47/1965 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Jednotné Úmluvě o omamných látkách

47
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 27. dubna 1965
o Jednotné Úmluvě o omamných látkách

Dne 31. března 1961 byla v New Yorku sjednána Jednotná úmluva o omamných látkách. Úmluva byla podepsána jménem Československé socialistické republiky dne 31. července 1961 s výhradami k článku 12, odstavcům 2 a 3, článku 13, odstavci 2, článku 14, odstavcům 1 a 2 a článku 31, odstavci 1 (b).
Vláda Československé socialistické republiky vyslovila s Úmluvou souhlas dne 13. září 1961 a president republiky ji ratifikoval dne 23. listopadu 1963 s výhradami učiněnými při podpisu Úmluvy.
Ratifikační listina byla uložena v sekretariátě OSN dne 20. března 1964. Při předání listiny učinila Československá socialistická republika toto prohlášení:

„Československá socialistická republika se necítí vázána ustanoveními článku 12, odstavců 2 a 3, článku 13, odstavce 2, článku 14, odstavců 1 a 2 a článku 31, odstavce 1 (b) Jednotné úmluvy o omamných látkách, dotýkajícími se těch států, které byly zbaveny možnosti státi se smluvními stranami Úmluvy podle ustanovení obsaženého v jejím článku 40. Jednotná úmluva o omamných látkách upravuje otázky, které se dotýkají zájmů všech států a mají za účel sjednotit jejich úsilí v boji s tak velkým zlem, jakým je zneužívání omamných látek. Proto v souladu s mezinárodně právní zásadou rovnosti států žádné státy nemají právo bránit jiným státům v účasti zvláště na Úmluvě tohoto druhu a Jednotná úmluva o omamných látkách musí být proto otevřena pro všechny státy.“
Úmluva na základě svého článku 41, odstavce 2 vstoupila v platnost dne 13. prosince 1964 a tímto dnem vstoupila rovněž v platnost i pro Československou socialistickou republiku.
Český překlad Úmluvy se vyhlašuje současně.

David v. r.


JEDNOTNÁ ÚMLUVA O OMAMNÝCH LÁTKÁCH, 1961.
Preambule
Strany,
vedeny starostí o fyzické a morální zdraví lidstva,
uznávajíce, že lékařské použití omamných látek je i nadále nezbytné pro ulehčení bolestí a že je nutné podniknout potřebná opatření k zajištění omamných látek k těmto účelům,
konstatujíce, že toxikomanie (používání omamných látek) je pohromou pro jednotlivce a je hospodářským a sociálním nebezpečím pro lidstvo,
vědomy si své úlohy předcházet této pohromě a bojovat proti ní,
vědomy si toho, že mají-li být opatření, učiněná proti zneužívání omamných látek účinná, musí být koordinována a všeobecná,
domnívajíce se, že všeobecná akce tohoto druhu vyžaduje mezinárodní spolupráci, řízenou stejnými zásadami a směřující ke společným cílům,
uznávajíce pravomoc Organizace spojených národů pokud jde o kontrolu narkotických drog a přejíce si, aby příslušné mezinárodní orgány byly pojaty do rámce této Organizace,
přejíce si uzavřít mezinárodní úmluvu přijatelnou pro všechny, nahrazující většinu existujících smluv, týkajících se omamných látek, omezující používání omamných látek k lékařským a vědeckým účelům a zavádějící stálou mezinárodní spolupráci k uvedení těchto zásad v život a dosažení těchto cílů,
dohodly se na následujícím:
Článek 1
Definice
1. Pokud není výslovně stanoveno jinak nebo pokud okolnost nevyžaduje něco jiného, na všechna ustanovení této Úmluvy se aplikují tyto definice:
a) Výraz „Úřad“ označuje Mezinárodní úřad pro kontrolu omamných látek.
b) Výraz „konopí“ označuje kvetoucí nebo plodonosný vrcholík rostliny konopí (s výjimkou zrn a listů, které nemají vrcholíky), z něhož pryskyřice nebyla vyloučena, bez ohledu na jeho použití.
c) Výraz „rostlina konopí“ označuje každou rostlinu z čeledi Cannabis.
d) Výraz „konopná pryskyřice“ označuje oddělenou, surovou nebo čištěnou pryskyřici získanou z rostliny konopí.
e) Výraz „keř koka“ označuje všechny druhy keře druhu Erythroxylon.
f) Výraz „listy koka“ označuje listy z keře koka s výjimkou listů, z nichž byl extrahován všechen ekgonin, kokain a jiné ekgoninové alkaloidy.
g) Výraz „Komise“ označuje Mezinárodní komisi pro omamné látky při Radě.
h) Výraz „Rada“ označuje Hospodářskou a sociální radu Organizace spojených národů.
i) Výraz „pěstování“ označuje pěstování opiového máku, keře koka a rostliny konopí.
j) Výraz „omamná látka“ označuje každou látku seznamu I a II, bez ohledu na to je-li přírodní nebo syntetická.
k) Výraz „Valné shromáždění“ znamená Valné shromáždění Organizace spojených národů.
l) Výraz „nedovolený obchod“ znamená pěstování nebo jakýkoliv obchod s omamnými látkami, jenž je v rozporu s cíli této Úmluvy.
m) Výrazy „dovoz“ a „vývoz“ znamenají, každý podle svého zvláštního významu, faktickou dopravu omamných látek z jednoho státu do druhého, nebo z jedné oblasti do jiné oblasti daného státu.
