebo jiné nejasnosti, mezistátní dohoda stanoví podmínky, za nichž budou konzultace probíhat (viz vzorová dohoda 1.3).
Cíle skupiny a její hlavní sídlo
Článek 1
Místní úřady, které jsou smluvními stranami této dohody, se zavazují koordinovat své úsilí v následujících oblastech zájmu v rámci svých pravomocí (zde je nutno specifikovat oblasti nebo se odvolat na „místní problémy“). Za tímto účelem ustaví konzultační skupinu, dále zde nazývanou jen „skupina“, s hlavním sídlem v...........................................
Cílem skupiny je zajistit výměnu informací, koordinaci a konzultace mezi svými členy ve stanovených oblastech zájmu, jak je uvedeno v předchozím odstavci. Členské orgány se zavazují dodávat skupině informace nezbytné pro plnění uvedených cílů a navzájem provádět konzultace prostřednictvím skupiny před přijetím rozhodnutí nebo opatření, jež by mohla ovlivnit oblasti zájmu definované výše.
Členství
Článek 2
Každá smluvní strana, tj. místní úřad, bude zastoupena ve skupině delegací o .......... členech, kteří budou smluvní stranou jmenováni. Na základě dohody přijaté skupinou může být delegace doplněna o zástupce soukromých společenských a hospodářských orgánů a o odborníky (tato alternativa vylučuje z členství jiné subjekty než místní úřady, což ji odlišuje od soukromoprávních sdružení, o nichž se jedná pod bodem 2.3).
Možná varianta: Počet členů delegace se může měnit. Členy se mohou stát místní nebo regionální úřady, společenské a hospodářské skupiny a soukromé osoby, které podepíší danou dohodu. Skupina rozhoduje o přijetí nového člena do skupiny. Na základě dohody přijaté skupinou může být delegace doplněna o zástupce soukromých institucí a o odborníky.
Zásady pro jednání
Článek 3
Skupina může jednat o všech otázkách, jež jsou uvedeny v článku 1. Veškeré projednávané otázky, u nichž se dosáhlo dohody, a veškerá doporučení, která skupina předává příslušným úřadům či skupinám, budou zaznamenány v zápisech z jednání.
Skupina je oprávněna zadat třetím osobám vypracování studií a prozkoumání problematiky ve své kompetenci.
Článek 4
Členové skupiny se mohou dohodnout a pověřit skupinu vykonáváním některých přesně stanovených povinností. Skupina také může plnit úkoly, jež jí zadají jiné orgány.
Činnost
Článek 5
Skupina si vypracuje svůj vlastní jednací řád.
Článek 6
Skupina se bude scházet zpravidla dvakrát ročně nebo na žádost alespoň jedné třetiny svých členů, kteří navrhují zařazení určitého bodu jednání.
Oznámení o konání schůze skupiny musí být zasláno spolu s návrhem programu členům písemně minimálně 15 dní před plánovaným konáním schůze, aby se každá zastoupená organizace mohla na jednání připravit.
Článek 7
Ze svých členů skupina jmenuje výbor a určí jeho pravomoci.
Výboru bude předsedat jeho člen v souladu s jednacím řádem nebo nejstarší přítomný člen výboru, pokud toto ustanovení není uvedeno v jednacím řádě.
Vztahy k třetím osobám a vyšším úřadům
Článek 8
Při jednání se třetími osobami bude skupinu zastupovat předseda výboru, pokud není jednacím řádem stanoveno jinak. Vyšší orgány, jejichž členové jsou zároveň i členy skupiny, mohou od skupiny získávat informace o její činnosti a jsou oprávněny vyslat na jednání skupiny svého pozorovatele.
Sekretariát a finance
Článek 9
Sekretářské práce zajistí některá z členských institucí (je možné zvolit systém, v jehož rámci se po roce jednotlivé členské instituce budou v této činnosti střídat).
Každý úřad je povinen přispívat na činnost sekretariátu následujícím způsobem: .................
Informace a dokumenty jsou běžně rozšiřovány v jazyce toho státu, ze kterého pochází.
Zahájení a ukončení členství
Článek 10
Členy skupiny se mohou stát další místní a regionální úřady, které se připojí k dané dohodě. Jejich přijetí záleží na rozhodnutí skupiny.
Článek 11
Libovolný člen skupiny se může rozhodnout a ukončit své členství ve skupině. Toto své rozhodnutí sdělí předsedovi. Ukončení členství ve skupině některého z členů nemá vliv na činnost skupiny, pokud skupina nerozhodne jinak.
Článek 12
Smluvní strany budou informovat generálního tajemníka Rady Evropy o uzavření dané dohody a předloží mu text dohody.
2.2 Rámcová dohoda o koordinaci při správě přeshraničních místních veřejných záležitostí
Úvodní poznámka: V několika státech je již tento typ dohody o přeshraniční spolupráci možný. Tam, kde tomu tak není, je nutno definovat v rámci mezistátní dohody (viz vzor 1.3) podmínky, za nichž je možné danou dohodu realizovat.
Cíle dohody
Článek 1
Článek 1 specifikuje cíle dohody (tj. harmonický rozvoj příhraničních regionů) a oblasti, jichž se dohoda týká.
Území, na něž se dohoda vztahuje
Článek 2
Článek 2 specifikuje území na obou (nebo na všech třech) stranách hranic, jichž se bude daná dohoda týkat.
Závazky
Článek 3
Článek 3 definuje způsoby, jimiž se bude dosahovat vytčených cílů dohody (viz článek 1). V návaznosti na materiální cíle dohody je třeba definovat následující závazky:
– smluvní strany se zavazují, že pouze po předchozích konzultacích bude následovat přijetí rozhodnutí o mnohých opatřeních, jež budou řešit v rámci svých pravomocí a na území, jež spravují;
– smluvní strany se zavazují, že přijmou nezbytná opatření pro dosažení cílů dané dohody v rámci svých pravomocí a na území, jež spadá do jejich správy;
– smluvní strany se zavazují, že nepodniknou žádné kroky, jež by byly v rozporu s cíli dané dohody.
Koordinace
Článek 4
V souladu se specifickými okolnostmi a požadavky každé dohody určí článek 4, jakým způsobem bude dosaženo koordinace:
– buď určením zvláštní skupiny ustanovené v souladu s rámcovou dohodou 2.1, která se bude zabývat koordinací;
– nebo zajištěním podmínek pro ustanovení zvláštní konzultační skupiny v souladu s cíli této dohody;
– nebo prostě podpisem přímých bilaterálních smluv mezi příslušnými úřady.
Dosažení smíru
Článek 5
Každý člen skupiny (nebo smluvní strana, není-li skupina ustanovena) má právo přednést na jednání skupiny (nebo druhé smluvní strany, pokud není ustanovena skupina) libovolný případ, o němž se domnívá, že není v souladu s dohodou z důvodů:
– nebyla dodržena podmínka předchozí konzultace;
– nebo nejsou přijatá opatření v souladu s danou dohodou;
– nebo nebyla přijata opatření nezbytná k dosažení cílů dané dohody.
Pokud se smluvní strany nedohodnou, spor může být předán k projednání smírčí radě, která bude pověřena smírčím jednáním o otázkách týkajících se zde uvedených závazků.
Kontrolní orgán
Článek 6
Smluvní strany se mohou dohodnout a ustanovit zvláštní kontrolní orgán, jehož cílem je zajistit dosažení smíru při jednání o závazcích zde uvedených. Kontrolní orgán se skládá ze stejného počtu odborníků jmenovaných každou ze smluvních stran a nezávislého odborníka, jehož jmenování či způsob jmenování je předem stanoven.
Kontrolní orgán vydá stanovisko, zda je v daném případě dohoda dodržována, či nikoliv, a bude oprávněn se svým stanoviskem seznámit veřejnost.
Článek 7
Smluvní strany informují generálního tajemníka Rady Evropy o uzavření dané dohody a předloží mu text dohody.
2.3 Rámcová dohoda o ustavení soukromoprávních přeshraničních sdružení
Úvodní poznámka: Existuje předpoklad, že místní úřad jednoho státu může být členem soukromoprávního sdružení jiného státu za stejných podmínek, jež se vztahují k členství místních úřadů v soukromoprávních sdruženích svého státu. Pokud tato možnost dosud neexistuje, je nezbytné, aby byla jasně definována v mezistátní dohodě mezi státy, jichž se tato dohoda týká (viz vzorové mezistátní dohody 1.3 a 1.4).
Soukromá sdružení musí zpravidla vyhovovat požadavkům, která jsou stanovena zákonem v tom státě, v němž má sdružení své hlavní sídlo. Následující seznam uvádí ustanovení, jež by měla být obsažena ve stanovách sdružení, pokud tato ustanovení nejsou stanovena zákonem. Ustanovení, jimiž se řídí konzultační skupiny (viz vzorová dohoda 2.1), se mohou též vztahovat, mutatis mutandis, ke sdružením uvedeného typu.
Stanovy sdružení musí specifikovat následující:
1. zakládající členové a podmínky pro přijetí dalších členů;
2. název sdružení, jeho hlavní sídlo a právní formy (s odkazem na odpovídající národní legislativu);
3. cíle sdružení, způsoby dosažení těchto cílů a zdroje, jež má sdružení k dispozici;
4. orgány sdružení a obzvláště funkce a jednací řád valného shromáždění (zastoupení členů a způsob voleb);
5. jmenování správců či výkonných zástupců a jejich pravomoci;
6. rozsah povinností členů ve vztahu k třetím osobám;
7. podmínky pro změny statutu a pro zrušení sdružení;
8. závazek smluvních stran informovat generálního tajemníka Rady Evropy o založení přeshraničního sdružení a předložit mu text statutu.
2.4 Rámcová smlouva o dodávkách či poskytování služeb mezi místními úřady příhraničních oblastí („soukromoprávní“ typ)
Úvodní poznámka: Existuje předpoklad, že místní úřady mají právo uzavírat uvedený typ smlouvy s místními úřady jiných států. Pokud tato možnost dosud neexistuje, je nezbytné, aby byla jasně definována v mezistátní dohodě mezi státy, jichž se tato dohoda týká (viz vzorová mezistátní dohoda 1.4).
Toto je typ smlouvy, který mohou místní úřady používat pro prodeje, nájmy, pracovní smlouvy, dodávky zboží a služeb, udělování provozních koncesí atd. Využívání „soukromoprávních“ smluv místními úřady je do určité míry, která je odlišná v každém státě, povoleno národní legislativou i praxí a je velmi obtížné stanovit přesnou hranici mezi „veřejnoprávními“ a „soukromoprávními“ smlouvami. Můžeme nicméně vycházet z předpokladu, že tento typ smlouvy lze použít kdykoliv, pokud se - podle převládající interpretace v dané zemi - smlouva týká komerční či hospodářské činnosti, pro níž je třeba smluvně zajistit též fyzickou nebo právnickou osobu. V případě takové činnosti a funkcí místních úřadů, které jsou vyhrazeny pro veřejné orgány, není možno opomenout také doplňující pravidla, jež jsou uvedena níže v rámcové smlouvě „veřejnoprávního“ typu (viz 2.5).
