1050/1949 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva práce a sociální péče, kterou se vydávají předpisy o učňovských zkouškách (zkušební řád).

1050.
VYHLÁŠKA
ministerstva práce a sociální péče
ze dne 21. října 1949,
kterou se vydávají předpisy o učňovských zkouškách (zkušební řád).
Ministerstvo práce a sociální péče stanoví v dohodě s ministerstvem školství, věd a umění a se zúčastněnými ministerstvy a po slyšení jednotné odborové organisace podle § 6 vládního nařízení ze dne 7. července 1949, č. 186 Sb., o zatímní úpravě výcviku učňů:

§ 1.
Rozsah platnosti a příslušnost.
(1) Na konci učební doby se učňové podrobují učňovské zkoušce, která se provádí podle tohoto zkušebního řádu.
(2) Péče o provádění učňovských zkoušek náleží krajskému národnímu výboru (§ 6). Příslušným je ten krajský národní výbor, u kterého je učeň zapsán, po případě měl by býti zapsán do seznamu učňů. Vzejde-li pochybnost, je příslušný krajský národní výbor, v jehož obvodu je místo učebního podniku, a skončil-li již učební poměr, místo posledního učebního podniku.
(3) Učňovská zkouška se koná zpravidla před zkušební komisí (§ 2) zřízenou krajským národním výborem, který byl příslušný v den podání přihlášky ke zkoušce.
(4) Sjedná-li učeň po podání přihlášky ke zkoušce, avšak před jejím zahájením učební poměr s jiným učebním podnikem, který je v obvodu jiného krajského národního výboru, stane se příslušným tento krajský národní výbor; krajský národní výbor dosud příslušný (odstavec 3) mu bez odkladu postoupí přihlášku a ostatní spisové podklady ke zkoušce, kterou provede zkušební komise zřízená nově příslušným krajským národním výborem. Je-li v nebezpečí v prodlení, může krajský národní výbor dosud příslušný sám rozhodnouti o připuštění k učňovské zkoušce před zkušební komisí jím zřízenou.
(5) Je-li to účelné, může učeň vykonati učňovskou zkoušku nebo její část před zkušební komisí zřízenou jiným krajským národním výborem po dohodě obou krajských národních výborů.
(6) Ustanovení odstavců 1, 2, 3 a 5 platí obdobně pro osoby, které mají konat učňovskou zkoušku až po ukončení učebního poměru.
(7) Učebním podnikem se rozumí každý podnik (podnikatel), ústav a provozovatel jiného zařízení, který může prováděti výcvik učňů (§ 1, odst. 4 vl. nař. č. 186/1949 Sb.).
§ 2.
Zřízení a složení zkušebních komisí.
Krajský národní výbor zřídí zpravidla pro každý učební obor zkušební komise. Pro příbuzné učební obory mohou býti zřízeny společné zkušební komise. Zkušební komise se skládá ze tří až sedmi členů, z nichž jeden je předsedou, jeden místopředsedou a ostatní přísedícími.
§ 3.
Jmenování členů a sestavování zkušebních komisí.
(1) Členy zkušebních komisí mohou býti jen zkušení odbornici, a to teoretikové i praktikové. Předsedy a místopředsedy zkušebních komisí mohou z jich řad býti osoby, které splňují potřebné osobní předpoklady a mají též potřebné hospodářsko-politické a sociálně-politické vědomosti.
(2) Krajský národní výbor vyzve krajskou odborovou radu a jiné zájmové organisace v kraji a dále odborné činitele v kraji, zejména základní odborné školy, podniky (závody) a hospodářské organisace, aby mu ve stanovené lhůtě, která nemá být podle možnosti kratší než čtyři týdny, navrhly osoby, vhodné pro funkci předsedů (místopředsedů) a přísedících zkušebních komisí pro jednotlivé učební obory. K návrhům podaným po stanovené lhůtě krajský národní výbor nepřihlédne.
(3) Krajský národní výbor jmenuje předsedy (místopředsedy) a přísedící zkušebních komisí zpravidla na celé funkční období (§ 4, odst. 2). Osoby, které nebyly navrženy krajskou odborovou radou, jmenuje — není-li nebezpečí v prodlení — po jejím slyšení.
(4) Krajský národní výbor vede seznam podle učebních oborů, do kterého zapisuje jmenované členy zkušebních komisí. V tomto seznamu se zvlášť vyznačí osoby předsedů (místopředsedů).
(5) Krajský národní výbor povolá předsedu, místopředsedu a přísedící do určité zkušební komise podle seznamu členů zkušebních komisí (odstavec 4). Při sestavování zkušební komise má se dbáti toho, aby alespoň jeden její člen byl z osob navržených krajskou odborovou radou. Zástupce krajského národního výboru může označiti za předsedu přísedícího zkušební komise, který splňuje podmínky věty druhé odstavce 1, jestliže povolaný předseda ani místopředseda není při zkoušce přítomen.