n) Výraz „výroba“ označuje všechny procesy, kromě produkce, jež umožňují získání omamných látek a zahrnuje rovněž čištění a přeměnu těchto látek v jiné drogy.
o) Výraz „lékařské opium“ označuje opium, jež prošlo nutnou přípravou pro lékařské použití.
p) Výraz „opium“ označuje sražený výtažek opiového máku.
q) Výraz „opiový mák“ označuje rostlinu druhu Papaver somniferum L.
r) Výraz „maková nať“ označuje všechny části opiového máku (kromě semen) po pokosení.
s) Výraz „přípravek“ znamená pevnou anebo tekutou směs, obsahující drogu.
t) Výraz „produkce“ znamená proces, který spočívá v získávání opia, listů koka, konopí a konopné pryskyřice z rostlin, které tyto plody obsahují.
u) Výrazy „Seznam I“, „Seznam II“, „Seznam III“ a „Seznam IV“ znamenají seznamy omamných látek nebo přípravků, připojené k této Úmluvě, jež budou moci být podle článku 3 čas od času měněny.
v) Výraz „Generální tajemník“ znamená Generálního tajemníka Organizace spojených národů.
w) Výraz „zvláštní zásoby“ znamená to množství omamných látek, které je v určité zemi nebo na určitém území v držbě vlády této země nebo území pro zvláštní účely a pro případ mimořádných okolností; výraz „zvláštní účely“ bude stanoven podle potřeby.
x) Výraz „zásoby“ znamená množství drog, jež jsou v zemi nebo na území a jsou určeny:
i) pro lékařskou a vědeckou spotřebu této země nebo tohoto území,
ii) pro výrobu a přípravu omamných látek a jiných látek v této zemi nebo na tomto území,
iii) pro export, nezahrnuje však množství drog, jež v zemi nebo na území
iv) vlastní lékárníci nebo jiní zplnomocnění rozdělovači v maloobchodě a ústavy nebo osoby kvalifikované pro řádně povolené provozování léčebných nebo vědeckých funkcí, nebo
v) jsou zvláštními zásobami.
y) Výraz „území“ znamená každou část státu, která je považována za samostatnou jednotku v systému dovozních povolení a vývozních zmocnění, jak stanoví článek 31. Tato definice se nevztahuje na výraz „území“ jak je použit v článcích 42 a 46.
(2) Pro účely této Úmluvy bude droga považována za zkonsumovanou v případě, že byla poskytnuta kterékoliv osobě nebo podniku v maloobchodní distribuci, pro lékařské použití nebo pro vědecký výzkum; slovo „spotřeba“ se bude rozumět podle této definice.
Článek 2
Látky podléhající kontrole
1. S výjimkou kontrolních opatření, omezených na dané drogy, omamné látky uvedené v Seznamu I podléhají všem kontrolním opatřením, používaným v případě drog, o nichž pojednává tato Úmluva, a zvláště opatřením, uvedeným dále v článcích: 4 (odst. c), 19, 20, 21, 29, 30, 31, 32, 33, 34 a 37.
2. Omamné látky uvedené v Seznamu II podléhají stejným kontrolním opatřením jako omamné látky v Seznamu I, s výjimkou opatření, předpokládaných v odst. 2 a 5 článku 30, pokud jde o obchod v malém.
3. Jiné přípravky, než ty, které jsou uvedeny v Seznamu III podléhají stejným kontrolním opatřením jako omamné látky, které obsahují, ale odhady (článek 19) a statistiky (článek 20) jiné než ty, které se vztahují na tyto omamné látky nebudou u těchto přípravků vyžadovány a nebudou aplikována opatření článku 29 (odst. 2 c) a článku 30 (odst. 1 b ii).
4. Přípravky uvedené v Seznamu III podléhají stejným kontrolním opatřením jako přípravky, které obsahují drogy uvedené v Seznamu II, s tou výjimkou, že nebudou použity odst. 1b a 3 - 15 článku 31 a že údaje vyžadované pro odhady (článek 19) a statistiky (článek 20) budou omezeny na množství drog, používaných při výrobě těchto přípravků.
5. Omamné látky obsažené v Seznamu IV budou rovněž zahrnuty do Seznamu I a budou podléhat všem kontrolním opatřením předepsaným pro drogy uvedené v tomto Seznamu I, a kromě toho:
a) smluvní strany přijmou všechna zvláštní kontrolní opatření, která uznají za nutná s ohledem na zvlášť nebezpečný charakter uvedených omamných látek;
b) smluvní strany zakáží, v případě, že budou toho názoru, že ze situace v jejich zemi vyplývá, že by to byl nejvhodnější způsob na ochranu veřejného zdraví, produkci, výrobu, export a import, obchod, držbu nebo používání takových omamných látek, s výjimkou množství, jež by mohlo být použito výhradně pro lékařský a vědecký výzkum, včetně klinických pokusů s těmito látkami, které budou konány pod dohledem a přímou kontrolou příslušné smluvní strany nebo podřízeny tomuto dozoru a této kontrole.
6. Vedle kontrolních opatření, používaných u všech omamných látek Seznamu I, podléhá opium ustanovením článků 23 a 24, listy koka ustanovením článků 26 a 27 a konopí ustanovením článku 28.
7. Opiový mák, keř koka, rostlina konopí, maková nať a listy konopí podléhají kontrolním opatřením uvedeným v článcích 22 až 24; 22, 26 a 27; 22 a 28; 25; a 28, vztahující se k jednotlivým drogám.