Smluvní strany
Článek 1 určuje smluvní strany (a zda se ke smlouvě mohou připojit i další místní úřady).
Článek 2 určuje základní problematiku spojenou s obecnými smluvními pravomocemi a obzvláště oprávněnými osobami, náležitostmi a podmínkami smlouvy. V případě potřeby může také určovat nutná omezení týkající se pověření vyššími úřady, pokud tato pravomoc ovlivní účinnost dané smlouvy.
Předmět smlouvy
Článek 3 určuje předmět smlouvy ve vztahu ke:
- specifickým záležitostem;
- zeměpisným oblastem;
- zainteresovaným orgánům (územní orgány, státní orgány s pravomocemi na místní úrovni atd.);
- specifickým právním formám.
Článek 4 určuje délku trvání smlouvy, podmínky pro její prodloužení a jakékoliv další údaje týkající se podepsání smlouvy.
Právní forma a ustanovení týkající se financování
Článek 5 určuje místo podpisu smlouvy, plnění smlouvy a stanovuje právní formu, která je závazná pro činnost prováděnou v rámci dané smlouvy (soukromé mezinárodní právo), a zákony, jimiž se řídí.
Článek 6 pojednává v případě potřeby o finančních otázkách (měna, v níž se provádějí platby, a způsob stanovení cen v případě dlouhotrvajících služeb) a o pojištění.
Arbitráž
Článek 7 stanovuje v případě nutnosti zásady pro smírčí řízení a arbitráž.
V případě arbitráže je možno zřídit arbitrážní orgán následujícím způsobem:
– každá strana s opačnými zájmy (varianta: předsedové administrativních soudů, jejichž pravomoc zasahuje všechny zainteresované strany) určí člena arbitrážního orgánu a smluvní strany společně jmenují jednoho nebo dva nezávislé členy tak, aby celkový počet členů daného arbitrážního orgánu byl lichý;
– pokud je počet členů arbitrážního orgánu sudý a výsledek hlasování je nerozhodný, má rozhodující hlas nezávislý člen.
Změny a ukončení platnosti smlouvy
Článek 8 stanoví pravidla, jež se použijí v případě provádění změn ve smlouvě nebo v případě ukončení její platnosti.
Článek 9. Smluvní strany informují generálního tajemníka Rady Evropy o uzavření dané dohody a předloží mu text dohody.
2.5 Rámcová smlouva o dodávkách nebo poskytování služeb mezi místními úřady příhraničních oblastí („veřejnoprávní“ typ)
Úvodní poznámka: Tento druh smlouvy je obdobný jako smlouva pod číslem 2.4 („soukromoprávní“ typ smlouvy) s tím, že se vztahuje ke specifickým cílům. Tento typ se více zabývá koncesemi či kontrakty na veřejné služby nebo veřejné práce (nebo služby a práce, jež mohou být v jednom ze zúčastněných států považovány za „veřejné“) nebo podmínkami pro poskytování finančních příspěvků1) úřady jednoho státu úřadům státu druhého. Takové veřejné koncese s sebou nesou zvláštní riziko a povinnosti ve vztahu k zajišťovaným veřejným službám, a proto vyžadují, aby v této smlouvě byla uvedena zvláštní ustanovení jako doplněk těch, která jsou uvedena ve vzoru „soukromoprávních“ smluv.
„Přeshraniční“ smlouvy tohoto typu nejsou vždy povoleny legislativou jednotlivých států. Z tohoto důvodu je nutné, aby možnost uzavřít podobnou smlouvu a podmínky pro její realizaci byly nejdříve stanoveny v mezistátní dohodě (viz vzorová dohoda 1.4).
Použití tohoto druhu smlouvy, jež neklade přílišné nároky na sestavení a realizaci, může v řadě případů předejít nutnosti vytvářet společnou agenturu typu „přeshraničního syndikátu místních úřadů“ (viz 2.6), která s sebou nese řadu dalších právních problémů.
Ustanovení smlouvy
Pokud smlouva zahrnuje zřízení či správu veřejného majetku, veřejných služeb nebo zařízení, jež patří místnímu úřadu minimálně jedné ze smluvních stran, je nutno, aby v těchto ustanoveních byly uvedeny záruky smluvní strany v souladu s pravidly příslušného státu.
Smlouvy musí v případě potřeby obsahovat odkazy na následující specifické podmínky:
1. pravidla, jimiž se řídí ustanovení nebo činnost zařízení či poskytování služby (např. harmonogram, poplatky, podmínky pro použití atd.);
2. zvláštní podmínky pro založení daného zařízení nebo poskytování služby (např. nezbytná povolení, řízení atd.);
3. podmínky smlouvy pro fungování zařízení či poskytování služby;
4. řízení pro přizpůsobení smlouvy pro potřeby veřejného zájmu a s tím spojené finanční náhrady;
5. následné vztahy mezi uživateli zařízení nebo služby a poskytovateli (např. podmínky dostupnosti, poplatky atd.);
6. odstoupení od smlouvy a ukončení platnosti smlouvy.
Kromě zde uvedených specifických požadavků zůstávají též v platnosti ustanovení vzorové smlouvy 2.4 („soukromoprávní“ typ).
2.6 Rámcová dohoda mezi místními úřady o ustavení orgánů zajišťujících přeshraniční spolupráci
Úvodní poznámka: Existuje předpoklad, že několik místních úřadů se může spojit a vytvořit právnickou osobu, jejímž cílem je zajišťovat a provozovat nějaké veřejné zařízení, službu nebo jejich orgán.
Vytvoření a působnost takového sdružení či syndikátu závisí především na stávající legislativě a na ustanoveních mezistátních dohod uzavřených před jejich vytvořením, jež opravňují k této formě spolupráce (viz vzorová dohoda 1.5).
Následující výčet zahrnuje ta ustanovení, jež by měla být obsažena ve stanovách těchto sdružení, pokud nejsou zahrnuta ve stávající legislativě.
Stanovy sdružení by měly, mezi jiným, specifikovat zejména následující:
1. jména zakládajících členů sdružení a podmínky, za nichž se mohou členy sdružení stát i další zájemci;
2. název, hlavní sídlo, délka trvání a právní status sdružení (s odkazy na platnou legislativu, jež se k danému případu vztahuje);
3. předmět činnosti sdružení, způsoby dosahování cílů a zdroje, jež má sdružení k dispozici;
4. způsob tvorby evidovaného majetku;
5. rozsah a omezení závazků členů;
6. postupy jmenování a odvolání vedoucích činitelů sdružení a jejich pravomocí;
7. vztah sdružení k vlastním členům, třetím osobám a vyšším orgánům, obzvláště vzhledem k jednání o rozpočtu, bilanci a účtech;
8. osoby, které jsou zodpovědné za finanční a technickou kontrolu činnosti sdružení a za zprávy vyplývající z této kontroly;
9. podmínky pro provádění změn ve stanovách pro rozpuštění sdružení;
10. pravidla vztahující se k zaměstnancům;
11. pravidla vztahující se k používání jazyků.
2.7 Vzorová dohoda o hospodářské a sociální spolupráci mezi regiony a/nebo mezi obcemi
(viz paragraf 1.6)
2.8 Vzorová dohoda o spolupráci v oblasti územního plánování mezi regiony
(viz paragraf 1.8)
2.9 Vzorová dohoda o tvorbě a řízení přeshraničních parků
(viz paragraf 1.9)
2.10 Vzorová dohoda o tvorbě a řízení přeshraničních parků – venkov
(viz paragraf 1.10)
2.11 Vzorová dohoda mezi soukromoprávními asociacemi o tvorbě a řízení přeshraničních parků
Asociace.............................................................
asociace..............................................................
/a asociace............................................................/1)
– které si jsou vědomy potřeby společné práce při ochraně životního prostředí a při rozvoji přírodních oblastí, které jsou nezbytnou podmínkou pro kvalitní život člověka;
– které si přejí koordinovat svoji činnost tak, aby se chránilo přírodní bohatství dané oblasti a charakter krajiny;
– se setkaly na zakládající valné hromadě konané v...........................................dne.......................................,
– a dohodly se na následujícím:
Článek 1
Bude vytvořena soukromoprávní přeshraniční asociace:
1 Zakladatelskými členy této asociace budou:
a .................................................................... zastoupený (-á) .......................................................................................
b .................................................................... zastoupený (-á) .......................................................................................
c .................................................................... zastoupený (-á).........................................................................................
Přijetí nových členů bude možné za těchto podmínek:
a ...........................................................................................................................................................................................
b ..........................................................................................................................................................................................
c ...........................................................................................................................................................................................
2 Tato asociace se bude nazývat.................................................................
Bude nadále označována jako „asociace“
– Sídlo jejího ústředí bude v.......................................................na území............................................................
– Bude platit pouze legislativa a pravidla té země, na jejímž území se nachází ústředí asociace, pokud v příloze k tomuto dokumentu nebude stanoveno jinak.
3 Předmětem asociace bude .............................a obecně, veškerá činnost, která se bude přímo nebo nepřímo, zcela nebo částečně vztahovat ke kterémukoliv z předmětů činnosti asociace.
4 Asociaci bude řídit řídicí výbor, který bude jmenovat:
a předsedu
b místopředsedu
c pokladníka
d tajemníka
e jednoho nebo více asistentů.
Členové výboru budou jmenováni valnou hromadou (na jejím řádném zasedání). Jejich funkční období nepřekročí.....................................let a může být znovu obnoveno na...................................let.
Valná hromada se sejde alespoň jednou ročně. Nebude usnášeníschopná, pokud na ní nebudou přítomny alespoň dvě třetiny členů.
Rozhodnutí valné hromady budou přijímána (relativní) (absolutní) většinou hlasů.
Jestliže kterýkoliv z členů nemůže být přítomen, může pověřit hlasováním za svoji osobu jiného člena (stejné státní příslušnosti). Žádný z členů nemá víc než .......... hlasů.
5 Pro revizi stanov asociace se musí svolat mimořádná valná hromada a o změně rozhoduje většina (dvě třetiny) hlasů přítomných členů. Mimořádná valná hromada se sejde na základě návrhu řídicího výboru nebo alespoň dvou jeho členů. Asociace může být rozpuštěna prostřednictvím přátelské dohody mezi dvěma stranami nebo na základě rozhodnutí, které učiní většina členů přítomných na jednání valné hromady svolané řádným způsobem.
6 Strany se zavazují, že budou informovat generálního tajemníka Rady Evropy o zřízení asociace a že ho seznámí s jejími stanovami. Stejně tak se mu zavazují sdělit informaci o rozhodnutí rozpustit asociaci.