§ 4.
Funkce členů zkušebních komisí.
(1) Předsedové, místopředsedové a přísedící zkušebních komisí jsou povinni svou funkci řádně vykonávati. Podáním ruky slibují zástupci krajského národního výboru, že budou řádně a nestranně vykonávati své povinnosti.
(2) Funkční období členů zkušební komise trvá zpravidla tři roky. Výjimečně lze člena komise ustanoviti na kratší dobu, zejména, je-li třeba doplniti seznam členů zkušebních komisí (§ 3, odst. 4) nebo jen pro jednotlivé případy zasedání té které zkušební komise.
(3) Krajský národní výbor může před uplynutím funkčního období odvolati člena zkušební komise, který se stal nehodným své funkce nebo svou funkci nevykonával řádně nebo z jiných závažných důvodů. Členy jmenované na návrh zájmových a hospodářských organisací může krajský národní výbor odvolati po slyšení organisací, které je navrhly.
(4) Krajský národní výbor může prodloužiti funkční období členů zkušebních komisí nejvýše o tři léta.
§ 5.
Vyloučení z výkonu funkce.
(1) Příbuzní nebo sešvakření se zkoušeným učněm jsou vyloučeni z výkonu funkce člena zkušební komise, která má tohoto učně zkoušeti. Okruh těchto vyloučených osob se vymezuje obdobně podle § 11, odst. 1, č. 1 vládního nařízení ze dne 13. ledna 1928, č. 8 Sb. o správním řízení.
(2) Krajský národní výbor, po případě jeho zástupce (§ 6, odst. 3) rozhodne, zda jsou z výkonu funkce člena určité zkušební komise vyloučeny i jiné osoby, o jejichž nestrannosti by mohla vzniknouti pochybnost, na příklad osoby, které přímo prováděly výcvik zkoušených učňů a pod.
(3) Vznikne-li pochybnost o nestrannosti místopředsedy nebo přísedícího zkušební komise až po zahájení zkoušky nebo její části, rozhodne předseda zkušební komise, o nestrannosti předsedy zkušební komise rozhodne zástupce krajského národního výboru.
(4) Vyloučení z funkce člena zkušební komise z důvodů uvedených v odstavci 2 může býti omezeno na vyloučení ze zkoušení a hodnocení výkonů dotyčného učně při zkoušce, je-li ve zkušební komisi jiná osoba, způsobilá tohoto učně z příslušného předmětu vyzkoušeti a jeho výkony zhodnotiti.
(5) Jsou-li námitky z důvodů uvedených v odstavci 1 nebo 2 vzneseny ihned po zahájení zkoušky nebo její části, přihlédne se k nim — jsou-li opodstatněny — výměnou nebo odstoupením dotčeného člena komise, po případě podle odstavce 4. Jsou-li vzneseny později, nejdéle však do vyhlášení výsledku zkoušky, nepřihlédne se při hodnocení výsledků zkoušky k hlasu dotčeného člena zkušební komise, pokud dotyčný předmět zkoušel ještě jiný člen zkušební komise. Jinak bude učeň vyzkoušen dodatečně jiným zkoušejícím.
(6) Námitky z důvodů uvedených v odstavci 1 nebo 2 je oprávněn vznésti kdokoli. Předseda (místopředseda) zkušební komise, u něhož nastal důvod pro vyloučení z výkonu funkce, je povinen oznámiti to ihned krajskému národnímu výboru, po případě jeho zástupci, přísedící předsedovi zkušební komise. O vyloučení na základě oznámení člena zkušební komise se rozhodne stejně, jako by byly vzneseny námitky.
(7) Rozhodnutí o vyloučení jsou konečná.
§ 6.
Vymezení činnosti.
(1) Krajský národní výbor pečuje o přípravu a provádění učňovských zkoušek a dozírá nad jejich průběhem.
(2) Činnost uvedenou v odstavci 1 vykonává krajský národní výbor podle směrnic ministerstva práce a sociální péče, které o jednotnost praxe pečuje též vydáváním podkladů podle § 14, tiskopisů a jiných pokynů a pomůcek.
(3) Učňovských zkoušek se účastní a spolupůsobí při nich zástupce krajského národního výboru, a to podle okolností i jako člen zkušební komise.
(4) Pokud v tomto zkušebním řádu není stanoveno jinak, rozhoduje krajský národní výbor o všech otázkách, které se vyskytnou v průběhu příprav a konání učňovských zkoušek, po případě po jejich skončení, se zřetelem na ně.
(5) O běžných otázkách, které se vyskytnou při vlastním konání zkoušek a vyžadují rozhodnutí na místě nebo jinak bez většího odkladu, rozhoduje zkušební komise, pokud tento zkušební řád nepřiznává právo rozhodnouti předsedovi (místopředsedovi) zkušební komise nebo jiné osobě anebo jinému orgánu.