8. Strany učiní vše co je v jejich moci, aby látky, které nejsou dotčeny touto Úmluvou, ale mohou být zneužity k nedovolené výrobě drog, byly co nejvíc vzaty pod dohled.
9. Strany nemusí používat ustanovení této Úmluvy na omamné látky, které jsou běžně používány v průmyslu k jiným než lékařským nebo vědeckým účelům, a to za podmínky:
a) že učiní opatření, aby se zabránilo, za pomoci denaturačního procesu nebo jinak, tomu, aby omamné látky takto používané mohly být zneužity nebo vyvolaly škodlivé následky (článek 3, odst. 3) a aby v praxi škodlivá látka mohla být získána zpět,
b) že vykáží ve statistických informacích (článek 20) množství každé omamné látky takto použité.
Článek 3
Změny v rozsahu kontroly
1. Má-li některá Strana nebo Světová zdravotnická organizace zprávy, na základě kterých je podle jejich názoru nutné provést změnu v některém ze Seznamů, zašle tato Generálnímu tajemníkovi sdělení, doplněné všemi údaji, které by toto sdělení mohly podepřít.
2. Generální tajemník oznámí toto sdělení a tyto podpůrné údaje Stranám, Komisi, a bylo-li sdělení zasláno některou ze Stran, Světové zdravotnické organizaci.
3. Jestliže se sdělení vztahuje na látku, která ještě není zapsána v Seznamu I nebo II,
i) prozkoumají všechny Strany, s ohledem na údaje, které mohou obdržet, možnost aplikovat prozatímně na tuto látku všechna kontrolní opatření, používané pro drogy v Seznamu I;
ii) v očekávání rozhodnutí podle pododstavce iii) tohoto odstavce může Komise rozhodnout, aby Strany prozatím použily v případě dané látky všechna kontrolní opatření, používaná pro drogy v Seznamu I. Strany budou uplatňovat pro příslušnou látku prozatím tato opatření;
iii) jestliže Světová zdravotnická organizace zjistí, že tato látka může být zneužita a může mít škodlivé účinky podobné jako drogy v Seznamu I nebo II, nebo že je možné ji změnit v omamnou látku, uvědomí o tom Komisi a tato pak rozhodne, na základě doporučení Světové zdravotnické organizace, že tato látka bude zapsána do Seznamu I nebo II.
4. Zjistí-li Světová zdravotnická organizace, že v důsledku látek, které obsahuje, nemůže být přípravek zneužit ani nemůže mít škodlivé účinky (odst. 3) a že omamná látka, kterou obsahuje, se z ní nedá lehce získat, může Komise na základě doporučení Světové zdravotnické organizace zapsat přípravek do Seznamu III.
5. Jestliže Světová zdravotnická organizace zjistí, že omamné látky uvedené v Seznamu I může být do značné míry zneužito, nebo že může mít škodlivé účinky (odst. 3), a že toto nebezpečí není vyváženo léčivými přednostmi, kteréžto vlastnosti nemají jiné drogy než ty, které jsou uvedeny v Seznamu IV, může Komise, na základě doporučení Světové zdravotnické organizace zapsat tuto drogu do Seznamu IV.
6. Jestliže se sdělení týká drogy uvedené v Seznamu I nebo II, nebo přípravku uvedeného v Seznamu III, může Komise, kromě akce, uvedené v odst. 5, na základě doporučení Světové zdravotnické organizace změnit některý Seznam a to:
a) buď tak, že přenese jednu drogu ze Seznamu I do Seznamu II nebo ze Seznamu II do Seznamu I; anebo
b) tak, že škrtne z některého Seznamu některou drogu nebo přípravek.
7. Každé rozhodnutí Komise přijaté na základě tohoto článku, sdělí Generální tajemník všem členským státům Organizace spojených národů, nečlenským státům, jež jsou Stranami této Úmluvy, Světové zdravotnické organizaci a Úřadu. Rozhodnutí nabude platnosti vůči každé Straně po přijetí uvedeného sdělení a Strany provedou pak opatření, požadovaná touto Úmluvou.
8. a) Každé rozhodnutí Komise týkající se změny některého Seznamu bude podléhat zkoumání Rady, požádá-li o to některá strana ve lhůtě devadesáti dnů po obdržení zprávy o rozhodnutí. Žádost o provedení zkoumání bude předložena Generálnímu tajemníkovi se všemi nutnými údaji.
b) Generální tajemník předá kopii této žádosti a příslušných údajů Komisi, Světové zdravotnické organizaci a všem Stranám a vyzve je, aby během devadesáti dnů předložily své připomínky. Všechny připomínky budou posouzeny Radou.
c) Rada může potvrzovat, měnit nebo rušit rozhodnutí Komise; bude rozhodovat v konečné instanci. Její rozhodnutí bude sděleno všem členským státům Organizace spojených národů, nečlenským státům, jež jsou stranami této Úmluvy, Komisi, Světové zdravotnické organizaci a Úřadu.
d) Rozhodnutí Komise bude platit po dobu zkoumání, prováděného Radou.