Článek 2
1 Strany se dále zavazují, každá v souladu se svými zákony, učinit všechny náležité kroky pro koordinaci řízení přeshraničního parku. Tato koordinace se bude především týkat:
– údržby a zkvalitňování přirozené krajiny a jejího specifického charakteru;
– ochrany a obohacování specifického přírodního dědictví (fauna, flora, habitat);
– činností nezbytných k zachování faktorů, které by mohly ovlivnit výše zmíněné přírodní a fyzické bohatství přeshraničního parku a životního prostředí;
– šíření informací, vzdělávání a zařízení, která budou součástí všeobecné politiky využití přírodního bohatství, a zprostředkování přírodního a kulturního dědictví;
– dozoru a řízení hospodářských, společenských a kulturních aktivit v parku tak, aby se zajistil jejich soulad s výše stanovenými cíli a aby se zachoval charakter přeshraničního přírodního parku.1)
2 S ohledem na stanovené cíle musí smluvní strany přijmout společné akční programy, na kterých budou mít společný zájem, které by se mohly zabývat těmito konkrétními oblastmi:
– informace;
– ochrana a rozvoj rostlinných a živočišných druhů;
– prevence a kontrola požárů, epidemií apod.;
– ochrana vodních toků a pobřeží a břehů na obou stranách hranice;
– turistika;
– ubytování;
– turistické stezky.
Článek 3
Výše zmíněné společné akční programy společného zájmu musí být přijaty formou vzájemné dohody mezi asociacemi odpovědnými za řízení příslušného přírodního parku, v rámci orgánu s rozhodčí pravomocí, který je označen jako valná hromada.
Článek 4
Společné akční programy společného zájmu musí určovat časový rozvrh, cíle a finanční prostředky podnikaných činností, a také důležité body, které se týkají řízení. Také musí specifikovat postupy, které se použijí pro výpočet příspěvku každé ze smluvních stran.
Dále musí být vypracována ustanovení, podle kterých se budou měnit příspěvky podle nových okolností, které během programu nastanou.
Článek 5
Strany se zavazují realizovat ustanovení této dohody (a ustanovení všech společných akčních programů společného zájmu, které budou v souladu s ní podepsána).
Článek 6
Tato dohoda se uzavírá na dobu ............. let, počínaje dnem, kdy vstoupí v platnost. Bude automaticky obnovena na další ..............leté období, pokud ji jedna ze smluvních stran rok před skončením platnosti dohody nevypoví.
Článek 7
Každá smluvní strana uvědomí ostatní o dokončení postupů požadovaných jejími domácími (vnitřními) zákony, jimiž je podmíněna platnost této dohody, začínající k datu posledního sdělení.
2.12 Vzorová dohoda mezi místními a regionálními orgány o rozvoji přeshraniční spolupráce v civilní obraně a vzájemné pomoci v případě neštěstí v příhraničních oblastech
(Návrh)
Místní orgány (nebo regiony) v .......................................................a v ..................................., které spadají do jurisdikce těchto států......................................................................... a ..........................................................................
• a které jsou smluvními stranami Mezistátní dohody o propagaci přeshraniční spolupráce1)
• které se přihlásily k Evropské rámcové úmluvě o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady,
se rozhodly, že budou jedna druhé (jeden druhému) pomáhat v případě neštěstí, která postihnou kterékoliv z jejich území;
V přesvědčení, že je nutné postupovat společně při prevenci takových neštěstí a že je nutné co nejefektivněji si pomáhat, aby bylo možné zvládnout důsledky takových neštěstí,
se strany dohodly na následujícím:
Článek 1
Smluvní strany se zavazují poskytnout jedna druhé v maximální možné míře a v celé šíři svojí kompetence vzájemnou pomoc, na kterou se vztahuje tato smlouva, v případě, že v kterékoliv z oblastí smluvních stran dojde k neštěstí.2)
Článek 2
1 Pomoc bude poskytována na základě žádosti předložené kompetentním orgánem jedné ze smluvních stran kompetentnímu orgánu druhé strany. Taková žádost musí specifikovat povahu a rozsah požadované pomoci, s ohledem na ustanovení článku 3.
2 Orgán, po kterém se pomoc požaduje, musí žádající stranu uvědomit o povaze a rozsahu pomoci, kterou je schopen poskytnout.
Článek 3
1 Pomoc, o které se hovoří v článku 1 této dohody, může mít jednu nebo více z následně uvedených forem:
a poskytnutí vhodného vybavení pro uspokojení bezprostředních potřeb obyvatelstva postiženého neštěstím, k tomuto vybavení patří například pokrývky, stany, oděvy, potraviny a léky;
b poskytnutí vhodného vybavení první pomoci, lékařské pomoci a záchranářů;
c vyslání operačních a administrativních pracovníků;
d vyslání jednotek technické, lékařské a první pomoci a dalších jednotek;
e ..........................
f ..........................
V případě zásilek zásob uvedených v bodech a a b musí zasilatelská strana uvědomit přijímací orgán o tom, komu je zásilka určena a zda se jedná o dar nebo o půjčku.
2 V zájmu snadnější realizace těchto ustanovení si smluvní strany musí pravidelně vyměňovat informace o povaze a rozsahu pomoci, kterou okamžitě poskytnou v případě neštěstí.
Článek 4
1 Smluvní strany učiní příslušná opatření, aby zajistily, že doprava osob a vybavení (zařízení), o které hovoří předchozí článek, proběhne co nejsnadněji, bez ohledu na použitý způsob dopravy.
2 V případě letecké dopravy učiní strany nezbytná bezpečnostní opatření.
Článek 5
1 Pokud se strany nedohodnou jinak, leží odpovědnost za řízení pomocných operací v kompetenci orgánů té smluvní strany, která o pomoc žádá.
2 Kompetentní orgán poskytovatele pomoci oznámí žádající straně jména osob pověřených instruktáží personálu, který zahraniční pomoc poskytuje.
Článek 6
1 Náklady na poskytovanou pomoc se hradí buď z fondů, které vytvořil průmysl1) odpovědný za neštěstí nebo nehodu (chemický průmysl, jaderný průmysl atd.), nebo smluvní strana, která pomoc přijímá. V druhém případě je možné, aby skutečné výdaje postižené strany nefinancovaly centrální orgány.
2 Nicméně každá smluvní strana se zavazuje, že nebude žádat ostatní zainteresované strany, aby proplatily obvyklé náklady na poskytovanou pomoc, ani nebude žádat o kompenzaci ztrát nebo škod na vozidlech a strojích použitých v rámci vzájemné pomoci nebo záchranných operací.
3 Orgán, který pomoc poskytuje, musí při zaslání informací, o kterých se hovoří v paragrafu 2 článku 2, oznámit, které náklady nebudou zahrnuty do běžných výdajů vzniklých při operaci, kromě těch, které jsou uvedeny v paragrafu 2 článku 7.
——————————————————————————————————————————
Alternativou k článku 6 může být níže uvedený text, který vychází z bilaterální úmluvy uzavřené mezi Spolkovou republikou Německo a Francií a Lucemburskem o vzájemné pomoci v případě neštěstí nebo vážných nehod:
Článek 6
1 Náklady, které vyplynou z pomoci poskytované týmy záchranářů té ze smluvních stran, která pomoc poskytuje podle článků 1 a 3, včetně jakýchkoliv výdajů vzniklých ztrátou nebo úplným či částečným poškozením doprovodného zařízení, nebudou hrazeny orgány té smluvní strany, která pomoc přijímá. V případě, že je pomoc poskytována vzdušnou cestou, může smluvní strana, která pomoc poskytuje, požadovat na smluvní straně, která je příjemcem pomoci, uhrazení poloviny nákladů vzniklých použitím vzdušných dopravních prostředků.
2 Záchranářské týmy smluvní strany, která pomoc poskytuje, však budou během trvání operace dostávat potraviny. Na náklady smluvní strany, která o pomoc požádala, jim bude také poskytnuto ubytování a všechny potřebné dodávky, a to hned jakmile budou vyčerpány zásoby, které je doprovázely. Těmto osobám také náleží právo na veškerou lékařskou péči.
——————————————————————————————————————————
Článek 7
1 Jakákoliv škoda způsobená osobám v souvislosti s pomocí poskytovanou podle této dohody bude za účelem proplacení účtována smluvní straně, která v rámci této dohody požádala o pomoc.
2 Nicméně ustanovení paragrafu 1 se nebude vztahovat na škody způsobené osobám nebo na majetku, který byl dán k dispozici smluvní straně, která požádala o pomoc podle této dohody.
——————————————————————————————————————————
Alternativou k článku 7 může být níže uvedený text, který vychází z bilaterální úmluvy uzavřené mezi Spolkovou republikou Německo a Francií a Lucemburskem o vzájemné pomoci v případě neštěstí nebo vážných nehod:
Článek 7
1 Každá smluvní strana se zřekne toho, aby vznesla vůči další smluvní straně jakýkoliv požadavek na náhradu škody na majetku, který jí patří, pokud byla tato škoda způsobena členem záchranného týmu druhé smluvní strany, když vykonával povinnosti spojené s naplňováním této dohody.
2 Každá smluvní strana se zřekne jakéhokoliv požadavku na náhradu vzneseného vůči další smluvní straně, co se týče kteréhokoliv člena záchranného týmu, který utrpěl úraz nebo úraz s následkem smrti při výkonu povinností spojených s naplňováním této dohody.
3 Jestliže člen záchranného týmu při výkonu svých povinností na území smluvní strany způsobil zranění třetí straně, převezme za to smluvní strana odpovědnost v souladu s ustanoveními platnými pro případ, kdy je způsobeno zranění jedním z členů jejího vlastního záchranářského týmu.
4 Orgány smluvních stran budou úzce spolupracovat při vyřizování žádostí o kompenzaci. Především si musí vyměňovat všechny informace, které mají k dispozici o případech, kdy došlo ke zranění, jak je definuje tento článek.
5 Tento článek bude platit pro společně organizovaná cvičení záchranářských týmů.
——————————————————————————————————————————
N. B. Smluvní strany se upozorňují, že pokud v dohodách nezahrnou oba články 6 a 7, navrhované výše jako alternativa, ale zahrnou jen jeden z nich, musí zajistit, aby použitý článek byl v souladu s dalšími relevantními články. A obdobně je třeba postupovat v případě odpovědnosti za náklady spojené s pomocí nebo odpovědnosti za škody na majetku a za zranění.
Článek 8
Operace prováděné v rámci pomoci poskytnuté podle této dohody musí být skončeny, pokud o to požádá orgán, který si pomoc vyžádal.
Článek 9
V zájmu hladké realizace této dohody musí smluvní strany vyvíjet pravidelné úsilí při organizování výměny svých pracovníků a společných cvičení pro relevantní členy záchranářských týmů.
Článek 10
Smluvní strany se zavazují, že budou informovat generálního tajemníka Rady Evropy o uzavření této dohody a že mu zašlou její text.
Vypracováno v ............................................... dne ............................ v ............. ve dvou kopiích, oba texty jsou plně autentické.
