757/1947 Ú. l. I
Vyhláška ministra financí, kterou se blíže určují podniky, na něž se vztahuje povinnost odváděti cenové vyrovnávací částky.

757.
Vyhláška
ministra financí
ze dne 15. července 1947,
kterou se blíže určují podniky, na něž se vztahuje povinnost odváděti cenové vyrovnávací částky.
Podle § 1, odst. 4 zákona ze dne 1. dubna 1947, č. 51 Sb., kterým se zabezpečuje snížení cen některého zboží lidové potřeby a ustálení cen jiných důležitých statků, stanovím v dohodě s příslušnými ministry a za účasti nejvyššího úřadu cenového, na Slovensku v dohodě s příslušnými ministry prostřednictvím pověřence financí a ostatních příslušných pověřenců:

Čl. 1.
Výklad všeobecných pojmů pro obor této vyhlášky.
(1) Podnikem se rozumí hospodářská jednotka, která jest samostatným hospodářským celkem. Za samostatný hospodářský celek se považuje veškerá hospodářsky související činnost podnikatelova, spočívající v provádění dodávek nebo výkonů podléhajících zásadně dani z obratu. Podnikem však není činnost ústředního nebo oblastního orgánu národních podniků průmyslových, pokud spočívá v provádění dodávek, při nichž ústřední (oblastní) orgán nenabývá fysické držby zboží, jehož dodávku uzavřel s odběratelem vlastním jménem, jakož i činnost sdružení podnikatelů, pokud je u tohoto sdružení osvobozena od daně z obratu podle § 4, odst. 1, č. 15 zákona ze dne 21. února 1946, č. 31 Sb., o dani z obratu.
(2) Výrobou se rozumí prvovýroba (čítajíc v to též těžbu nerostů a květinářství), dále zpracování, opracování, zušlechťování, obnovování, opravování nebo jakékoliv upravování (též sestavování) movitých věcí hmotných a energií. Výrobou se dále rozumí stavební činnost všeho druhu (práce zednické, betonářské, tesařské, pokrývačské, kamenické, studnařské, silniční, vodní, železniční, tunelové, mostní atd.). Výrobou se rovněž rozumějí veškeré úpravy nebo opravy nemovitostí a jejích příslušenství (práce kamnářské, lakýrnické, malířské, sklenářské, instalatérské atd.).
(3) O výrobu též jde, dá-li si podnikatel provésti výrobu jiným podnikatelem (výroba ve mzdě).
(4) Obchodem se rozumí činnost, spočívající v nabývání zboží od jiné osoby vlastním jménem a na vlastní účet a ve zcizování tohoto zboží v nezměněném stavu nebo po změně, kterou se zboží toliko přizpůsobuje v mezích ustanovení § 38a živnostenského řádu (na Slovensku v mezích ustanovení § 54, odst. 1 živnostenského zákona) potřebám kupujícího, aby byl umožněn odbyt zboží. Zbožím se rozumí movité věci hmotné a energie, nikoli však cenné papíry, tuzemská i cizozemská kovová nebo papírová zákonná platidla a platné neznehodnocené úřední ceniny, při čemž platné neznehodnocené poštovní ceniny se nepovažují za zboží pouze u československé pošty a u podnikatelů, kterým československá pošta udělila oprávnění ku prodeji poštovních cenin. Zbožím se rozumějí též věci spojené s nemovitostí, nabývá-li je podnikatel bez nemovitosti a v úmyslu odděliti je od nemovitosti (na př. koupě dříví v lese na stojato). U zboží dovezeného z ciziny nezáleží na tom, zda jde o zboží nabyté od jiné osoby či o zboží vlastní.
(5) Pojem celkového obratu se řídí obdobně ustanoveními čl. 10 vládního nařízení ze dne 10. prosince 1946, č. 233 Sb., jímž se provádí zákon ze dne 21. února 1946, č. 31 Sb., o dani z obratu.
(6) Kde se v této vyhlášce mluví o celkovém obratu v posledním předcházejícím kalendářním roce, rozumí se jím celkový obrat v kalendářním roce, který bezprostředně předcházel kalendářní rok (vyměřovací období), za který jest odváděti a vyměřiti cenové vyrovnávací částky (dále jen běžný kalendářní rok). Po prvé (t. j. pro odvádění a vyměření cenových vyrovnávacích částek za období od 1. dubna 1947 do 31. prosince 1947) jest tudíž rozhodným celkový obrat v kalendářním roce 1946. Neměl-li podnikatel v posledním předcházejícím kalendářním roce žádný celkový obrat, jest pro běžný kalendářní rok rozhodným celkový obrat v běžném kalendářním roce.
Čl. 2.
Pojem průmyslového podniku. Pojem výrobního podniku řemeslného.
(1) Průmyslovým podnikem podle § 1, odst. 2, písm. a) zákona č. 51/1947 Sb., se rozumí:
1. V zemích České a Moravskoslezské podnik, jehož hlavní činností jest výroba (čl. 1, odst. 2), vzhledem k níž jest podnikatel organisován v Ústředním svazu průmyslu nebo v Ústředním svazu řemesla (po případě v obou těchto svazech), a jenž jest provozován podnikatelem, jehož celkový obrat přesáhl v posledním předcházejícím kalendářním roce 2,500.000 Kčs;