9. Rozhodnutí Komise, přijatá na základě tohoto článku, nebudou podrobena zkoumání stanovenému článkem 7.
Článek 4
Všeobecné závazky
Strany přijmou legislativní a správní opatření, která budou nutná k tomu, aby:
a) na svém území plnily ustanovení této Úmluvy,
b) spolupracovaly s ostatními státy při provádění ustanovení této Úmluvy,
c) s výhradou ustanovení této Úmluvy, omezily produkci, výrobu, vývoz, dovoz, distribuci, obchod, použití a přechovávání omamných látek výlučně pro lékařské a vědecké účely.
Článek 5
Mezinárodní kontrolní orgány
Uznávajíce pravomoc Organizace spojených národů v oblasti mezinárodní kontroly omamných látek, Strany souhlasí s tím, aby Komisi pro omamné látky při Hospodářské a sociální radě a Mezinárodnímu úřadu pro kontrolu omamných látek byly svěřeny funkce, jež pro tyto orgány vyplývají z této Úmluvy.
Článek 6
Výdaje mezinárodních kontrolních úřadů
Výdaje Komise a Úřadu bude hradit Organizace spojených národů podle podmínek, které budou dány Valným shromážděním. Strany, které nejsou členy Organizace spojených národů, se budou podílet na nákladech mezinárodních kontrolních orgánů, přičemž Valné shromáždění stanoví pravidelně, po konzultaci s vládami těchto Stran, výši příspěvků, které bude považovat za spravedlivé.
Článek 7
Revize rozhodnutí a doporučení Komise
Kromě rozhodnutí podle článku 3, každé rozhodnutí nebo doporučení, přijaté Komisí při výkonu ustanovení této Úmluvy bude předloženo ke schválení nebo změně Radě nebo Valnému shromáždění stejným způsobem jako ostatní rozhodnutí nebo doporučení Komise.
Článek 8
Funkce Komise
Komise je oprávněna zkoumat všechny otázky, které mají vztah k cílům této Úmluvy a to zejména:
a) měnit Seznamy podle článku 3.;
b) upozorňovat Úřad na všechny otázky, které mohou souviset s jeho funkcemi;
c) činit doporučení v zájmu splnění ustanovení této Úmluvy a dosažení cílů, které vytyčuje, včetně programu vědeckého výzkumu a výměny informací vědeckého a technického charakteru; a
d) upozorňovat státy, které nejsou stranami Úmluvy, na rozhodnutí a doporučení, které přijímá na základě této Úmluvy za tím účelem, aby uvážily, jaká opatření podle nich podniknou.
Článek 9
Složení Úřadu
1. Úřad se skládá z jedenácti členů, zvolených Radou v tomto složení:
a) tři členové s lékařskými, farmakologickými nebo lékárenskými zkušenostmi, vybraní ze seznamu nejméně pěti osob, jmenovaných Světovou zdravotnickou organizací;
b) osm členů, vybraných ze seznamu osob jmenovaných členy Organizace spojených národů jakož i Stranami, které nejsou členy OSN.
2. Členové Úřadu musí být osobami, které svou povolaností, nestranností a nezištností požívají všeobecné důvěry. Po dobu trvání jejich funkce nesmí převzít žádný úřad ani provádět žádnou činnost, jež by jim bránila v nestranném výkonu jejich funkce. Rada po konzultaci s Úřadem učiní všechna opatření nutná pro zajištění plné technické nezávislosti Úřadu při výkonu jeho funkcí.
3. Při respektování zásady stejnoměrného zeměpisného zastoupení musí Rada dbát toho, že je nutné povolat do Úřadu, ve vyrovnaném poměru osoby se znalostí situace v otázkách drog v zemích kde se vyrábějí, produkují a konzumují a mající vztah k těmto zemím.
Článek 10
Trvání funkce a odměna členů Úřadu
1. Člen Úřadu je ve své funkci tři roky a může být i znovuzvolen.
2. Funkce každého člena Úřadu končí v předvečer první schůze Úřadu, na němž má právo zasedat již jeho nástupce.
3. Člen Úřadu, který byl nepřítomen na třech po sobě jdoucích schůzích, je považován za člena, který podal demisi.
4. Na doporučení Úřadu může Rada odvolat člena Úřadu, který nesplňuje podmínky požadované odst. 2 článku 9. Toto doporučení musí být učiněno na základě souhlasného hlasu osmi členů Úřadu.
5. Uvolní-li se místo některého člena Úřadu po dobu platnosti funkce, Rada co nejdříve zvolí jiného člena na zbytek platnosti funkce podle ustanovení článku 9.
6. Členové Úřadu dostávají odměnu, jejíž výši stanoví Valné shromáždění.
Článek 11
Jednací řád Úřadu
1. Úřad si volí svého předsedu a představitele, jejichž volba je nutná z hlediska vytvoření úřadovny a přijímá svůj jednací řád.
2. Úřad se schází tak často, jak je to podle jeho mínění třeba pro uspokojivé plnění jeho funkcí, musí však konat nejméně dvě schůze v kalendářním roce.
3. Minimálně nutný počet členů na schůzi Úřadu je sedm členů.
Článek 12
Řízení systému přibližných údajů
1. Úřad stanoví termín nebo termíny, ke kterým mají být předloženy přibližné údaje podle článku 19, jakož i jejich formu a sestaví za tím účelem formulář.
2. Úřad bude vyžadovat od vlád, jichž se to týká, pokud jde o země a území, na něž se tato Úmluva nevztahuje, aby poskytly přibližné údaje v souhlase s ustanoveními této Úmluvy.
3. Jestliže některý stát nepředloží k stanovenému termínu přibližné údaje týkající se některého z jeho území, Úřad pořídí sám, pokud to bude možné tyto údaje a to, pokud bude moci ve spolupráci s vládou jíž se to týká.