Za místní orgán (region) v Za místní orgán (region) v
2.13 Vzorová dohoda o nadnárodní spolupráci mezi školami a obcemi
Tato vzorová dohoda se zabývá spoluprací ve formě partnerství dvou škol patřících do různých zemí.
Představuje poměrně volnou a obecnou formu nadnárodní spolupráce, která si však klade poměrně ambiciozní cíle, protože se orientuje na trvalou a poměrně intenzivní spolupráci založenou na pevných vzdělávacích a jazykových koncepcích.
Orgány místní správy při tom mají poskytovat obecný rámec pro spolupráci mezi obcemi, ve kterých se školy nacházejí. Dále mají poskytovat kulturní pomoc, stejně jako materiální a finanční podporu a podporu v oblasti lidských zdrojů. Jsou proto plnohodnotnými účastníky tohoto typu spolupráce.
Článek 1
Tato dohoda se má stát prostředkem organizace společné akce školy W a obce X na jedné straně, a školy Y a obce Z na straně druhé, tak aby hloubková nadnárodní spolupráce škol byla ku prospěchu žákům na obou stranách.
Toto budou cíle uvedené spolupráce:
– zlepšit znalost jazyka partnerské země a rozvíjet dvojjazyčnost;
– zavést takový přístup k výuce, ve kterém by byly přítomny rysy obou kultur, a to prostřednictvím experimentů a prosazování kultury partnerské země při zavádění nových projektů;
– rozvíjet osobní kontaky mezi učiteli a žáky z příslušných škol a obcí.
Článek 2
Pro tento způsob spolupráce budou využity následující prostředky:
– výměna učitelů;
– účast žáků jedné školy ve vyučování školy druhé, přitom se očekává podpora ze strany rodin žáků a zainteresovaných obcí nebo místních orgánů;
– společné projekty žáků z obou škol [především v podobě „nauky o kulturním dědictví (,heritage classes’)“];
– důraz na kulturu partnerských zemí v hodinách dějepisu, zeměpisu, literatury atd., na příslušných školách;
– výměna učebních materiálů, např. map, knih, časopisů, kazet a audiovizuálního vybavení;
– rozvoj programů pro intezivní výuku jazyků partnerských zemí v co nejnižším věku žáků;
– organizování sportovních aktivit a soutěží, na kterých se mohou účastnit žáci zainteresovaných škol;
– organizování mimoškolních aktivit pro žáky zainteresovaných škol.
Článek 3
Orgány škol, které jsou signatáři této dohody, musí zajistit, aby spolupráce v rozsahu této dohody byla integrována do organizace jejich škol. Hlavní důraz přitom musí klást na oblast kurikula, učebních metod, mimoškolních aktivit a vzdělávacích příležitostí.
Musí zajistit, aby učitelé ve školách na území svého státu měli dostatek zdrojů a času nezbytného pro navázání kontaktů, výměnu informací, koordinaci svých akcí a organizaci činností v rámci vzájemné spolupráce.
Musí se snažit vyškolit učitele v takovém přístupu k výuce, který obsáhne kulturu obou stran, a tím posílí výsledky spolupráce zajišťované touto dohodou.
Musí podniknout opatření, kterými jazyk partnerské země získá funkční i symbolickou úlohu v organizaci i fungování zainteresovaných škol.
Článek 4
Ty místní orgány, které tuto dohodu podepisují, se zaváží, že poskytnou materiální podporu a pomoc programům školské spolupráce, kterých se dohoda týká.
Musí zajistit, aby se spolupráce škol popsaná v této dohodě stala součástí jejich programů všeobecné spolupráce a partnerství.
Poskytnou kooperační schémata (programy spolupráce), ve kterých využijí svoje zkušenosti z určité kulturní oblasti.
Článek 5
Každá ze zúčastněných stran přispěje ke spolupráci podle této dohody určitým podílem. Tento podíl specifikuje následná příloha.
V případě obcí by příspěvek ke spolupráci měl sestávat z:
– finanční podpory (úhrada cestovních nákladů, odměna pro hostující učitele atd.);
– poskytnutého zařízení;
– poskytnutých pracovních sil;
– nabídky zařízení, ve kterých se mohou konat školní i mimoškolní aktivity nebo kde mohou být ubytováni učitelé a žáci v rámci výměny;
– úhrada služeb sekretariátu;
– a další.
V případě školských orgánů a samotných škol by příspěvky mohly sestávat z poskytování pracovních sil, z adaptací kurikula a kurzů, z poskytování služeb, z finančních příspěvků, z úhrady nákladů, které vzniknou žákům partnerské školy, atd.
Článek 6
Program činností na každý rok musí schválit smluvní strany této dohody. Program musí uvádět chystané akce, použité zdroje a příspěvky každého ze signatářů.
Článek 7
Výbor složený ze zástupců školských orgánů, orgánů místní (obecní) správy, které podepsaly tuto dohodu, a ze zástupců rodičů musí monitorovat realizaci této dohody o spolupráci.
Přesné složení výboru je vymezeno v následné příloze.
Tento výbor bude připravovat roční programy akcí, o kterých hovoří článek 6; bude zkoumat otázky související s praktickou organizací a realizací programu; bude zajišťovat koordinaci mezi externími přispěvovateli; a bude hodnotit uskutečněné akce.
Může zřídit podvýbor a pracovní skupiny.
Článek 8
V souvislosti s touto dohodou je možné, aby učitelé jedné školy byli dočasně umístěni v partnerské škole. V takovém případě budou spadat do pravomoci hostitelské školy. Dohoda o dočasném umístění musí specifikovat, za jakých podmínek budou uhrazeny související náklady.
Článek 9
Pokud by žáci nebo učitelé utrpěli nějakou škodu během vzájemných programů, které jsou organizované podle této dohody, odškodní je ta škola, která je odpovědná za aktivitu, během které ke škodě došlo. Přitom je možné vyzvat k odpovědnosti i kteroukoliv třetí stranu, je-li takový postup oprávněný.
Článek 10
Přílohy této dohody podléhají každoroční revizi, aby do nich mohl být zapracován vývoj, ke kterému ve spolupráci došlo.
Článek 11
Tato dohoda se uzavírá na šestileté období a bude automaticky prodloužena na další tři roky. Tuto dohodu může ukončit kterákoliv ze smluvních stran, výpovědní lhůta je jeden rok.
2.14 Vzorová dohoda o zavedení přeshraničního školního kurikula
Účelem této vysoce orignální vzorové dohody je nastolit intenzivní spolupráci mezi školskými orgány na obou (všech) stranách hranice. Přitom se, za pomoci územních orgánů, mají vytvořit přeshraniční třídy, ve kterých se budou společně učit děti, které pocházejí z různých stran hranice. Tyto třídy budou organizovány v rámci stávajících škol. Žádné nové školy přitom nevzniknou, pouze dojde k přerozdělení zdrojů a výměně pracovních sil. Místní orgány a obce se budou na této formě spolupráce přímo podílet, budou její hybnou silou, budou poskytovat doplňkovou pomoc (například financovat dopravu mezi školami nebo poskytovat finanční náhrady škod), budou partnerem při zavádění společného kulturního a jazykového přístupu k výuce.
Tento druh smlouvy mezi sebou tedy uzavírají školské orgány a kompetentní místní orgány na různých stranách hranice.
Článek 1
Účelem této dohody je definovat podmínky, za kterých bude zavedeno společné kurikulum pro děti a žáky z oblasti X (na jedné straně hranice) a z oblasti Y (na druhé straně hranice).
(Možné smluvní ustanovení: Stane se tak v souvislosti s dohodou o spolupráci, kterou mezi sebou uzavřely stát X a stát Y za účelem podpory přeshraniční výměny mezi školami jako rozšíření dohody o spolupráci mezi obcemi A a B.)
Cílem (dohody) je umožnit dětem z příslušných oblastí, aby získaly vysokou kompetenci v jazyce a kultuře ostatních zúčastněných stran a aby získaly akademické vzdělání specifické pro vzdělávací systém každé z daných zemí, takže budou moci bez větších obtíží studovat v kterémkoliv z daných vzdělávacích systémů.
S tímto cílem budou děti z daných dvou příhraničních oblastí, které se na kurikulu podílejí, navštěvovat společné školy a dostane se jim stejného vzdělání, které jim poskytnou zčásti učitelé na jedné straně hranice a zčásti učitelé na druhé straně hranice, kteří patří do příslušných školských zařízení.
Školské orgány (zařízení) a obce se zaváží, že budou podporovat rozvoj tohoto kurikula, každý podle svých možností a sil.
Článek 2
Děti, které budou zařazeny do programu přeshraničního kurikula, budou z administrativního hlediska vedeny jako žáci svých příslušných vzdělávacích systémů (škol) a v každé zemi budou mít nárok pouze na část poskytované výuky.
Článek 3
Výbor složený ze zástupců školských orgánů (zařízení), příslušných dvou států a zúčastněných obcí, stejně jako zástupců rodičů uvedených žáků a, případně, i kvalifikovaných osob, bude kurikulum řídit.
Toto řízení bude obnášet:
– výběr dětí oprávněných k zařazení do kurikula,
– vývojové stupně kurikula;
– schválení učitelů a externích přispěvovatelů do kurikula;
– definice osahu výuky a dalších školních aktivit;
– jmenování osob, které budou odpovědné za kurikulum po stránce administrativní a vzdělávací;
– koordinace a harmonizace různých externích přispěvovatelů;
– praktická organizace kurikula;
– monitorování a hodnocení;
– arbitráž v případě sporu.
K povinnostem výboru bude patřit podle ustanovení souvisejících s články 4 a 5, také výběr školních aktivit, za které budou jednotlivé orgány odpovědné, a zařízení, která mají být využita.
Přesné složení výboru specifikuje níže uvedená příloha. Kvůli monitorování výše zmíněných oblastí může výbor založit podvýbory a pracovní skupiny. Musí přijmout jednací řád, který bude definovat podmínky činnosti výboru.
Výbor bude rozhodovat dvoutřetinovou většinou hlasů svých členů. Avšak pokud se bude jednat o rozhodnutí, zda přidělit další zdroje, kromě těch, které jsou specifikovány v přílohách zmiňovaných v článcích 4 a 5, musí souhlas výboru schválit i ten orgán, který má dodatečné zdroje poskytnout.
Rozhodnutí výboru bude uvádět do praxe pověřený učitel a správce, případně jejich zástupci, kteří musí zajistit, že kurikulum bude řádně řízeno. Jmenování těchto osob schvalují školské orgány obou států. Ty také společně vypracují každoroční zprávu o průběhu činnosti.
Článek 4
V souladu s obsahem kurikula, tak jak ho definuje výbor, jehož vznikem se zabývá článek 3, bude každý školský orgán (škola) odpovědný za část výuky. V rámci svojí odpovědnosti pak bude zavádět svoje vlastní kurikulum a metody výuky, a tudíž i poskytovat pracovní síly (učitele), učební materiály a objekty pro přeshraniční kurikulum.