(6) Předseda (místopředseda) zkušební komise vede a usměrňuje její činnost, pečuje o správný průběh zkoušek, dbá o zachování pořádku při zkouškách a má rozhodovací právo v případech, kde mu je tento zkušební řád přiznává. Předseda po případě i zkouší. Předsedu zastupuje v jeho nepřítomnosti místo předseda.
(7) Zkušební komise se usnáší většinou hlasů přítomných členů. Předseda hlasuje naposledy. Při rovnosti hlasů rozhoduje mínění, ke kterému se přidal předseda.
§ 7.
Zkušební období.
(1) Obvykle jsou dvě řádná zkušební období v roce, a to hlavní (letní) a pomocné (zimní). Vyžaduje-li to veřejný nebo jiný důležitý zájem, určí ministerstvo práce a sociální péče — zejména navrhne-li to krajský národní výbor — mimořádná zkušební období.
(2) Ministerstvo práce a sociální péče určí čas jednotlivých zkušebních období a dále časové hranice, v nichž má končiti učební doba učňů, kteří mohou býti připuštěni k učňovské zkoušce v dotyčném zkušebním období (§ 1, odst. 1).
§ 8.
Místo a doba zkoušky. Pozvání.
(1) Krajský národní výbor určí vhodné místo a dobu zkoušek a jejich částí a vyrozumí o tom včas ministerstvo práce a sociální péče, ministerstvo školství, věd a umění a zúčastněná ministerstva (§ 1, odst. 2 vládního nařízení č. 186/1949 Sb.).
(2) Krajský národní výbor musí povolati členy zkušební komise a pozvati učně nejméně deset dní před zkouškou. V případech hodných zvláštního zřetele jsou přípustny výjimky.
§ 9.
Přihláška ke zkoušce.
(1) Krajský národní výbor upozorní včas vhodným způsobem učně pojaté do seznamu učňů, pokud jejich učební doba končí (§ 7, odst. 2), že se mohou přihlásiti ke zkoušce.
(2) K učňovské zkoušce přihlásí se učeň písemně na zvláštním tiskopisu, který mu vydá příslušný krajský národní výbor, u tohoto národního výboru. Přihláška musí býti podána ve lhůtě, kterou stanoví krajský národní výbor. Tato lhůta nesmí býti kratší než 14 dní. Krajský národní výbor zamítne přihlášky, které dojdou po stanovené lhůtě. Výjimečně může býti vzat zřetel na později došlé přihlášky, jestliže se prokáže, že zmeškání nastalo z důležitých důvodů nebo bez zavinění učně.
(3) Přihláška ke zkoušce obsahuje příjmení, jméno a učební obor učně, jakož i vlastní životopis vylíčený učněm a jím vlastnoručně napsaný. K přihlášce je třeba připojiti:
a) výpis známek z posledního vysvědčení základní odborné školy, potvrzený ředitelem školy, nebo podává-li se přihláška před koncem školního roku, též výpis známek z posledního klasifikačního období;
b) zprávu základní odborné školy o tom, jak učeň od prvního ročníku vcelku prospívá, o jeho pilnosti v docházce, po případě, že byl od docházky osvobozen, a zda nebyl (byl) podán návrh na prodloužení učební doby podle platných předpisů;
c) posudek učebního podniku o učni s potvrzením, že učební poměr dosud trvá, po případě kdy a proč skončil.
(4) Žádosti podle vyhlášky ministerstva práce a sociální péče ze dne 27. srpna 1949, č. 920 Ú. l. I, kterou se stanoví podmínky, za kterých lze uděliti povolení k vykonání učňovské zkoušky před koncem učební doby nebo bez odborného výcviku v učebním poměru, nahrazují přihlášku k učňovské zkoušce podle odstavců 2 a 3.
§ 10.
Připuštění ke zkoušce.
(1) O připuštění k učňovské zkoušce rozhoduje příslušný krajský národní výbor (§ 1, odst. 2, 4 a 6).
(2) Před rozhodnutím musí krajský národní výbor zkoumati, zda přihláška obsahuje všechny náležitosti předepsané v § 9. Krajský národní výbor vyzve učně k doplnění neúplné přihlášky, po případě odstraní pochybnosti ústním nebo písemným jednáním s učněm nebo s učebním podnikem. Nevrátí-li učeň ve stanovené lhůtě ne kratší 14 dnů doplněnou přihlášku nebo nepožádá-li v této lhůtě o její prodloužení z vážných důvodů, má se za to, že přihláška nebyla podána. Tytéž následky má nedostavení se učně nebo zástupce učebního podniku bez omluvy k jednání určenému krajským národním výborem nebo neodpovědění ve stanovené lhůtě ne kratší 14 dnů na dotaz krajského národního výboru za účelem odstranění pochybností o předpokladech k připuštění ke zkoušce.