4. Úřad prozkoumá přibližné údaje včetně dodatečných údajů a s výjimkou požadavků pro zvláštní účely může vyžádat takové informace, které bude považovat za potřebné, týkající se kterékoliv země nebo území, které přibližné údaje zaslaly, k doplnění těchto údajů nebo k osvětlení některých z nich.
5. Úřad pak v nejkratším čase potvrdí přibližné údaje včetně údajů dodatečných, nebo se souhlasem příslušné vlády je může též doplnit.
6. Vedle zpráv, o nichž je zmínka v článku 15, uveřejní Úřad ve stanovených obdobích, ale nejméně jednou do roka, informace o přibližných údajích, které podle jeho názoru usnadní provádění této Úmluvy.
Článek 13
Řízení systému statistických údajů
1. Úřad určí způsob a formu, v jaké mají být podávány statistické údaje, předepsané v článku 20 a stanoví za tím účelem formuláře.
2. Úřad prozkoumá statistické údaje, aby zjistil, jestli se Strany a ostatní státy přizpůsobily ustanovením této Úmluvy.
3. Úřad může požadovat dodatečné informace, které bude pokládat za potřebné pro doplnění těchto statistických údajů nebo objasnění v nich uvedených informací.
4. Úřad nebude oprávněn se dotazovat nebo vyjadřovat svůj názor pokud jde o statistické údaje týkající se drog, určených pro zvláštní účely.
Článek 14
Opatření Úřadu k zajištění plnění ustanovení Úmluvy
1. a) Jestliže po prozkoumání informací poskytnutých Úřadu vládou podle ustanovení této Úmluvy, nebo informací vydaných orgány Organizace spojených národů a majících vztah k otázkám plynoucím z těchto opatření, má Úřad důvod myslet, že cíle této Úmluvy jsou vážně ohroženy tím, že některá Strana, nebo země nebo území neplní ustanovení Úmluvy, Úřad má právo požádat vládu příslušné země nebo území o vysvětlení. S výhradou práva upozornit Strany, Radu a Komisi na tuto otázku, jak je to uvedeno v písm. c) tohoto odst., bude Úřad považovat žádost o informaci nebo o vysvětlení, podanou některé vládě podle tohoto odstavce, za důvěrnou.
b) Po opatřeních učiněných na základě písm. a) tohoto odst. může Úřad, bude-li to považovat za nutné, požádat příslušnou vládu, aby zjednala nápravu, která podle okolností se může zdát potřebnou pro výkon ustanovení této Úmluvy.
c) Zjistí-li Úřad, že příslušná vláda nepodala uspokojivé vysvětlení, když o to byla požádána podle písm. a) tohoto odstavce nebo opomenula zjednat nápravu, ačkoliv k tomu byla vyzvána podle písm. b) tohoto odstavce, může na to upozornit Strany, Radu a Komisi.
2. Když upozorňuje Strany, Radu a Komisi na některou otázku jak je uvedeno v písm. c) odst. 1 může Úřad, bude-li to pokládat za nutné, doporučit Stranám, zastavit dovoz drog z příslušné země nebo vývoz drog do této země nebo území, nebo zastavit současně dovoz i vývoz a to buď na určitou dobu nebo až do té doby, dokud situace v zemi nebo na území nebude uspokojivá. Příslušný stát má právo předložit záležitost Radě.
3. Úřad má právo uveřejnit zprávu o všech otázkách, jichž se ustanovení tohoto článku týká a uvědomit o nich Radu, jež bude informovat všechny Strany. Uveřejní-li Úřad v této zprávě rozhodnutí, učiněné na základě tohoto článku, nebo informace o tomto rozhodnutí, musí současně uveřejnit názor příslušné vlády, jestliže tato o to požádá.
4. V případě, že rozhodnutí Úřadu, uveřejněné podle tohoto článku, nebylo přijaté jednomyslně, musí obsahovat i názor menšiny.
5. Každý stát bude vyzván, aby se dal zastupovat na schůzích Úřadu, na kterých je projednávána otázka, na níž má přímý zájem podle tohoto článku.
6. Usnesení Úřadu, přijatá na základě tohoto článku, musí být přijata dvoutřetinovou většinou celkového počtu členů Úřadu.
Článek 15
Zprávy Úřadu
1. Úřad vyhotovuje o svých pracích roční zprávy a v případě potřeby též dodatkové zprávy, v nichž je uveden rozbor přibližných údajů a statistických dat, které má k dispozici a v některých případech též výklad k vysvětlivkám, jež vlády podaly nebo o něž byly žádány, jakož i každý poznatek a doporučení, které se Úřad rozhodne uvést. Tyto zprávy budou předkládány Radě prostřednictvím Komise, jež může uvést připomínky, které uzná za vhodné.
2. Zprávy budou sděleny Stranám a dodatečně zveřejněny Generálním tajemníkem. Strany dávají souhlas k volné distribuci těchto zpráv.
Článek 16
Sekretariát
Služby sekretariátu Komise a Úřadu budou poskytovány Generálním tajemníkem.
Článek 17
Zvláštní administrativní služba
Strany budou udržovat zvláštní administrativní službu pro provádění ustanovení této Úmluvy.