V souvislosti s tímto kurikulem mohou být učitelé z jedné země dočasně převedeni do administrativy školy v druhé zemi. V takovém případě budou podřízeni orgánům hostitelské země. Dohoda o dočasném přeložení učitele musí specifikovat podmínky pro úhradu s tím souvisejících nákladů.
Každý ze zúčastněných školských orgánů musí k rozvoji kurikula přispět rovným dílem, bez ohledu na počet dětí v každém z těchto států.
V příloze se uvádí rozsah závazků každého školského orgánu vzhledem k poskytnutým pracovním silám (učitelskému sboru), vybavení a nabídnutým objektům.
Poznámka: Příloha může uvádět i možnost časově rozloženého poskytování zdrojů, v závislosti na postupu kurikula.
Článek 5
Školské orgány, které tuto dohodu podepsaly, zajistí materiál, finance a vhodný lidský personál k implementaci přeshraničního kurikula.
Dodatek specifikuje příspěvek každého orgánu.
Poznámka: Tato pomoc může souviset s výukovým materiálem, dojižděním do školy, ubytováním učitelů a financováním služebního pobytu personálu.
Článek 6
Učitelé školských orgánů uvedených dvou států a externí přispěvovatelé z příslušných místních orgánů musí vyvořit jediný učitelský tým, který bude koordinovaný a bude se vzájemně doplňovat. Jeho činnost bude řízena výborem, který podle znění článku 3 jmenují příslušní zástupci.
Článek 7
Kurikulum bude navrženo tak, aby zaručovalo ryzost jazyků, kultur a vzdělávacích tradic příslušných dvou států.
Školní činnost a vyučované předměty by měly být rozvrženy do obou jazyků. Všechny děti zařazené do kurikula musí dostat ze strany vyučujících stejnou péči. Výjimku tvoří speciální péče, kterou potřebují konkrétní žáci. Výjimkou budou i některé volitelné předměty.
První fáze přípravy kurikula jsou popsány v přílohách a musí být následně upřesněny výborem, o kterém se hovoří v článku 3.
Poznámka: Děti se do kurikula zapojí již v předškolní fázi výchovy. Prvními zřizovanými třídami tedy budou třídy v mateřských školách, a jak budou děti postupovat ve vzdělávacím systému, budou se zřizovat i vyšší třídy. S ohledem na konkrétní místní podmínky a především tam, kde jsou již starší děti se znalostí obou jazyků, může se kurikulum zavádět až od vyšších tříd.
Článek 8
Doplňkové mimoškolní aktivity musí být organizovány za asistence šklolských orgánů, obcí a rodičů žáků tak, aby se žákům zařazeným do společného kurikula zlepšil přístup k jazyku a kultuře dvou zúčastněných zemí, aby se posílily vzájemné vazby mezi dětmi.
Článek 9
Školské orgány musí na všech úrovních výuky pomáhat žákům, kteří se zařadili do přeshraničního kurikula, se znovuzapojením se do kurikula jejich vlastní školy po opuštění přeshraničního programu, ať už se tak stalo na žádost rodičů nebo v souvislosti s přestěhováním žáka z pohraniční oblasti.
Orgány školy i osoby pověřené realizací kurikula musí v závěrečné fázi středního stupně vzdělávání usilovat o to, aby pomohli žákům připravit se na složení závěrečných zkoušek v obou zemích.
Článek 10
V případě, že žáci nebo učitelé utrpí během svojí činnosti související s přeshraničním kurikulem nějakou škodu, škola, která je odpovědná za činnost, během níž ke škodě došlo, odškodní oběti a podnikne kroky proti jakékoliv třetí straně, je-li tato za škodu odpovědná.
Článek 11
Přílohy, které specifikují složení výboru podle článku 3, vývojové stupně kurikula a příspěvky jednotlivých orgánů signatářských stran, musí být podrobeny každoroční revizi, která proběhne nejpozději tři měsíce před začátkem každého nového školního roku, aby se do jejich revidované verze mohly zapracovat i změny a dosažené výsledky.
Článek 12
Tato dohoda se uzavírá na šest let a bude automaticky prodloužena na další tři roky. Dohodu lze ukončit tak, že ji kterákoliv ze stran může vypovědět s roční výpovědní lhůtou.
2.15 Vzorová dohoda o přeshraniční nebo meziregionální spolupráci v oblasti využití půdy podél přeshraničních řek
(viz odstavec 1.13)
2.16 Vzorová dohoda o přeshraniční spolupráci, na jejímž základě jsou vypracovány stanovy sdružení pro přeshraniční spolupráci, které má právní subjektivitu
Smluvní strany této dohody o přeshraniční spolupráci,
s vědomím souvislosti s Evropskou rámcovou úmluvou o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady, nabídnuté k podpisu v Madridu dne 21. května 1980,1) a jejího Dodatkového protokolu, nabídnutého k podpisu ve Štrasburku dne 9. listopadu 1995.2)
[Je-li vhodné:
s vědomím mezistátní dohody o sdružení pro přeshraniční spolupráci, podepsané v...................................................dne........................................................3).]
Vzhledem k tomu, že....................................................................................................
protože bylo rozhodnuto, že.......................................................................................
se nakonec dohodly, že založí sdružení pro přeshraniční spolupráci a předloží návrh jeho stanov v následující podobě.
ODDÍL I
VZNIK, CÍLE, TRVÁNÍ, ÚZEMNÍ PŮSOBNOST, ČLENOVÉ SDRUŽENÍ
Článek 1
Vznik
1 Sdružení pro přeshraniční spolupráci bude zřízené těmito partnery, signatáři této dohody, a dalšími osobami, kterým budou následně přiznána jejich práva nebo které jsou přijaty za nové členy:
(Označte právnické osoby, které se na sdružení podílejí:
– právnické osoby ze státu A:
– územní celky
– veřejnoprávní sdružení nebo asociace (nehodící se škrtněte)
– ostatní veřejnoprávní orgány (nehodící se škrtněte)
– ostatní veřejnoprávní právnické osoby (nehodící se škrtněte)
– soukromoprávní právnické osoby (nehodící se škrtněte)
– právnické osoby ze státu B:
– územní celky
– veřejnoprávní sdružení nebo asociace (nehodící se škrtněte)
– ostatní veřejnoprávní orgány (nehodící se škrtněte)
– ostatní veřejnoprávní právnické osoby (nehodící se škrtněte)
– soukromoprávní právnické osoby (nehodící se škrtněte)
– .........................)
(Tam, kde to je třeba, uveďte také fyzické osoby, které se mohou účastnit sdružení prostřednictvím veřejných povinností, které jim jsou přiděleny:
– fyzické osoby se státní příslušností ke státu A: ................................
– fyzické osoby se státní příslušností ke státu B: ................................
– ..........................)
2 Sdružení pro přeshraniční spolupráci založené touto dohodou bude mít název (název).
Článek 2
Definice
Pro účely těchto stanov budou platit následující definice:
a Sdružení: sdružení pro přeshraniční spolupráci založené touto dohodou;
b územní orgány: veřejné (státní) instituce, na které odkazuje článek 1 mezistátní dohody................................... o sdružení pro přeshraniční spolupráci, pokud jsou tyto instituce členy sdružení založeného touto dohodou;
c právnické osoby: veřejné (státní) instituce uvedené výše, a také právnické osoby, které spadají pod zákony pro soukromé společnosti a jsou členy sdružení;
d zástupci, fyzické osoby jmenované členy sdružení a zastupující tyto členy ve valné hromadě.
Článek 3
Ústředí a územní působnost
1 Ústředí bude mít sídlo v.................................(adresa). Na základě rozhodnutí rady se může v rámci území téhož státu přemístit jinam, ale nesmí být umístěno mimo území jednoho z územních orgánů, které patří ke sdružení
2 Sdružení může zřídit jednu nebo více kanceláří umístěných jinde, než sídlí jeho ústředí.
3 Sdružení bude pokrývat následující území.
(uveďte území nebo části území, které bude sdružení pokrývat)
Článek 4
Právní forma a platné zákony
1 (Pokud není uvedeno jinak v mezistátní dohodě ....................................... o sdružení pro přeshraniční spolupráci), bude sdružení veřejno/soukromoprávním orgánem (neplatné škrtněte), a bude se řídit zákony ...................................... (uveďte stát), především zákonem ................................................................ (uveďte příslušnou legislativu. 1)
2 Sdružení bude mít formu.........................................(uveďte právní kategorii, ke které bude sdružení patřit: konsorcium, asociace obcí, Zweckverband, soukromoprávní asociace, obchodní společnost atd.).
Článek 5
Právní subjektivita a její rozsah
1 Sdružení bude právnickou osobou řízenou podle veřejných/soukromých zákonů (nehodící se škrtněte), jehož právní subjektivita bude mít rozsah požadovaný pro výkon úkolů a naplňování cílů, jak definuje článek 6.
2 Sdružení nabývá právní subjektivity k datu, ke kterému vstoupí v platnost tyto stanovy.
Článek 6
Cíl, úkoly (kompetence a pravomoce)
1 Cílem sdružení bude propagace, pomoc a koordinace přeshraniční spolupráce mezi členy sdružení na území definovaném v článku 3 paragrafu 3 a bude se týkat následujících oblastí: (seznam).
(Je-li vhodné:
tento cíl bude obsahovat následující úkoly, kromě jiného:
– vypracování projektů společného zájmu (bude upřesněno);
– řízení veřejných (státních) zařízení nebo služeb společného zájmu (bude upřesněno);
– finanční pomoc třetím stranám;
– poradní činnost pro členy, veřejné instituce, firmy a jednotlivce při jejich přeshraničních aktivitách.
– .....................................)
(Je-li vhodné:
2 V zájmu plnění stanovených cílů může být sdružení pověřeno specifickými úkoly, které bude vykonávat jménem nebo v zastoupení a podle instrukcí územních orgánů, které k němu patří. V takových případech bude sdružení úkoly pověřeno v souladu s podmínkami a postupy, které stanoví domácí (vnitřní) zákony státu, kterým příslušný územní orgán (obec) podléhá.
3 Sdružení nebude mít žádný podíl na zisku.
Pokud se jedná o veřejné sdružení:
4 Sdružení může uzavírat smlouvy na veřejné zakázky v rámci plnění svých cílů. Územní orgány, které tyto operace přímo nebo nepřímo financují, musí uvést ve specifické dohodě o přeshraniční spolupráci, která definuje podmínky jejich účasti, povinnosti, které musí podle domácích (vnitřních) zákonů splnit při inzerování veřejné soutěže, vyhlašování tendrů a výběru firem. Při současném dodržení zákonů platných pro takové veřejné zakázky musí podniknout kroky, které každému z nich umožní splnit výše uvedené povinnosti.
5 Sdružení nebude mít žádné pravomoci k přijímání pravidel nebo rozhodnutí, která by mohla ovlivnit práva a svobody jednotlivců, ani ke zvyšování daní nebo stanovení poplatků, které by měly charakter daní.