(3) K učňovské zkoušce mohou býti připuštěny jen osoby:
a) které byly zapsány do seznamu učňů, vedeného krajským národním výborem (činitelem, od něhož tato působnost na krajský národní výbor přešla), pokud jejich učební poměr nebyl ukončen již před 1. dubnem 1942 a ve slovenských krajích před 1. dubnem 1949, nebo
b) které nebyly zapsány do seznamu učňů bez vlastního zavinění, avšak splnily ostatní podmínky připuštění ke zkoušce, nebo
c) které splňují předpoklady § 6 nebo 7 vyhlášky ministerstva práce a sociální péče č. 920/1949 Ú. l. I.
(4) K učňovské zkoušce nemohou býti připuštěni:
a) učňové, proti nimž bylo zavedeno a dosud neskončilo řízení o prodloužení učební doby, pokud jejich učební doba již neskončila;
b) učňové, kteří v předmětech, které se zkouší též při učňovské zkoušce, nevykazovali dostatečný prospěch ve všech ročnících základní odborné školy, pokud neprokáží složením doplňujících zkoušek, že si dodatečně osvojili její učivo v těchto předmětech, a to v tom rozsahu, jako kdyby navštěvovali základní odbornou školu s úspěchem a bez opakování ročníků.
(5) Byla-li přihláška k učňovské zkoušce podána před ukončením návštěvy základní odborné školy, může krajský národní výbor vyzvati učně, aby před začátkem ústní části zkoušky vědomostí předložil vysvědčení základní odborné školy, které mu bylo vydáno v mezidobí nebo nové její potvrzení o jeho prospěchu v posledním klasifikačním období; v případě, že učeň výzvě nevyhoví, nebo zjisti-li se, že jeho školní prospěch po podání přihlášky k učňovské zkoušce je nedostatečný, může krajský národní výbor rozhodnouti, že učeň se ke konání ústní části zkoušky vědomostí nepřipouští a že se dosud složené části učňovské zkoušky ruší, s účinky odstoupení od zkoušky (§ 12, odst. 1).
(6) Ustanovení odstavce 4, písm. b) platí obdobně i pro osoby, jejichž učební poměr již skončil.
§ 11.
Neveřejnost zkoušky.
(1) Učňovská zkouška jest neveřejná, avšak mohou se jí zúčastniti jako hosté zástupci ústředních úřadů, okresních národních výborů, jednotné odborové organisace, interesovaných hospodářských a politických organisací, vědeckých institucí a Československého svazu mládeže. Tyto osoby mohou býti přítomny též při závěrečné poradě (§ 19, odst. 1). Předseda zkušební komise nebo krajský národní výbor může připustiti ke zkoušce i jiné hosty, kteří však nemají přístup k závěrečné poradě. Hosté mohou býti přítomni při zkoušce a při poradě jen jako posluchači. Krajský národní výbor může vyloučiti z důvodů veřejného zájmu přítomnost hostů při zkoušce. Byl-li k vyloučení hostů dán podnět až při zkoušce samé, rozhodne předseda zkušební komise, pokud neučiní opatření zástupce krajského národního výboru. Vyloučení přítomnosti netýká se osob vykonávajících dozorčí pravomoc a orgánů jednotné odborové organisace.
(2) Členové komise, hosté i jiné přítomné osoby jsou povinny zachovávati mlčení o průběhu zkoušky a porad o výsledku zkoušky.
§ 12.
Odstoupení od zkoušky a její odložení.
(1) Nedostaví-li se učeň ke zkoušce nebo dostaví-li se pozdě k některé její části, aniž se řádně omluvil, má se za to, že od zkoušky odstoupil. V takových případech může se učeň přihlásiti ke zkoušce v příštím zkušebním období. Dostaví-li se učeň ke zkoušce nebo její části pozdě nebo nedostaví-li se k ní z vážných důvodů nebo bez vlastní viny, může býti v tomtéž zkušebním období ještě vyzkoušen, a to, vykonal-li již část zkoušky, jen ze zbývajících částí, je-li to možno, po případě není-li to spojeno se zvláštními obtížemi.
(2) Zahájenou část zkoušky lze odložiti jen z vážných důvodů. Rozhoduje o tom předseda, v jeho nepřítomnosti místopředseda zkušební komise. Není-li ani tento přítomem, rozhodne zástupce krajského národního výboru.
§ 13.
Obsah zkoušky.
(1) Učňovská zkouška se skládá ze zkoušky vědomostí (teoretická zkouška) a zkoušky dovedností (praktická zkouška).
(2) Zkouška vědomostí se skládá z písemné a ústní části.