Článek 18
Informace poskytované stranami Generálnímu tajemníkovi
1. Strany poskytnou Generálnímu tajemníkovi informace, o něž může požádat Komise s tím, že jsou nutné pro výkon jejích funkcí, a to zejména:
a) roční zprávu o působení Úmluvy na každém z jejich území;
b) čas od času texty všech zákonů a předpisů přijatých v zájmu účinnosti této Úmluvy;
c) všechna upřesnění, která si Komise může vyžádat v otázkách nedovoleného obchodu a to zejména podrobnosti o každém nedovoleném obchodu, jenž byl odhalen, které by mohly být důležité buď proto, že osvětlí prameny zásobování omamnými látkami při nedovoleném obchodě, anebo vzhledem k množství drog nebo metod používaných těmi, kteří nedovolený obchod provozují;
d) jména a adresy správních úřadů oprávněných k vydávání vývozních a dovozních povolení nebo potvrzení.
2. Strany poskytnou informace uvedené v předchozím odstavci, v uvedené formě a ke stanovenému datu a s použitím takových formulářů, jaké bude Komise vyžadovat.
Článek 19
Přibližné údaje o potřebě omamných látek
1. Strany zašlou Úřadu každý rok a za každé ze svých území, předepsaným způsobem na formulářích Úřadu přibližné údaje v těchto bodech:
a) množství omamných látek, které budou upotřebeny k lékařským a vědeckým účelům;
b) množství omamných látek, jehož bude použito k výrobě dalších drog, přípravků uvedených v Seznamu III a látek, neuvedených v této Úmluvě;
c) množství omamných látek, jež bude na skladě k 31. prosinci roku, ke kterému se vztahují přibližné údaje;
d) množství omamných látek, jež je nutné přidat ke zvláštním zásobám.
2. S výhradou vývodů, uvedených v odst. 3 článku 21, celek přibližných údajů pro každé území a každou drogu bude úhrnem množství, uvedeného v písm. a), b) a d) odst. 1 tohoto článku zvýšeného o množství nutné k tomu, aby zásoby k 31. prosinci předchozího roku dosáhly úrovně stanovené podle ustanovení písm. c) odst. 1.
3. V průběhu roku může každý stát podat doplňkové přibližné údaje při uvedení důvodů, které si to vyžádaly.
4. Strany sdělí Úřadu metodu používanou pro stanovení množství, uvedeného v přibližných údajích, jakož i změny provedené v této metodě.
5. S výhradou vývodů podle odst. 3 článku 21, přibližné údaje nebudou překročeny.
Článek 20
Statistické údaje předávané Úřadu
1. Strany zašlou Úřadu za každé ze svých území, předepsaným způsobem, na formulářích Úřadu statistické údaje týkající se těchto bodů:
a) produkce nebo výroba omamných látek;
b) použití omamných látek k výrobě jiných drog, přípravků uvedených v Seznamu III a látek, neuvedených v této Úmluvě, jakož i použití makové natě k výrobě drog;
c) spotřeba omamných látek;
d) dovoz a vývoz omamných látek a makové nati;
e) zabavení omamných látek a přidělení zabaveného množství;
f) zásoby omamných látek k 31. prosinci roku, k němuž se vztahují statistické údaje.
2. a) Statistické údaje týkající se otázek uvedených v odst. 1 s výjimkou písm. d), budou sestaveny každý rok a předávány Úřadu nejpozději do 30. června roku následujícího po roce, ke kterému se vztahují;
b) statistické údaje, týkající se otázek uvedených v písm. d) odst. 1 budou sestavovány čtvrtletně a předávány Úřadu ve lhůtě jednoho měsíce počítaného od konce čtvrtletí, ke kterému se vztahují.
3. Kromě informací uvedených v odst. 1 tohoto článku, Strany mohou zaslat Úřadu, v mezích možnosti, za každé ze svých území, informace týkající se rozloh (v hektarech) obdělávaných se zaměřením na produkci opia.
4. Strany nemusí podávat informace o zvláštních zásobách, podávají však odděleně statistické údaje o omamných látkách dovezených nebo získaných v zemi nebo na území pro zvláštní potřeby, jakož i o množství omamných látek odčerpaných ze zvláštních zásob pro uspokojení potřeby civilního obyvatelstva.
Článek 21
Omezení výroby a dovozu
1. Celkové množství každé drogy vyrobené nebo dovezené některou zemí nebo územím v průběhu příslušného roku nesmí přesahovat toto množství:
a) množství spotřebované v mezích přibližného údaje k lékařským a vědeckým účelům;
b) množství použité v mezích přibližného údaje příslušného k výrobě jiných drog, přípravků uvedených v Seznamu III a látek, neuvedených v této Úmluvě;
c) vyvezené množství;
d) množství, přidané k zásobám za účelem jejich doplnění na úroveň stanovenou v příslušném přibližném údaji;
e) množství získané pro zvláštní účely v mezích příslušného přibližného údaje.
2. Z úhrnného množství uvedeného v odst. 1 bude odečteno množství, jež bylo zabaveno a dáno do dovoleného prodeje, jakož i každé množství odčerpané ze zvláštních zásob pro uspokojení potřeb civilního obyvatelstva.
3. Zjistí-li Úřad, že množství vyrobené a dovezené v průběhu jednoho roku převyšuje úhrnná množství, uvedená v odst. 1, s ohledem na odečtení uvedené v odst. 2 tohoto článku, přebytek, který byl takto zjištěn a který by trval až do konce roku, bude odečten v následujícím roce od množství, jež má být vyrobeno nebo dovezeno, jakož i od celkového přibližného údaje, uvedeného v odst. 2 článku 19.