2. na Slovensku podnik, jehož hlavní činností jest výroba (čl. 1, odst. 2) provozovaná po továrnicku (§ 1, odst. 5 živnostenského zákona) nebo výroba provozovaná jakožto živnost řemeslná nebo koncesovaná (§ 1, odst. 2, 3 a 7 živnostenského zákona) a jenž jest provozován podnikatelem, jehož celkový obrat přesáhl v posledním předcházejícím kalendářním roce 2,500.000 Kčs. Toto ustanovení se však nevztahuje na podnik, jehož hlavní činností jest výroba, provozovaná jako živnost hostinská.
(2) Výrobním podnikem řemeslným podle § 1, odst. 2, písm. b) zákona č. 51/1947 Sb., se rozumí:
1. V zemích České a Moravskoslezské podnik, jehož hlavní činností jest výroba (čl. 1, odst. 2), vzhledem k níž jest podnikatel organisován v Ústředním svazu řemesla nebo v Ústředním svazu průmyslu (po případě v obou těchto svazech), a jenž jest provozován podnikatelem, jehož celkový obrat nepřesáhl v posledním předcházejícím kalendářním roce 2,500.000 Kčs;
2. na Slovensku podnik, jehož hlavní činností jest výroba (čl. 1, odst. 2) provozovaná jakožto živnost řemeslná nebo koncesovaná nebo po továrnicku a jenž jest provozován podnikatelem, jehož celkový obrat nepřesáhl v posledním předcházejícím kalendářním roce 2,500.000 Kčs. Toto ustanovení se však nevztahuje na podnik, jehož hlavní činností jest výroba, provozovaná jako živnost hostinská.
(3) Podnik, jehož hlavní činností jest činnost stavební (čl. 1, odst. 2, druhá věta), se považuje v zemích České a Moravskoslezské i na Slovensku vždy za výrobní podnik řemeslný, bez ohledu na výši celkového obratu podnikatelova v posledním předcházejícím kalendářním roce.
(4) Průmyslový podnik (odstavec 1) nebo výrobní podnik řemeslný (odstavec 2 a 3), který vyvíjí vedle výroby i jinou činnost, má povahu průmyslového podniku nebo výrobního podniku řemeslného i u této jiné činnosti. To však neplatí pro dodávky a výkony, které podnikatel provedl jako komisionář (čl. 4), a pro výkony, které podnikatel provedl jako jednatel (čl. 5).
(5) Má-li podnikatel vedle průmyslového podniku nebo vedle výrobního podniku řemeslného i podnik velkoobchodní, maloobchodní nebo jiný podnik, považují se dodávky zboží, které podnikatel vyrobil nebo si dal vyrobiti ve mzdě (čl. 1, odst. 2 a 3), vždy za dodávky provedené v jeho podniku průmyslovém nebo v jeho výrobním podniku řemeslném. Nezáleží tudíž na tom, z kterého podniku podnikatelova bylo takové zboží dodáno osobě třetí. Sazby cenových vyrovnávacích částek řídí se u těchto dodávek ustanoveními § 1, odst. 2, písm. a) a b) a § 1, odst. 3 zákona č. 51/1947 Sb.
Čl. 3.
Pojem velkoobchodního podniku. Pojem maloobchodního podniku.
(1) Velkoobchodním podnikem podle § 1, odst. 2, písm. c) zákona č. 51/1947 Sb. se rozumí podnik, jehož hlavní činností jest obchod (čl. 1, odst. 4) a jenž jest provozován podnikatelem, jehož celkový obrat přesáhl v posledním předcházejícím kalendářním roce 2,500.000 Kčs.
(2) Maloobchodním podnikem podle § 1, odst. 2, písm. e) zákona č. 51/1947 Sb., se rozumí podnik, jehož hlavní činností jest obchod (čl. 1, odst. 4) a jenž jest provozován podnikatelem, jehož celkový obrat nepřesáhl v posledním předcházejícím kalendářním roce 2,500.000 Kčs. Podnik výdělkového a hospodářského společenstva (družstva), jehož hlavní činností jest obchod (čl. 1, odst. 4) spočívající převážně v prodeji zboží členům, se považuje vždy za podnik maloobchodní, bez ohledu na výši celkového obratu společenstva (družstva) v posledním předcházejícím kalendářním roce.
(3) Velkoobchodní nebo maloobchodní podnik (odstavce 1 a 2), který vyvíjí vedle obchodu i jinou činnost, považuje se za velkoobchodní nebo maloobchodní podnik i u této jiné činnosti. To však neplatí, jde-li o případ uvedený v čl. 2, odst. 5, dále pro dodávky a výkony, které podnikatel provedl jako komisionář (čl. 4) a pro výkony, které podnikatel provedl jako jednatel (čl. 5).
Čl. 4.
Pojem komisionáře.
Komisionářem podle § 1, odst. 2, písm. d) zákona č. 51/1947 Sb., se rozumí podnikatel, který obstarává dodávky nebo výkony vlastním jménem na cizí účet.
Čl. 5.
Pojem jednatele.
Jednatelem podle § 1, odst. 2, písm. f) zákona č. 51/1947 Sb. se rozumí:
1. Podnikatel, který zprostředkovává nebo uzavírá dodávky nebo výkony cizím jménem a na cizí účet;
2. podnikatel, který po živnostensku přijímá a provádí příkaz zprostředkovati dodávky nebo výkony (makléř).
Čl. 6.
Účinnost vyhlášky.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem vyhlášení; vztahuje se na dodávky a výkony provedené po 31. březnu 1947, pokud podnikatelé jsou povinni odváděti z nich cenové vyrovnávací částky podle § 1, odst. 1 zákona č. 51/1947 Sb.

Ministr financí:
Dr. Dolanský v. r.