248/1951 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva vnitra, kterou se upravují podrobnosti o náhradě škody v oboru ochrany před požáry a jinými živelními pohromami.

248.
VYHLÁŠKA
ministerstva vnitra
ze dne 20. června 1951,
kterou se upravuji podrobnosti o náhradě škody v oboru ochrany před požáry a jinými živelními pohromami.
Ministerstvo vnitra stanoví v dohodě se zúčastněnými ministerstvy podle § 10 vládního nařízení č. 12/1951 Sb., o náhradě škody příslušníkům hasičstva a jiným osobám v obora ochrany před požáry a jinými živelními pohromami (dále jen „vládní nařízení“):

Oddíl 1.
Úvodní ustanovení.
§ 1.
Úspěšný boj proti požárům a jiným živelním pohromám, ohrožujícím lidské zdraví, životy i národní majetek, je založen především na dobrovolné a obětavé součinnosti všech občanů. Stát však hradí občanům škodu, kterou utrpí při výkonu hasičské služby nebo jiné pomoci v obora požární ochrany, nelze-li spravedlivě žádat, aby utrpěnou škodu nesli ze svého.
Oddíl 2.
Náhrada ztráty na výdělku.
§ 2.
Ztráta na odměně za práci nebo ztráta na výdělku se podle vládního nařízení nahrazuje, vznikne-li výkonem hasičské služby, který byl nařízen místním národním výborem, po případě jeho orgánem (velitelem požárního sboru nebo hlídky), nebo výkonem povinné osobní pomoci pro účely požární ochrany anebo výcvikem dobrovolného hasičstva, který byl nařízen výjimečně na dobu pracovní (dále jen „hasičský výcvik“).
§ 3.
Náhrada ztráty na odměně za práci nebo ztráty na výdělku se poskytuje jednak příslušníkům požárních sborů (hlídek), jednak osobám, které poskytují povinnou osobní pomoc pro účely požární ochrany, a to
a) osobám, které na vyzvání místního národního výboru, po případě velitele požárního sboru (hlídky) pomáhají osobně při zásahu požárního sboru (hlídky),
b) osobám, které na vyzvání místního národního výboru pomáhají osobně pro účely cvičení požárního sboru (hlídky),
c) osobám, které zpozorovaný požár hasí, činí poplach, hlásí vznik požáru nebo obsluhují prostředky sloužící k hlášení požáru.
§ 4.
(1) Osobám v pracovním poměru se nahradí ztráta na odměně za práci po dobu nařízeného výkonu hasičské služby, po dobu povinné osobní pomoci nebo hasičského výcviku. Tato náhrada se neposkytuje osobám v pracovním poměru, které mají po dobu hasičské služby, povinné osobní pomoci nebo hasičského výcviku právní nárok na příjem z pracovního poměru (na př. osoby vykonávající hasičskou službu jako své povolání).
(2) Osoby v pracovním poměru, které žádají o náhradu ztráty na odměně za práci, jsou povinny předložit místnímu národnímu výboru (§ 7) potvrzení zaměstnavatele o výši ušlé odměny za práci.
(3) Do doby nařízeného výkonu hasičské služby, poskytnutí povinné osobní pomoci pro účely požární ochrany nebo hasičského výcviku se počítá také čas potřebný k nástupu do zaměstnání.
§ 5.
Náhrada ztráty na výdělku osobám, které nejsou v pracovním poměru, se poskytuje — bez újmy ustanovení § 6 — jen, pokud ztráta na výdělku znamená pro ně zvláště citelnou hmotnou újmu.
§ 6.
Členům jednotných zemědělských družstev se společným hospodařením (JZD III. a IV. typu) se poskytuje náhrada ztráty na výdělku obdobně podle ustanovení § 4.
§ 7.
(1) Náhradu ztráty na odměně za práci nebo ztráty na výdělku poskytuje na žádost
a) příslušníkům veřejných požárních sboru (hlídek) místní národní výbor, o jehož požární sbor (hlídku) jde,
b) osobám poskytujícím povinnou osobní pomoc místní národní výbor, v jehož obvodu byla tato pomoc poskytnuta.
(2) Ztrátu na odměně za práci a ztrátu na výdělku příslušníkům závodního požárního sboru (hlídky) hradí závod.
(3) Náhrada ztráty na odměně za práci a ztráty na výdělku se vyplácí v penězích.