4. a) Vyplyne-li ze statistických údajů o dovozu nebo vývozu (článek 20), že množství vyvezené do určité země nebo na určité území přesahuje celkové přibližné údaje týkající se této země nebo území, jak je uvedeno v odst. 2 článku 19, zvýšené o množství hlášené jako vyvezené a po odečtení každého přebytku zjištěného podle odst. 3 tohoto článku, může Úřad uvědomit státy, které, podle jeho názoru, mají být informovány.
b) Po obdržení takového sdělení, nedovolí už Strany během probíhajícího roku žádný další vývoz omamných látek, o něž se jedná, do země nebo území, o nějž jde, s výjimkou:
i) případů, kdy byl předán doplňkový přibližný údaj pro tuto zemi nebo území pokud jde současně o přebytečné dovezené množství a o doplňkové požadované množství, nebo
ii) zvláštních případů, kdy podle názoru vlády vyvážející země je vývoz nezbytně nutný pro léčení nemocných.
Článek 22
Zvláštní ustanovení o pěstování
Jestliže je v zemi nebo na území některé Strany situace taková, že zákaz pěstování opiového máku, keře koka nebo rostliny konopí je, podle jejího názoru, nejvhodnějším opatřením pro ochranu veřejného zdraví a pro zabránění tomu, aby omamné látky nebyly používány k nedovolenému obchodu, příslušná Strana zakáže jejich pěstování.
Článek 23
Státní agentury pro opium
1. Každá Strana, která povoluje pěstování opiového máku za účelem výroby opia, založí, jestliže tak ještě neučinila, a bude udržovat jednu nebo více státních agentur (označených v dalším textu jako „agentury“) pověřených výkonem funkcí stanovených v tomto článku.
2. Každá Strana uvedená v předchozím odstavci se bude řídit při pěstování opiového máku za účelem výroby opia, těmito ustanoveními:
a) Agentura označí oblasti a vymezí plochy půdy, na nichž bude povoleno pěstovat opiový mák za účelem výroby opia;
b) pouze těm pěstitelům, jimž agentura vydá povolení, bude dovoleno zabývat se takovým pěstováním;
c) v každém povolení bude uveden rozsah půdy, na níž bude takové pěstování povoleno;
d) každý pěstitel opiového máku bude povinen odevzdat agentuře veškerou úrodu opia. Agentura koupí tuto úrodu a převezme ji co nejdříve, nejpozději však do čtyř měsíců počítaje po skončení sklizně;
e) jedině tato agentura bude mít právo, pokud jde o opium, dovážet, vyvážet, obchodovat ve velkém a udržovat zásoby, s výjimkou zásob udržovaných výrobci opiových alkaloidů, lékařského opia nebo opiových přípravků. Strany nejsou povinny rozšířit toto výlučné právo na lékařské opium a na opiové přípravky.
3. Administrativní funkce, uvedené v odst. 2 budou vykonávány jediným státním orgánem, dovoluje-li to ústava příslušné Strany.
Článek 24
Omezení výroby opia, určeného pro mezinárodní obchod
1. a) Jestliže má jedna ze Stran v úmyslu zahájit výrobu opia nebo zvýšit jeho výrobu, bude brát zřetel k světové poptávce po opiu v současné době, podle přibližných údajů uveřejněných Úřadem, aby výroba opia nevedla k nadvýrobě opia ve světě.
b) Žádná ze Stran nepovolí výrobu opia nebo nezvýší své produkce, jestliže by, podle jejího názoru, výroba nebo zvýšení výroby na jejím území vedlo k nedovolenému obchodu s opiem.
2. a) S výhradou ustanovení odst. 1, jestliže některá Strana, která k 1. lednu 1961 nevyráběla opium pro vývoz, si přeje z opia, které vyrobí, vyvézt množství, nepřesahující pět tun ročně, uvědomí o tom Úřad a k tomuto sdělení připojí údaje, týkající se:
i) platné kontroly, vyžadované touto Úmluvou, pokud jde o výrobu a vývoz opia;
ii) jméno země nebo zemí, do nichž hodlá opium vyvážet; Úřad může toto sdělení buď schválit anebo doporučit příslušné Straně, aby nevyráběla opium pro vývoz.
b) Jestliže jiná Strana, než Strana uvedená v odst. 3 si přeje vyrobit více než pět tun opia pro vývoz ročně, uvědomí o tom Radu a k tomuto sdělení připojí příslušné údaje, včetně:
i) přibližné údaje o množství, které se má vyrobit pro vývoz;
ii) existujícího nebo navrhovaného způsobu kontroly pokud jde o opium, jež má být vyrobeno;
iii) jméno země nebo zemí, do nichž hodlá toto opium vyvážet; Rada může sdělení buď schválit anebo doporučit příslušné Straně, aby nevyráběla opium pro vývoz.
3. Bez ohledu na ustanovení písmene a) a b) odst. 2, Strana, která po deset let, které uplynuly, bezprostředně před 1. lednem 1961, vyvážela opium, které vyrobila, bude moci pokračovat ve vývozu opia, které vyrábí.