(3) Učňovská zkouška začíná zpravidla písemnou částí zkoušky vědomostí. Pak následuje zpravidla zkouška dovedností a ústní část zkoušky vědomostí.
(4) Jako základu se při zkoušce použije popisu učebního oboru a osnovy výcviku, vydaných podle § 2 vládního nařízení č. 186/1949 Sb. a učební látky příslušné základní odborné školy.
§ 14.
Podklady pro zkoušky.
(1) Praktické podklady pro učňovské zkoušky podle zásad § 13 včetně směrnic pro zhodnocení vydá pro každé zkušební období ministerstvo práce a sociální péče.
(2) Náklady spojené s opatřením podkladů, uvedených v odstavci 1, hradí krajské národní výbory.
§ 15.
Písemná část zkoušky vědomostí.
(1) Písemná část zkoušky vědomostí má tyto zkušební předměty:
a) odborné vědomosti,
b) hospodářské a politické vědomosti.
(2) Pro vypracování jednotlivých úkolů se určí přiměřená doba. Celková pracovní doba nesmí překročiti 5 hodin.
(3) Písemné zkoušky se konají zpravidla v základních odborných školách pod dozorem učitelů. Písemná zkouška z učebních oborů, pro které byly stanoveny stejné zkušební úkoly, se zpravidla provede v jeden a týž den ve všech krajích.
(4) Písemné zkušební práce opraví a jejich zhodnocení navrhnou ve lhůtě dané krajským národním výborem zpravidla učitelé školy, v níž se zkouška koná, pokud jsou na ní učitelé dotyčných oborů; jinak učitelé základní odborné školy, jíž to bude krajským národním výborem svěřeno. O vyloučení těchto učitelů platí obdobně ustanovení § 5; rozhodne tu krajský národní výbor nebo jeho zástupce.
§ 16.
Zkouška dovedností.
(1) Zkouška dovedností spočívá zpravidla ve zhotovení zkušebního díla.
(2) Pro učební obory, jichž povaha to připouští, určí ministerstvo práce a sociální péče (§ 14) jednotné zkušební dílo a pracovní dobu. Pro učební obory, pro které není určeno jednotné zkušební dílo, určí zkušební dílo a pracovní dobu předseda nebo jím pověřený jiný člen zkušební komise, neučinil-li tak krajský národní výbor nebo jeho zástupce.
(3) Nepřipouští-li povaha učebního oboru zhotovení zkušebního díla, vykoná učeň jinou zkušební práci, kterou určí předseda nebo jím pověřený jiný člen zkušební komise, pokud tato zkušební práce nebyla určena podle § 14. Stejným způsobem se stanoví jiná zkušební práce, vyžaduje-li povaha učebního oboru vykonání jiné zkušební práce vedle zhotovení zkušebního díla. Předseda nebo jím pověřený jiný člen zkušební komise může stanoviti vykonání jiné zkušební práce jako doplněk zkoušky dovedností, vzniknou-li pochybnosti o jejím správném průběhu nebo o jejím výsledku.
(4) Zkušební práce, která nahrazuje zhotovení zkušebního díla, se hodnotí tak, jako by šlo o zkušební dílo; v případě, že zkušební práce jen doplňuje zhotovení zkušebního díla, přihlédne se při hodnocení k oběma úkonům podle jejich důležitosti.
(5) Učební podnik je povinen půjčiti učni pro zhotovení zkušebního díla, po případě k provedení zkušební práce potřebné nástroje a nářadí k volnému použiti, pokud není obvyklé, že si učeň přináší vlastní. Učební podnik poskytne též potřebný materiál, pokud si jej zkoušený neopatří sám. Vlastníkem zkušebního díla se stává osoba, která dala materiál na jeho zhotovení.
(6) Místo zkoušky dovedností určí krajský národní výbor, který může pověřiti tímto úkolem předsedu nebo jiného člena zkušební komise. Místem zkoušky dovedností mohou býti dílny nebo jiná zařízení k tomu způsobilých učilišť nebo závodů, pokud se zkouška nekoná ve výchovném středisku.
(7) Dozorem nad zkoušenými při zkoušce dovedností pověří předseda zkušební komise alespoň jednoho člena zkušební komise, nerozhodne-li krajský národní výbor jinak. Předseda zkušební komise stanoví podle daných okolností bližší podrobnosti o provádění dozoru v jednotlivém případě. Je-li k tomu zmocněn krajským národním výborem, může předseda zkušební komise pověřiti bezprostředním dozorem, po případě i hodnocením výsledků zkoušky též osoby jiné než členy komise, pokud je to nutné nebo účelné. O vyloučení těchto osob platí obdobně ustanovení § 5. Předseda zkušební komise se má přesvědčiti, že dozor je řádně prováděn, po případě upraviti podle okolností případu dozor tak, aby byl zajištěn řádný průběh zkoušky a její nestranný výsledek.