Článek 7
Trvání
1 Sdružení se zakládá na dobu ............................... (specifikovat), počínaje datem, ke kterému vstupují v platnost tyto stanovy.
2 Toto období může být prodlouženo, jak to uvádí článek 39, viz dále.
Článek 8
Práva a povinnosti členů
1. Statutární práva členů sdružení budou určena výší jejich příspěvků na úhradu nákladů a výdajů, které vzniknou při práci sdružení, a to následujícím způsobem:
– Počet zástupců, které má každá právnická osoba ve valné hromadě, musí být úměrně jejím statutárním právům (jsou možné i jiné metody rozdělení);
– při vzájemných jednáních bude podle stejného principu určen i poměr, ve kterém jsou členové sdružení vázáni závazky sdružení;
– při jednání se třetími stranami nejsou členové společně a nedílně odpovědni. Budou vázáni závazky sdružení úměrně ke svým statutárním právům.
2 Územní orgány, které patří ke sdružení, budou oprávněny užívat jeho zařízení, služby a programy. Musí podniknout kroky potřebné k uplatnění jeho rozhodnutí, a to v rámci pravomocí, které jim vymezují domácí (vnitřní) zákony jejich vlastních zemí.
Článek 9
Noví členové
1 Sdružení může přijímat nové členy. Žádosti o členství musí být písemné a budou předloženy valné hromadě.
2 Noví členové musí při vstupu podepsat tuto dohodu o přeshraniční spolupráci. V příloze schválené valnou hromadou, budou uvedeny podmínky a důsledky přijetí nových členů.
Článek 10
Ukončení členství
1 Kterýkoliv člen může ukončit svoje členství ve sdružení v době platnosti této dohody ke konci účetního roku, a to za předpokladu, že plně dostál svým povinnostem a oznámil svůj úmysl...................měsíců (upřesnit) před koncem příslušného účetního roku.
2 Příloha této dohody o přeshraniční spolupráci musí upřesňovat praktické a především finanční aspekty ukončení členství. Především musí určit výši příspěvků těch členů, kteří ukončili svoje členství, a provozní náklady sdružení. Konkrétně musí stanovit, jakou kompenzaci sdružení dostane za zařízení, která vybudovalo pro tohoto příslušného člena.
Článek 11
Vyloučení
1 Valná hromada může na základě zdůvodněného návrhu rady vyloučit kteréhokoli z členů, který vážně porušil (nedodržel) svoje povinnosti a porušuje je i nadále po uplynutí..............................měsíců (upřesnit) od data, ke kterému mu rada zaslala doporučeným dopisem upozornění na tento nedostatek. Předtím je třeba vyslechnout zástupce tohoto člena.
2 Ustanovení článku 10 paragrafu 2 bude platit pro vyloučené členy. Takový člen také musí odškodnit sdružení za škodu, kterou sdružení utrpělo v důsledku toho, že daný člen nedodržel svoje povinnosti; toto odškodnění bude odečteno z částky, která mu může být přiznána jako náhrada.
ODDÍL II
ZDROJE SDRUŽENÍ
Článek 12
Členské příspěvky do financování sdružení
1. Příspěvky, o kterých se hovoří v článku 8, musí být upřesněny v dodatku těchto stanov. Budou mít podobu ročních finančních příspěvků jednotlivých členů sdružení a mohou zahrnovat i:
– poskytování objektů;
– poskytování zařízení a vybavení;
– dočasné přemístění pracovníků územních orgánů;
– další podoby příspěvků k činnosti sdružení.
2 Roční finanční příspěvky jsou pro územní orgány povinné. Jejich objem bude na základě návrhu rady vymezen poté, co valná hromada odhlasuje příslušný rozpočet.
3 Hodnota ostatních forem příspěvků bude určena na základě společné dohody členů sdružení.
Článek 13
Další financování
1 Sdružení může být financováno také příjmy ze služeb, které poskytuje, ale nesmí se jednat o žádné poplatky, které by měly charakter daní, pokud to povolují zákony státu, na jehož území se nachází ústředí sdružení.
2 Sdružení může uzavírat smlouvy o půjčkách. Každá půjčka a podmínky jejího splácení musí být předmětem dohody o přeshraniční spolupráci mezi všemi členy sdružení.
3 Příjem sdružení může tvořit také:
– dotacemi, o které sdružení požádá a které mu jsou přiděleny;
– dary a odkazy majetku od fyzických nebo právnických osob;
– úroky a dalšími výnosy ze svých aktivit.
Článek 14
Zařízení a vybavení
1 Zařízení a vybavení, které poskytli členové sdružení, zůstává jejich majetkem. V případě, že je sdružení rozpuštěno, dostanou tento majetek zpět.
2 Položky, které sdružení odkoupilo, mu budou patřit. Pokud bude sdružení rozpuštěno, bude tento majetek převeden v souladu s ustanoveními článku 40.
Článek 15
Zaměstnanci sdružení
Zaměstnanci sdružení budou tvořeni těmito skupinami:
– zaměstnanci, které poskytly územní orgány, které jsou členy sdružení;
– zaměstnanci, které tyto územní orgány dočasně poskytly a kteří jsou placeni z rozpočtu sdružení;
– smluvní zaměstnanci, přímo najmutí sdružením a placeni z jeho rozpočtu.
Článek 16
Poskytování zaměstnanců nebo jejich dočasné umístění
1 Zaměstnanci, kteří byli dáni k dispozici sdružení, budou i nadále zaměstnáni podle původních podmínek. Jejich původní zaměstnavatel zůstává nadále odpovědný za výplatu jejich mezd, za přiznání příslušných výhod a za příspěvky, které je jako zaměstnavatel povinen platit na jejich pojištění, zůstává odpovědný i za jejich kariérní postup.
2 Zaměstnanci, kteří jsou dáni k dispozici sdružení nebo jsou dočasně převedeni na práci pro něj, budou pracovně odpovědni generálnímu řediteli/tajemníkovi, pokud ho sdružení má, a jinak předsedovi sdružení.
3 Tito zaměstnanci se vrátí ke svému příslušnému územnímu orgánu v následujících případech (upřesnit):
– ...................................................
– ...................................................
Článek 17
Zaměstnanci přímo najímaní sdružením
1 Najímání vlastních zaměstnanců bude následovat až poté, co budou využití zaměstnanci poskytnuti nebo dočasně přemístěni (členy sdružení). Podmínky pro přímé najímání a zaměstnávání osob musí vymezit rada sdružení.
2 Zaměstnanci, které si sdružení najme přímo, budou podřízeni zákonům toho státu, na jehož území sídlí ústředí sdružení. To se týká především pracovních předpisů a zákonů upravujících podmínky platů a pojištění.
ODDÍL III
ORGANIZACE A ŘÍZENÍ SDRUŽENÍ
Kapitola I
Valná hromada
Článek 18
Složení valné hromady
1 Valná hromada bude tvořena zástupci všech členů sdružení. Každý zástupce musí mít platný mandát.
2 Jmenování zástupců členských orgánů sdružení a jejich mandáty se řídí platnými zákony toho státu, ke kterému patří příslušná právnická osoba.
3 Počet zástupců každé právnické osoby, která je členem sdružení, bude úměrný ke statutárním právům této osoby tak, jak stanoví článek 8. Avšak každý člen musí mít ve valné hromadě alespoň jednoho zástupce.
Článek 19
Povinnosti valné hromady
Valná hromada je hlavním statutárním orgánem sdružení. Je odpovědná za následující činnosti:
– volba a odvolání předsedy sdružení;
– volba a odvolání členů rady, kolektivně nebo individuálně;
– kontrola řídicích zpráv rady a odnímání mandátů jejím členům;
– zřizování pracovních skupin, je-li to potřeba, volba předsedy ze svých členů;
– určování výše ročních finančních příspěvků, které budou povinností členů sdružení;
– přijímání ročního programu činnosti a příslušného rozpočtu;
– jmenování a odvolání nezávislých auditorů odpovědných za kontrolu účetnictví, které sdružení má;
– schvalování účetních dokladů za uplynulý účetní rok, tyto doklady tvoří účetní rozvaha a účet hospodářského výsledku;
– rozhodování o nových členech a o podmínkách jejich přijetí;
– rozhodování o vyloučení členů sdružení;
– schvalování postupů pro vyloučení člena nebo ukončení jeho členství ve sdružení;
– rozhodnutí o předčasném ukončení činnosti sdružení;
– schvalování jednacího řádu;
– rozhodování o všech dodatcích těchto stanov;
– další oblasti, za které je odpovědná (bude upřesněno).
Článek 20
Činnost valné hromady
1 Valná hromada se schází alespoň jednou ročně. Svolává ji předseda sdružení. Pokud mu v tom brání jiné záležitosti, svolává ji místopředseda. Mimořádná schůze valné hromady se musí konat, pokud o to požádá .................................................. (upřesnit typ většiny) zástupců členských orgánů sdružení, ti také určí program takové schůze.
2 Každý člen sdružení musí dostat oznámení o svolání valné hromady ve formě doporučeného dopisu alespoň dva týdny před datem schůze. Toto oznámení musí být doplněno programem schůze a všemi doklady, o kterých mají členové informovaně rozhodnout.
3 Jednání valné hromady musí být veřejná, s výjimkou zvláštních případů, které jsou vymezeny v jednacím řádu.
Článek 21
Hlasování valné hromady
1 Každý zástupce na valné hromadě bude mít jeden hlas, aniž by se tím omezovalo ustanovení následujícího paragrafu 2.
2 Je možné hlasování prostřednictvím zplnomocněného zástupce. Jeden zástupce může být pověřen maximálně jednou plnou mocí.
3 Pokud není v době hlasování přítomna...................................(upřesnit) většina, musí se hlasování odložit. Valná hromada se znovu sejde během ............................ dní (upřesnit) a bude mít stejný program; konečné rozhodnutí pak bude přijato bez ohledu na počet přítomných zástupců.
4 Pokud není jinak dáno stanovami, valná hromada přijímá svoje rozhodnutí na základě absolutní většiny hlasů.
Článek 22
Zápis z jednání a diskuse valné hromady
1 Jednání a diskuse budou zaznamenány v podobě zápisu, který obdrží každý člen sdružení a orgány odpovědné za dozor nad ním. Zápis bude vypracován v jazyce nebo v jazycích, které zákony každého z příslušných států uvádějí jako jednací jazyk územních orgánů.
2 Kopie nebo excerpta z těchto zápisů musí pro případ, že by byly použity u soudu nebo jinde, podepsat předseda sdružení nebo jiná osoba jmenovaná radou konkrétně pro tento úkol.
Článek 23
Informace pro členy sdružení
1 Valná hromada bude pravidelně (upřesnit období) zasílat všem právnickým osobám, které patří ke sdružení, zprávy o svojí činnosti.
