105/1923 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí v dohodě s ministrem financí, obchodu a zemědělství ohledně úpravy obchodních styků mezi republikou Československou a královstvím Srbů, Chorvatů a Slovinců.

105.
Vyhláška
ministra zahraničních věcí v dohodě s ministrem financí, obchodu a zemědělství
ze dne 11. května 1923
ohledně úpravy obchodních styků mezi republikou Československou a královstvím Srbů, Chorvatů a Slovinců.


Hledíc k čl. 9. smlouvy o prozatímní úpravě obchodních styků mezi republikou Československou a královstvím Srbů, Chorvatů a Slovinců, sjednané dne 18. října 1920, ohledně které se provedená výměna ratifikačních listin současně pod číslem 104 Sb. z. a n., dnešního dne vyhlašuje, byl sepsán dne 6. srpna 1921 v Bělehradě tento
Protokol:
Poněvadž v příčině vybírání cel při dovozu do království Srbů, Chorvatů a Slovinců nastaly faktické změny, ukázalo se potřebným vysvětliti smysl ustanovení k článku 1. a 3. závěrečného protokolu k smlouvě o prozatímní úpravě obchodních styků mezi Československou republikou a královstvím Srbů, Chorvatů a Slovinců ze dne 18. října 1920.
Ježto pro takový případ určuje citovaná smlouva ve svém článku 9. společnou oboustrannou komisi, jmenovala členy této komise vláda republiky Československé p. Ant. Kalinu, svého vyslance a splnomocněného ministra, a p. Jana Matějčka, generálního konsula, a vláda království Srbů, Chorvatů a Slovinců p. Savu Kukiće, generálního ředitele cel na odpočinku, a p. Bogdana Bogdanoviće, pověřeného vedením úřadu generálního ředitele cel.
Komise tato konstatovala, že zavedení nové celní sazby ze dne 16./VII. 1921 je motivováno ustanoveními ze čl. 3. smlouvy ze dne 18./X. 1920, protože však ustanovení závěrečného protokolu k čl. 1. a 3. cit. smlouvy znamená vzájemný korespondentní závazek, resp. vzájemná korespondentní práva, na nichž se zakládaly vzájemné celní vztahy před uzavřením smlouvy ze dne 18./X. 1920, dohodla se komise po všestranném prozkoumání věci na tomto:
I.
Ustanovení závěrečného protokolu k čl. 1. a 3. má se rozuměti v tom smyslu, že oprávnění, o nichž se mluví, nebudou zmenšována ani pro jednu ani pro druhou stranu pouze potud, pokud jedna nebo druhá strana nepoužije práva, daného jí čl. 1. a 3. smlouvy ze dne 18. října 1920, poněvadž práva, přiznaná těmito články smlouvy, nemohla býti absolutně obmezena vedlejším ustanovením závěrečného protokolu k čl. 1. a 3. samotné smlouvy.
Na základě toho po publikování změn a doplňků k dovozní sazbě království Srbů, Chorvatů a Slovinců ze dne 16. července 1921 přestávají míti platnost všechny výhody, které smluvní strany sobě vzájemně přiznávaly dle ustanovení k čl. 1. a 3. závěrečného protokolu, a zůstávají nadále v plné platnosti ustanovení čl. 1. a 3. smlouvy, dle nichž jedna i druhá strana může zaváděti předpisy celní, jimiž se budou říditi vzájemné obchodní styky mezi oběma smluvními stranami.
II.
Tento výklad má dle článku 9. smlouvy ze dne 18. října 1920 moc a váhu smluvního závazku a nabývá ihned platnosti.
Tento protokol je sepsán ve dvou stejně znějících původních exemplářích v českém a srbo-chorvatském jazyce.
Ant. Kalina v. r.
J. Matějček v. r.
S. Kukić v. r.
B. Bogdanović v. r.
Vyhlašuje se s podotknutím, že příslušné pokyny pro obor celní byly vydány vynesením ministerstva financí ze dne 11. srpna 1921, čís. 83.383/8416/21-IV/12, uveřejněným ve Věstníku ministerstva financí z roku 1921, odděl. I. B, č. 97 (str. 274).
Dr. Beneš v. r.