§ 17.
Ústní část zkoušky vědomostí.
(1) Při ústní části zkoušky vědomostí zkouší se vědomosti z týchž předmětů jako při písemné části zkoušky a jako další zkušební předmět základní vědomosti z oboru sociálně-politických předpisů. Každý učeň má býti zkoušen celkem nejvýše 30 minut.
(2) Otázky, které by mohly vésti k porušení závodního tajemství nebo k vyzrazení okolností, považovaných z důvodu veřejného zájmu za důvěrné, nesmějí býti při zkoušce kladeny.
(3) Zkušební komise může ústní část zkoušky vědomostí zahájiti nebo v ní pokračovati, jsou-li přítomni alespoň tři její členové. Pokud by při neúplném obsazení zkušební komise nebylo zaručeno odborné vyzkoušení všech učňů, ze všech zkušebních předmětů, odloží předseda (místopředseda) konání zkoušky o dobu, které bude pravděpodobně zapotřebí k doplnění zkušební komise. Totéž platí, nejsou-li přítomni ani tři členové zkušební komise. Není-li přítomen předseda ani místopředseda, nelze zkoušku konati.
(4) Při celé ústní části zkoušky vědomostí mají být přítomni všichni členové zkušební komise současně. O úlevách v tomto směru rozhoduje předseda zkušební komise, neučiní-li krajský národní výbor nebo jeho zástupce sám opatření.
§ 18.
Hodnocení výkonů při zkouškách.
(1) Pro posouzení výsledků jednotlivých částí učňovské zkoušky i jejího celkového výsledku platí tato stupnice známek:
známka 1 — výborně (vynikající výkony),
známka 2 — chvalitebně (podstatně nadprůměrné výkony),
známka 3 — dobře (plně hodnotné normální výkony),
známka 4 — dostatečně (postačující výkony, i když ne bez nedostatků),
známka 5 — nedostatečně (nedostatečné výkony bez bezpečných základů, zlepšení možné teprve po delší době).
(2) Učňův výkon se zařazuje do stupnice známek podle bodové soustavy, a to tak, že při základě 100 bodů
známce 1 odpovídá počet bodů 93 až 100,
známce 2 odpovídá počet bodů 81 až 92,
známce 3 odpovídá počet bodů 65 až 80,
známce 4 odpovídá počet bodů 45 až 64,
známce 5 odpovídá počet bodů 0 až 44
a při jiných základech (odstavce 3 a 4) násobky a zlomky tohoto počtu bodů.
(3) Nejvýše dosažitelný počet bodů pro celkový výsledek zkoušky je 400. Výsledek učňovy zkoušky vědomostí a zkoušky dovedností hodnotí se po 200 nejvýše dosažitelných bodů. Z 200 dosažitelných bodů, připadajících na zkoušku vědomostí připadá na písemnou část a ústní část zkoušky po 100 bodech nejvýše dosažitelných. Ze 100 dosažitelných bodů, připadajících na písemnou část zkoušky vědomostí připadá jich 60 na „odborné vědomosti“ a 40 na „hospodářské a politické vědomosti“. Ze 100 dosažitelných bodů připadajících na ústní část zkoušky vědomostí připadá jich 40 na „odborné vědomosti“, 40 na „hospodářské a politické vědomosti“ a 20 na „základní vědomosti z oboru sociálně-politických předpisů“.
(4) U učebních oborů, ve kterých značně převažuje důležitost teoretických vědomostí nad důležitostí praktické dovednosti, připadá na zkoušku dovedností odchylkou od odstavce 3 snížený počet bodů nejvýše dosažitelných. Počet bodů, o který je tu snížen počet nejvýše dosažitelných bodů, připadajících na zkoušku dovedností podle odst. 3, připočte se k nejvýše dosažitelným bodům, připadajícím na „odborné vědomosti“ v písemné i ústní části zkoušky vědomostí, a to v témž poměru, jako podle odstavce 3. Ministerstvo práce a sociální péče vyznačí s bližšími směrnicemi tyto učební obory v rámci své činnosti podle § 14.
(5) Hodnotí-li týž výkon učně více členů zkušební komise, po případě jiné osoby (§ 16, odst. 7), zjistí se zhodnocení tohoto výkonu průměrem počtu bodů přiznaných všemi těmito osobami.
(6) Nehledíc k dosaženému počtu bodů, označí se celkový výsledek zkoušky známkou „nedostatečně“, jestliže
a) zkouška dovedností — mimo učební obory podle odstavce 4 — byla zhodnocena známkou „nedostatečně“, nebo
b) učeň prokázal v některém zkušebním předmětu mimořádně hrubé nedostatky ve vědomostech a zkušební komise se na tomto důsledku usnesla.