2 Požaduje se, aby zástupci členů sdružení podávali pravidelné písemné nebo ústní zprávy o činnosti valné hromady statutárním orgánům těch právnických osob, které je jmenovaly. Dále jim musí podávat zprávy o tom, jak vykonávají svůj mandát na valné hromadě.
Kapitola II
Rada
Článek 24
Složení rady
1 Radu bude tvořit .................................. členů (upřesnit), kteří jsou voleni nebo jmenováni valnou hromadou v následujícím postupu:
(uvést postup)
2 Kandidáty budou navrhovat právnické osoby, které patří ke sdružení. Není nutné, aby byli členy valné hromady. Valná hromada určí funkční období, které nesmí přesáhnout ....... let. (vepsat).
3 Předseda sdružení, místopředseda a předsedové pracovních skupin zřízených valnou hromadou podle níže uvedeného článku 30 budou členy rady ex officio.
4 Členové rady nebudou za svoji činnost pobírat odměnu. Ale rada může platit svým členům cestovné, které bude pokrývat oficiální cesty, a předsedovi sdružení může hradit náklady na reprezentaci.
5 Jestliže se z jakéhokoliv důvodu uvolní místo v radě, rada jmenuje dočasného správce. Ten bude svoji funkci vykonávat až do doby, než bude zvolen nový člen, v souladu s ustanovením níže uvedeného paragrafu 2. K volbě nového člena musí dojít nejpozději .......... měsíců (upřesnit) poté, co se místo v radě uvolnilo.
6 Členové rady podléhají zákazům, které pro kategorii, do které patří sdružení, stanoví vnitřní (domácí) zákony státu, na jehož území se nachází ústředí sdružení.
Článek 25
Pravomoce rady
1 Rada musí mít co nejširší pravomoce proto, aby mohla přijímat rozhodnutí a opatření, která jsou nutná pro činnost sdružení, nebo ji prospívají.
2 Mezi jiným, k jejím úkolům patří:
- připravovat a realizovat rozhodnutí valné hromady a nejméně jednou ročně jí podávat zprávy o řízení;
- přezkoumávat všechny otázky, které vyplynou z běžné činnosti sdružení;
- vymezit členství pracovních skupin zřízených valnou hromadou;
- navrhovat roční programy činnosti a příslušný rozpočet (návrh rozpočtu);
- určit podmínky přijímání zaměstnanců, které přijímá sdružení přímo, stejně jako podmínky jejich práce;
- určit povinnosti zaměstnanců, kteří jsou dočasně nebo trvale dáni k dispozici sdružení;
- jmenovat a propouštět zaměstnance, které sdružení přímo najalo;
- tam, kde to je vhodné, jmenovat a odvolávat generálního ředitele/tajemníka a vymezovat jeho pravomoce;
- navrhovat jednací řád a předkládat jej valné hromadě ke schválení;
- vykonávat všechny pravomoce, které nejsou explicitně určeny pro jiný statutární orgán sdružení.
3 Rada a každý z jejích členů musí poskytnout informace, pokud ho o to požádá jeden nebo více zástupců ve valné hromadě. Tyto žádosti mohou být ústní nebo písemné a odpověď na ně vyřízena do ............... týdnů (upřesnit).
Článek 26
Činnost rady
1 Rada se bude scházet nejméně dvakrát do roka a tak často, jak to bude z hlediska zájmů sdružení nutné. Jednání rady svolává předseda, nebo v jeho nepřítomnosti, místopředseda. Mimořádné jednání rady se svolává na základě žádosti několika členů, kteří představují nejméně jednu třetinu statutárních práv specifikovaných článkem 8, uvedeným výše. Oznámení o svolání rady musí obsahovat i program tohoto jednání.
2 Jednání rady nebudou veřejná.
3 Rada bude přijímat svoje rozhodnutí na základě absolutní většiny odevzdaných hlasů. Při výpočtu této většiny se nebudou brát v úvahu hlasy těch, kteří se zdrželi. Pokud není v okamžiku hlasování přítomna většina členů, hlasování se odloží. Rada se sejde znovu během dvou týdnů a jednání má stejný program; na tomto jednání musí přijmout konečné rozhodnutí bez ohledu na počet přítomných členů.
4 Výše uvedený článek 24 bude platit pro jednání a rozhodování rady.
Článek 27
Informace pro členy sdružení
Rada musí poskytnout členům sdružení písemně nebo ústně požadované informace, a to ve lhůtě ............... týdnů (upřesnit).
Kapitola III
Předseda a generální ředitel/tajemník sdružení
Článek 28
Předseda a místopředseda sdružení
1 Valná hromada volí předsedu a místopředsedu z řad svých členů. Jejich funkční období je ....... let (vepsat) a je možné ho opakovat. Místopředseda musí být členem územního orgánu jiného státu, než je stát, ke kterému přísluší předseda.
2 Předseda nebo v jeho nepřítomnosti místopředseda svolává jednání valné hromady a rady a předsedá mu; zastupuje sdružení při soudním a mimosoudním jednání.
Článek 29
Generální ředitel/tajemník sdružení
1 Rada může na základě návrhu předsedy jmenovat generálního ředitele/tajemníka sdružení na dobu ....... let (upřesnit).
2 Generální ředitel/tajemník rady bude výkonným úředníkem (tajemníkem) rady; bude odpovědný za každodenní řízení sdružení, bude podléhat autoritě rady a předsedy a bude svoji funkci vykonávat za podmínek, které oni stanoví. Bude připravovat rozhodnutí rady a uvádět je do praxe.
3 Bude nadřízený zaměstnancům sdružení.
4 Při jednání se třetími stranami bude generální ředitel/tajemník sdružení zavazovat sdružení ve všech krocích, které jsou v souladu s cíli sdružení.
Kapitola IV
Pracovní skupiny
Článek 30
Pracovní skupiny
1 Valná hromada může ustanovit pracovní skupiny, pro které musí definovat program a pracovní metody. Ze svých členů volí předsedy těchto pracovních skupin, kteří mohou svoji funkci s .............. letým funkčním obdobím vykonávat opakovaně.
2 Rada určí na základě návrhů předsedů pracovních skupin i jejich členy.
Kapitola V
Administrativní dozor
Článek 31
Platné zákony
Činnost a rozhodnutí sdružení podléhají dozoru, který je stanoven v souladu s vnitřními (domácími) zákony státu, ve kterém sídlí ústředí tohoto sdružení. V souladu s tímto zákonem bude za dozor odpovědný orgán ........................................ (upřesnit). Tento orgán také zajistí, aby byly chráněny zájmy územních orgánů ostatních států.
Je-li vhodné:
Článek 32
Námitky, které proti účasti ve sdružení vznesou ostatní státy
Kompetentní orgány ostatních států budou oprávněny oznámit sdružení, že mají námitky proti tomu, aby územní orgány, které spadají do jejich pravomoce, pokračovaly se svým členstvím ve sdružení. Takové oznámení musí být náležitě opodstatněné a bude podkladem pro ukončení členství, přičemž se uplatní ustanovení výše uvedeného článku 10.
Článek 33
Informace kompetentním orgánům ostatních států
1 Sdružení musí vyhovět požadavku, aby kompetentní orgány v jiných státech, než je ten, na jehož území se nachází ústředí sdružení, byly informovány, a to ve všech případech, kdy jsou členské územní orgány odpovědné těmto orgánům jiných států.
2 Orgán, který odpovídá za dozor nad sdružením, bude informovat kompetentní orgány v těchto státech o opatřeních, která zamýšlí podniknout a o výsledcích svého dozoru, a to v takovém rozsahu, v jakém by se tato informace mohla týkat přeshraniční spolupráce, ke které se zavázaly členské územní orgány sdružení.
ODDÍL IV
FINANČNÍ OTÁZKY
Článek 34
Řízení rozpočtu
1 Sdružení bude připravovat každoroční návrh rozpočtu. Valná hromada tento rozpočet každý rok schvaluje, a to nejpozději do 1. července toho roku, který předchází roku, pro který má schvalovaný rozpočet platit.
2 Rozpočtový rok bude odpovídat kalendářnímu roku. Ve výjimečných případech začíná první den rozpočtového roku k tomu datu, kdy začínají platit tyto stanovy, a končí 31. prosince téhož roku.
3 V případě, že je rozpočet ke konci roku v deficitu, bude se po každém členovi požadovat, aby do .............. měsíců (upřesnit) od schválení účtů, zaplatil do fondů sdružení částku, která odpovídá jeho podílu. Ve výjimečných případech, je-li zaznamenán přebytek příjmů, převádějí se tyto příjmy do následujícího roku. Pokud se tento přebytek opakuje, omezí se v následujících letech odpovídajícím způsobem finanční příspěvky.
Článek 35
Účetnictví
Sdružení bude vést a řídit svoje účty v souladu s veřejnými/soukromými zákony státu (nehodící se vynecháte) toho státu, ve kterém sídlí jeho ústředí.
Článek 36
Finanční dozor
Každý rok musí valná hromada oficiálně schválit účetní rozvahu a účet hospodářského výsledku, jejichž správnost potvrdili nezávislí auditoři nejpozději k 1. červenci roku, který následuje po tom, pro který kontrolované údaje platí.
Nezávislí auditoři budou jmenováni na období ............. let (upřesnit) valnou hromadou, která jim také vymezí odměnu.
Přiložené dokumenty s poznámkami, kterými se svolávají jednání valné hromady, musí obsahovat zprávy rady a nezávislých auditorů, a také účetní rozvahu a účet hospodářského výsledku.
Článek 37
Vymáhání nesprávných plateb
Orgán odpovědný za dozor nad sdružením musí mít přístup ke všem dokladům, které souvisejí s výdaji z veřejných (státních) dotací.
V těch případech, kdy byly tyto fondy použity způsobem, který je v rozporu s účelem, ke kterému byly určeny, vynaloží sdružení veškeré úsilí k tomu, aby tyto platby získalo zpět od konečných příjemců a provede jejich refundaci.
Článek 38
Daně
Sdružení a jeho zaměstnanci pracující na základě smlouvy podléhají daňovým pravidlům státu, ve kterém má sdružení svoje ústředí.
ODDÍL V
PRODLOUŽENÍ, ROZPUŠTĚNÍ, LIKVIDACE
Článek 39
Rozpuštění, prodloužení
1 Sdružení bude de facto rozpuštěno tehdy, když buď skončí období, ne které bylo založeno, nebo když skončila činnost, kterou mělo vyplnit. Na základě rozhodnutí valné hromady může být také rozpuštěno předčasně.
2 Trvání sdružení může být prodlouženo jednou nebo vícekrát, a to o dobu, která nebude delší než ta, na kterou bylo původně založeno.
3 O prodloužení trvání sdružení nebo o jeho zrušení rozhoduje .................................... (upřesnit) většina.
Článek 40
Likvidace
1 Rozpuštění sdružení obsahuje i jeho likvidaci. Sdružení si ponechá právní subjektivitu pro účely likvidace, dokud nebude tato likvidace dokončena.