Oddíl 3.
Náhrada škody na věcech.
§ 8.
(1) Při poskytování náhrady škody na věcech podle oddílu 2 vládního nařízení lze přihlížet jen ke skutečné škodě, která na věcech vznikla při výkonu hasičské služby, povinné osobní pomoci nebo hasičského výcviku anebo přímo z nakládání s věcí pro účely požární ochrany.
(2) Náhrada škody se neposkytuje, jestliže věc po použití pro účely požární ochrany není sice v tom stavu, v jakém byla bezprostředně před tímto použitím, avšak její poškození bylo v dostatečné míře odstraněno tak, že jí lze užívat dřívějším obvyklým způsobem.
§ 9.
(1) Při vrácení movitých věcí, které byly povinně poskytnuty pro účely požární ochrany, se poskytne za podmínek uvedených ve vládním nařízení náhrada skutečné škody, která byla na těchto věcech způsobena v době jich užívání k účelům požární ochrany.
(2) Za opotřebení, které vzniklo obyčejným užíváním, se náhrada neposkytuje. Náhrada se neposkytuje také za škodu zaviněnou osobou, která movitou věc poskytla, nebo jejími lidmi nebo třetí osobou, za niž ten, kdo věci užíval, neodpovídá.
(3) Místo náhrady v penězích lze za movitou věc poskytnout jinou věc stejného druhu a stejné hodnoty.
§ 10.
Jestliže byly movité věci, poskytnuté povinně pro účely požární ochrany, spotřebovány (na př. pohonné látky), určí se za ně náhrada podle jejich běžné ceny, jakou měly v době převzetí. Lze však také poskytnout náhradu věcnou (§ 9 odst. 3).
§ 11.
Vznikla-li škoda na nemovitosti [§ 6 odst. 1 písm. c) vládního nařízení], neposkytuje se náhrada většího nákladu, který vznikl obtížnějším užíváním nemovitosti po skončení zásahu požárního sboru (hlídky), ani náhrada škody vzniklé tím, že nemovitost není ihned po skončení zásahu požárního sboru (hlídky) tak výnosná jako bezprostředně před tímto použitím.
§ 12.
(1) Náhradu škody na věcech poskytuje na žádost místní národní výbor, v jehož obvodu požár vznikl nebo se konal hasičský výcvik.
(2) Škodu, kterou při výkonu hasičské služby nebo hasičského výcviku utrpí na oděvu, obuvi nebo jiných movitých věcech nezbytně nutných k výkonu těchto úkolů příslušníci závodního požárního sboru (hlídky), hradí závod.
Oddíl 4.
Ustanovení společná.
§ 13.
O náhradu ztráty na odměně za práci nebo ztráty na výdělku lze žádati nejpozději do 30 dnů po dni, kdy skončil nařízený výkon hasičské služby nebo osobní povinná pomoc nebo hasičský výcvik. O náhradu škody na věcech lze žádat nejpozději do 30 dnů po dni, kdy ke škodě došlo, nebo kdy byla škoda objevena. O náhradu lze žádat u příslušného místního národního výboru (jeho orgánu — velitele požárního sboru, velitele požární hlídky) nebo u místního národního výboru obce, v níž je bydliště nebo pracoviště žadatele.
§ 14.
Místní národní výbor uhradí závodu náklad vzniklý náhradami podle ustanovení § 7 odst. 2 a § 12 odst. 2, došlo-li ke ztrátě odměny za práci nebo na výdělku nebo ke škodě na věcech zásahem závodního hasičstva mimo závod, pokud nelze spravedlivě požadovat bezplatné spolupůsobení závodního hasičstva.
§ 15.
Jde-li o náhradu škod, které jsou hrazeny z pojištění národního majetku ve správě státních orgánů podle § 4 odst. 2 zákona č. 190/1950 Sb., o úkolech a organisaci pojišťovnictví, řídí se národní výbor předpisy, které o souborném pojištění národního majetku svěřeného do správy státních orgánů stanoví ministerstvo financí v dohodě s ministerstvy vnitra a stavebního průmyslu a zúčastněným ministerstvem.
§ 16.
Co platí podle této vyhlášky o požárech a požární ochraně, platí obdobně o jiných živelních pohromách, jakož i nehodách a ochraně před nimi.
§ 17.
Tato vyhláška nabývá účinností dnem 21. března 1951.

Ministr:
Nosek v. r.