(7) Zhodnotí-li se písemná i ústní část zkoušky vědomostí z téhož zkušebního předmětu jako nedostatečná, označí se výsledek zkoušky vědomostí za nedostatečný bez ohledu na dosažený počet bodů v celé zkoušce vědomostí; do celkového výsledku zkoušky však se zkoušenému tento počet bodů započítá.
(8) Dosáhne-li učeň ve všech zkušebních předmětech zkoušky vědomostí i ve zkoušce dovedností známky „výborně“, označí se celkový výsledek zkoušky známkou „výborně s vyznamenáním“.
§ 19.
Výsledek zkoušky.
(1) Výsledky učnovské zkoušky zhodnotí zkušební komise v tajné závěrečné poradě, při které mají býti současně přítomni všichni členové zkušební komise.
(2) Výsledek zkoušky oznámí učňům předseda zkušební komise po závěrečné poradě.
(3) Zkušební komise může před oznámením výsledků zkoušky opraviti zhodnocení zkoušky nebo jejích částí, zjistí-li se, že bylo porušeno některé z rozhodných ustanovení zkušebního řádu, nebo došlo-li při zhodnocení k omylu. Je-li k opravě třeba objasnění se strany učně ohledně jeho výkonu, lze je získati položením otázek učni, nebo uložením opětného provedení nebo popsání a vysvětlení výkonu.
§ 20.
Zápis o zkoušce.
(1) Zápis o průběhu a výsledku zkoušky sepíše zapisovatel, ustanovený krajským národním výborem. Zápis podepíše předseda i ostatní členové zkušební komise.
(2) Skutečnosti, týkající se těch částí zkoušek, při nichž přítomnost zapisovatele není účelná, pojmou se do zápisů podle údajů členů zkušební komise, přítomných při dotyčné částí zkoušky, nebo osob konajících při ní dozor anebo ji hodnotících.
(3) Zápis obsahuje:
a) výpočet přítomných členů zkušební komise,
b) průběh zkoušky,
c) popis všech skutečností, které se vymykají z normálního průběhu zkoušky,
d) zhodnocení výsledků zkoušky v jednotlivých zkušebních předmětech,
e) výsledky zkoušky vědomostí a zkoušky dovedností,
f) celkový výsledek zkoušky.
§ 21.
Vysvědčení o zkoušce.
(1) Ihned po vyhlášení výsledku zkoušky vydá se učňům vysvědčení o učňovské zkoušce.
(2) Vysvědčení obsahuje mimo osobní data učně zejména výsledky zkoušky vědomostí a zkoušky dovedností a celkový výsledek zkoušky.
(3) Vysvědčení podepíše předseda (místopředseda) a alespoň dva přísedící zkušební komise.
§ 22.
Opakování zkoušky.
(1) Neobstojí-li učeň při zkoušce, může ji opakovati nejdříve v nejbližším řádném zkušebním období.
(2) Zkoušku lze opakovati zpravidla jen jednou. Výjimku může povoliti krajský národní výbor v případech hodných zvláštního zřetele a je-li možno souditi, že učeň svůj výkon proti předchozí zkoušce značně zlepší.
§ 23.
Přehledy výsledků zkoušek.
(1) Po skončení zkoušek v jednotlivých zkušebních obdobích vypracuje krajský národní výbor celkové přehledy výsledků těchto zkoušek podle jednotlivých učebních oborů.
(2) Přehledy uvedené v odstavci 1 zašle krajský národní výbor ministerstvu práce a sociální péče, ministerstvu školství, věd a umění, zúčastněným ministerstvům (§ 1, odst. 2 vládního nařízení č. 186/1949 Sb.), Státnímu úřadu plánovacímu, Československému ústavu práce, Ústřední radě odborů, Československému svazu mládeže a příslušným hospodářským organisacím, jakož i krajským složkám výše jmenovaných zájmových a hospodářských organisací dotyčného kraje.
(3) Slovenské krajské národní výbory zašlou přehledy odchylkou od odstavce 2 jen slovenským činitelům, kteří odpovídají úřadům, organisacím a ústavům uvedeným v odstavci 2.
§ 24.
Prohlášení neplatnosti a změny zhodnocení.
(1) Učňovskou zkoušku a vysvědčení o ní může krajský národní výbor po slyšení předsedy zkušební komise prohlásiti za neplatné, zjistí-li se, že zkoušený se při zkoušce dopustil činu směřujícího k oklamání komise nebo že použil cizí pomoci.
(2) Neplatnost lze stejným způsobem prohlásiti i tehdy, jestliže se zkoušený jiným vážnějším způsobem provinil proti předpisům zkušebního řádu nebo jiným předpisům o zkoušce.
(3) Zjistí-li se činy uvedené v odstavci 1 nebo 2 během zkoušky, může býti provinivší se učeň usnesením zkušební komise vyloučen z pokračování ve zkoušce s následky uvedenými v § 22.