2 Valná hromada určí praktické detaily likvidace a jmenuje jednoho nebo více likvidátorů. Jakmile dojde k tomuto jmenování, končí svoji funkci rada.
3 Dodatečná dohoda mezi členy sdružení musí vymezit práva a povinnosti každého z nich poté, co bude sdružení rozpuštěno, především s ohledem na půjčky a záruky, které budou jejich prostřednictvím poskytnuty. Když vyprší poslední smlouva, rozdělí likvidátoři zbytek aktiv, nebo pokud aktiva nepostačují, zbývající pasiva mezi členy sdružení úměrně jejich předchozím podílům.
ODDÍL VI
RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 41
Podepisování
Všechny nástroje, které sdružení zavazují vůči třetím stranám, musí podepsat předseda nebo v jeho nepřítomnosti místopředseda a jeden člen rady, který bude z jiného státu než předseda, pokud ovšem rada nedala výslovně předsedovi, místopředsedovi, jednotlivému členu rady nebo generálnímu řediteli/tajemníkovi pravomoc k podepisování.
Článek 42
Odpovědnost statutárních orgánů a úředníků
V souladu se zákony státu, ve kterém je umístěno ústředí sdružení, předseda, místopředseda, členové rady a generální ředitel/tajemník jsou, podle konkrétní situace, společně a nerozdílně odpovědni vůči sdružení nebo vůči třetím stranám za porušení stanov nebo za chyby spáchané při řízení sdružení.
Článek 43
Spory
V případě, že se mezi sdružením a jedním nebo více z jeho členů vyskytne spor ohledně činnosti sdružení, bude řešen před soudem, jehož jurisdikce se řídí právním řádem státu, odkud pochází odpůrce.
Článek 44
Jednací řád
Práva a povinnosti členů sdružení společně s nástroji činnosti, které sdružení používá, budou uvedeny v jednacím řádu, který navrhuje rada a schvaluje valná hromada.
Článek 45
Jazyk (jazyky)
Tyto stanovy a jednací řád budou připraveny v jazyce nebo jazycích, které vnitřní (domácí) právo smluvních stran požaduje jako úřední jazyky pro územní orgány.
Článek 46
Novelizace stanov
1 Rada a územní orgány, které patří ke sdružení mohou valné hromadě předkládat návrhy na novelizaci těchto stanov.
2 K novelizaci těchto stanov bude třeba ............................................ (upřesnit) většiny statutárních členů valné hromady.
Článek 47
Začátek platnosti
Kompetentní orgány těch států, ke kterým patří územní orgány, musí jeden druhému oznámit, kdy byly dokončeny kontrolní procedury požadované jejich vnitřními zákony před tím, než dojde k realizaci této dohody o přeshraniční spolupráci do praxe.
Dohoda vstoupí v platnost k prvnímu dni toho měsíce, který následuje po datu posledního oznámení.
Závěrečný článek
Strany se musí zavázat, že budou informovat generálního tajemníka Rady Evropy o tom, že uzavřely tuto dohodu o přeshraniční spolupráci, a zašlou mu její text. Obdobně musí strany generálnímu tajemníkovi oznámit, pokud je existence sdružení prodloužena nebo je-li sdružení rozpuštěno.
ODDÍL VII
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
I Jmenování členů první rady
Zástupci členů sdružení, kteří se sešli na valné hromadě, budou jmenovat tyto členy rady, jejichž funkční období bude trvat ............... let (upřesnit):
a zástupce (koho) ..............................................................................................
– Pan nebo paní ...................................................(jméno, příjmení, adresa)
– Pan nebo paní ...................................................(jméno, příjmení, adresa)
b zástupce (koho) ..............................................................................................
– Pan nebo paní ..................................................(jméno, příjmení, adresa)
– Pan nebo paní ...................................................(jméno, příjmení, adresa)
II Jmenování předsedy
Takto ustavená valná hromada jmenuje do funkce předsedy sdružení pana nebo paní ..................................... (jméno, příjmení, adresa).
III Možné: jmenování generálního ředitele/tajemníka
Každodenní řízení bude po dobu ................. let (upřesnit) svěřeno panu nebo paní ..................................... (jméno, příjmení, adresa).
IV Finanční příspěvek za každého člena
Finanční příspěvek, který zaplatí každý člen sdružení, se pro první rok rovná těmto podílům z rozpočtu:
– člen 1: x % z rozpočtu;– člen 2: y % z rozpočtu;– člen 3: z % z rozpočtu;– ...............................
Dne ................... roku ...................... v ................................................................ v ..................... originálech v těchto jazycích....................................................................................................................
Příloha - Vysvětlující poznámky ke vzorové mezistátní dohodě a vzorovým stanovám sdružení pro přeshraniční spolupráci, které má právní subjektivitu.
(Viz paragraf 1.14)

1) Jak bylo uvedeno v článku 3 odst. 1 druhý bod této úmluvy, vzorové a rámcové dohody, stanovy a smlouvy zde uvedené nemají charakter mezivládních smluv, jsou pouze metodickým návrhem k jejich uzavírání.
1) Tento paragraf 2 je pro vzorové dohody 1.3, 1.4 a 1.5 vyloučen.
1) Počty členů komise jsou uvedeny pouze jako příklad, mohou se měnit podle konkrétních podmínek, stejně tak se mohou měnit i další ustanovení této vzorové smlouvy. Uvedením počtu členů chtěli autoři návrhu zdůraznit efektivitu práce komisí s relativně nízkým počtem členů. Stejně tak chtěli uvést racionální poměr mezi představiteli ústředních a regionálních orgánů.
1) Výčet zde uvedený slouží pouze jako návod a může být pozměněn v každém jednotlivém projektu spolupráce. Nemá v žádném případě omezovat pravomoce, které mají územní orgány garantovány legislativou svého státu. Kromě toho jsou v komisích zastoupeny ústřední i regionální orgány.
1) Smysl této dohody se nemění v případě vypuštění tohoto odstavce.
1) V této souvislosti si prohlédněte seznam tematických oblastí v článku 6 vzorové mezistátní smlouvy o regionální přeshraniční konzultaci, která je jako vzorová smlouva č. 1.2 uvedena v Evropské rámcové úmluvě o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady.
1) Je možné uzavřít dodatkové protokoly především podle vzorů, které jsou v příloze k Evropské rámcové úmluvě o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady.
2) Dohoda musí, včetně detailů, specifikovat podle potřeby: a) postupy, které jsou v následujících otázkách požadovány podle národního práva smluvních stran: – název a adresa komise; – přesná definice pravomocí, které jsou komisi přiřčeny; – pravidla, kterými se řídí rozhodovací metody; – odkazy na veřejnou povahu rozhodování; – definice relevantních pravidel, která se vztahují k rozpočtu a odhadům; – definice metody pro financování; – definice metod pro doplňování (novelizaci) pravidel (tj. smluvních podmínek); – definice metod pro přijetí za člena a zrušení členství; – atd. b) specifikace přístupu ke strukturálním fondům, jak je požadují směrnice a pravidla Společenství.
3) V případě jiného znění mohou strany odkazovat k obecným ustanovením 1.1 až 1.5 vzorových mezistátních dohod (viz poznámka pod čarou 1, strana 3) navržených v příloze k Evropské rámcové úmluvě o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady.
1) Při vzniku společného výboru je možné uvažovat s již existujícími institucemi přeshraniční spolupráce.
1) Potřeba založit místní výbor bude záviset na složení společného výboru a na stanovisku signatářů této vzorové dohody.
1) Je možné uzavřít dodatkové protokoly, především ke vzorům, které jsou v příloze k Evropské rámcové úmluvě o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady.
2) Dohoda musí, včetně detailů, specifikovat všude tam, podle potřeby: a) postupy, které jsou v následujících otázkách požadovány podle národního práva smluvních stran: – název a adresa komise; – přesná definice pravomocí, které jsou komisi přiřčeny; – pravidla, kterými se řídí rozhodovací metody; – odkazy na veřejnou povahu rozhodování; – definice relevantních pravidel, která se vztahují k rozpočtu a odhadům; – definice metody pro financování; – definice metod pro doplňování (novelizaci) pravidel (tj. smluvních podmínek); – definice metod pro přijetí za člena a zrušení členství; – atd. b) specifikace přístupu ke strukturálním fondům podle směrnic a pravidel Společenství.
3) V případě jiného znění mohou strany odkazovat k obecným ustanovením 1.1 až 1.5 vzorových mezistátních dohod (viz poznámka pod čarou 1, strana 3) navržených v příloze k Evropské rámcové úmluvě o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady.
4) Viz poznámka pod čarou 1, strana 3.
1) V případě této dohody se doporučuje účast tich orgánů, které mají kompetence v oblasti regionálního/územního plánování, plánovaného využití půdy, lodní dopravy, lesnictví, turistiky a životního prostředí na územích, kterými protéká příslušná řeka. Podle příslušných národních zákonů je zapotřebí, aby místní, regionální nebo ústřední orgány jednoho státu podepsaly tuto dohodu, nebo aby vyšší orgány delegovaly potřebné pravomoce na orgány na nižším stupni správy.
1) Smluvní strany si mohou přát vytvořit kooperační orgán, který bude právnickou osobou. V takovém případě lze použít doplňující protokoly z roku 1995 k Evropské rámcové úmluvě o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady.
2) Smluvní strany si mohou přát upravit rozsah příslušného území podle vlastní konkrétní situace.
1) Tyto body nejsou vyčerpávající a smluvní strany je mohou upravit podle vlastní situace a vlastních možností.
1) Pro případ, kdy se smluvní strany rozhodnou, že vytvoří společný výbor jako právnickou osobu podle článku 1, platí zvláštní požadavky.
1) Tato dohoda může být využita především příhraničními orgány, např. v případech znečištění životního prostředí: jeden orgán může druhému orgánu na druhé straně hranice nabídnout finanční prostředky na realizaci prací na jeho území v rámci kompetencí tohoto orgánu, ale praktický účinek bude ku prospěchu i toho orgánu, který finanční prostředky nabízí.
1) Jejíž stanovy jsou přiloženy k tomuto dokumentu.
1) Tato poslední klauzule platí pouze pro venkovské přírodní parky, ve kterých se takové hospodářské a společensko-kulturní aktivity konají.
*) V případě nutnosti vynechat.
1) Tato mezistátní dohoda může být založena na vzorové dohodě 1.1 přiložené k Evropské rámcové úmluvě o přeshraniční spolupráci mezi územními společenstvími nebo úřady.
2) Například: zemětřesení, sopečné erupce, záplavy, požáry atd.
1) Příslušné orgány na všech stranách hranice mohou samy společně zřídit fondy na úhradu nákladů vzniklých z neštěstí, ke kterému by na jejich území došlo. Přímo v rámci dohody se mohou domluvit na zřízení takového fondu, který by mohl být financován z příspěvků příslušných průmyslů.
1) Oficiální věstník ...
2) Oficiální věstník ...
3) Oficiální věstník ...
1) Oficiální věstník............................