(4) Krajský národní výbor může vysloviti neplatnost zkoušky i tehdy, zjistí-li se dodatečně, že zkušební komise nebo někteří její členové porušili některý ze závažnějších předpisů tohoto zkušebního řádu, anebo, že tyto předpisy byly jinak porušeny.
(5) Krajský národní výbor je oprávněn změniti zhodnocení celé zkoušky nebo jejích jednotlivých částí a opraviti vydané již vysvědčení, vyjde-li dodatečně najevo, že byl porušen některý z předpisů zkušebního řádu, pokud to mělo vliv na výsledek zkoušky. Krajský národní výbor použije tohoto práva jen, má-li možnost vyšetřiti si bezpečně základ pro správné zhodnocení.
(6) Neplatnost zkoušky podle odstavců 2 a 4 lze vysloviti jen tehdy, jestli-že porušení předpisů mělo zřejmě podstatný vliv na výsledek zkoušky. Jinak může krajský národní výbor naříditi jen doplnění ústní části zkoušky vědomostí nebo zkoušky dovedností, je-li to možné bez zvláštních potíží a podle výsledku opraviti zhodnocení zkoušky. Stejně může postupovati, i když zjištěná závadná skutečnost měla zřejmě podstatný vliv na výsledek zkoušky, avšak krajský národní výbor nepokládá za vhodné prohlásiti zkoušku za neplatnou.
(7) Opatření uvedená v odstavcích 1 až 6 lze učiniti jen do tří let od vyhlášení výsledku zkoušky.
(8) Opravy zřejmých omylů při psaní a početních chyb ve zkouškových záznamech i na vysvědčeních je ve prospěch zkoušeného možno provésti i po lhůtě uvedené v odstavci 7.
§ 25.
Náhrady a odměny.
(1) Členové zkušební komise obdrží náhradu za ušlý výdělek a výdaje, které jim vznikly z důvodu výkonu jejich funkce, jakož i odměnu za zvýšené pracovní zatížení.
(2) Obdobná náhrada přísluší i jiným osobám, kterým jest svěřen dozor při zkoušce dovedností, případně i hodnocení výkonů zkoušených.
(3) Za dozor při písemné části zkoušky vědomostí a za opravu písemných prací a návrhy na jejich zhodnocení obdrží učitelé přiměřenou odměnu.
(4) Přiměřenou odměnu za osobní úkony z důvodu učňovských zkoušek obdrží i jiné osoby (za úklid a pod.).
(5) Věcné náklady, které vzešly závodům, školám i osobám z důvodu zkoušek, zvláště propůjčením místností, zařízení, materiálu a pod. k účelům zkoušek se na žádost nahradí.
(6) Učňům se nahradí zvýšené náklady, vzniklé jim tím, že byli ke konání zkoušky přideleni zkušební komisi jiného krajského národního výboru (§ 1, odst. 5) a to nikoli z důvodů, které se vyskytly v jejich osobě.
(7) Náklady uvedené v odstavcích 1 až 6 nese příslušný krajský národní výbor.
(8) Ministerstvo práce a sociální péče vydá v dohodě s ministerstvem financí podrobné směrnice k provedení odstavců 1 až 7.
§ 26.
Odchylné případy.
(1) Tento zkušební řád platí i pro učně, kteří konají učňovskou zkoušku před koncem stanovené učební doby podle § 4 vládního nařízení č. 186/1949 Sb.
(2) Tento zkušební řád platí obdobně pro osoby bez odborného výcviku v učebním poměru, kterým bylo povoleno vykonání učňovské zkoušky podle § 5 vládního nařízení uvedeného v odstavci 1.
(3) Při použití zkušebního řádu v případech uvedených v odstavci 1 a 2 přihlédne se k odchylkám vyplývajícím z vyhlášky ministerstva práce a sociální péče č. 920/1949 Ú. l. I.
(4) Působnost, která podle tohoto zkušebního řádu přísluší krajskému národnímu výboru, vykonává u hornických učňů báňský úřad druhé stolice (§ 7 vládního nařízení č. 186/1949 Sb.).
§ 27.
Přechodná ustanovení.
(1) Pro zkoušky zahájené před účinností této vyhlášky platí dosavadní předpisy.
(2) Pro zimní zkušební období 1949 lze použíti přihlášek ke zkouškám, podaných před účinností této vyhlášky. Pro totéž období zůstávají v platnosti jmenování členů zkušebních komisí i jiná správní opatření vydaná před účinností této vyhlášky, pokud krajský národní výbor nerozhodne podle svého uvážení nebo podle pokynů ministerstva práce a sociální péče jinak.
§ 28.
Závěrečné ustanovení.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

Za ministra:
Dr. Fišera v. r.