4. a) Strana nebude dovážet opium ze žádné země nebo území, s výjimkou opia vyrobeného na území:
i) Strany, uvedené v odst. 3;
ii) Strany, která zaslala Úřadu sdělení podle ustanovení písm. a) odst. 2;
iii) Strany, která dostala souhlas Rady podle ustanovení písm. b) odst. 2.
b) Bez ohledu na ustanovení písm. a) tohoto odstavce, Strana může dovážet opium, vyrobené v kterékoliv zemi, která vyráběla a vyvážela opium po dobu deseti let před 1. lednem 1961, jestliže v příslušné zemi byl založen a udržován státní kontrolní orgán nebo agentura pro účely stanovené článkem 23, a jestliže příslušná země má dostatek účinných prostředků k tomu, aby zajistila, aby opium, které vyrábí, nemohlo být použito pro nedovolený obchod.
5. Ustanovení tohoto článku nebrání Straně v tom, aby
a) vyráběla opium v množství, dostačujícím pro její potřeby;
b) vyvážela opium zabavené pro nedovolený obchod na území druhé Strany, souhlasně s požadavky této Úmluvy.
Článek 25
Kontrola makové nati
1. Strana, která povolí pěstování opiového máku pro jiné účely než pro výrobu opia, učiní všechna nutná opatření, aby zajistila:
a) aby se z takového opiového máku nevyrábělo opium;
b) aby výroba omamných látek z opiového máku byla dostatečným způsobem kontrolována.
2. Strany použijí pro makovou nať systému dovozních potvrzení a vývozních povolení, uvedeného v odst. 4 až 15 článku 31.
3. Strany poskytnou stejné statistické údaje o dovozu a vývozu makové nati, jako jsou předvídány pro omamné látky v odst. 1 d) a 2 b) článku 20.
Článek 26
Keř koka a listy koka
1. Jestliže Strana povolí pěstování keře koka, uplatní stejně jako v případě pěstování listu koka kontrolní postup, uvedený v článku 23 pro opiový mák. Pokud jde o písm. d), odst. 2 tohoto článku, příslušná agentura bude povinna převzít efektivně úrodu a to co nejdříve po skončení sklizně.
2. Strany zajistí, v mezích možnosti, vymýcení všech keřů koka, které rostou divoce. Zničí keře koka, pěstované bez zákonného povolení.
Článek 27
Dodatečná ustanovení týkající se listů koka
1. Strany mohou povolit použití listů koka pro výrobu aromatického výrobku, který nesmí obsahovat žádné alkaloidy, a mohou v míře nutné pro toto použití dovolit výrobu, dovoz, vývoz a obchod s těmito listy a jejich skladování.
2. Strany předloží odděleně přibližné údaje (článek 19) a statistické údaje (článek 20), týkající se listů koka, určených k výrobě takového aromatického výrobku; avšak nemusí tak učinit, jestliže tyto listy koka budou použity k získání alkaloidů a k výrobě aromatických výrobků a jestliže tato skutečnost je uvedena v přibližných a statistických údajích.
Článek 28
Kontrola konopí
1. Jestliže Strana povolí pěstování rostliny konopí k výrobě konopí nebo konopné pryskyřice, uplatní systém kontroly uvedený v článku 23 pojednávajícím o kontrole opiového máku.
2. Tato Úmluva se nevztahuje na pěstování rostliny konopí výlučně k průmyslovým účelům (vlákna a semena) nebo pro účely zahradnické.
3. Strany přijmou opatření, která mohou být potřebná pro to, aby se zabránilo zneužití listů rostliny konopí nebo nedovolenému obchodu s těmito listy.
Článek 29
Výroba
1. Strany budou požadovat, aby výroba omamných látek byla prováděna na základě povolení (licence) s výjimkou těch případů, kdy je tato výroba prováděna jedním nebo několika státními podniky.
2. Strany:
a) budou dohlížet na všechny osoby a podniky, které se zabývají výrobou omamných látek anebo se výroby zúčastňují;
b) zařízení a místnosti, v nichž se může výroba provádět, podřídí systému povolení (licencí);
c) budou požadovat, aby výrobci omamných látek, kteří jsou držiteli licencí, si opatřili pravidelná povolení stanovící druh a množství omamných látek, které mají právo vyrobit. Takového pravidelného povolení však nebude třeba pro přípravky.
3. Strany zabrání tomu, aby se v držbě výrobců omamných látek nahromadilo množství drog a makové natě, jež by překračovalo množství potřebné pro normální chod podniku, s ohledem na situaci na trhu.
Článek 30
Obchod a distribuce
1. a) Strany budou požadovat, aby obchod s omamnými látkami a jejich distribuce se prováděly na základě povolení (licencí), s výjimkou případů, kdy je obchod nebo distribuce provozována jedním nebo více státními podniky.
b) Strany:
i) budou dohlížet na všechny osoby a podniky, které se zabývají obchodem s omamnými látkami nebo jejich distribucí, nebo se jich zúčastňují;
ii) zařízení a místnosti, v nichž se může tento obchod nebo distribuce uskutečňovat, podřídí systému povolení (licencí); povolení však nebude třeba pro přípravky.
c) Ustanovení písm. a) a b) týkající se systému licencí není nutno uplatňovat na osoby oprávněné k výkonu léčebných nebo vědeckých funkcí a vykonávající své funkce.
2. Kromě toho, Strany:
a) zabrání rovněž tomu, aby se v držbě obchodníků, distributérů, státních podniků, nebo k tomu oprávněných osob, uvedených výše, nahromadilo množství omamných látek a makové nati přesahující množství, jež je nutné k normálnímu chodu podniku, s ohledem na situaci na trhu;
b) i) budou požadovat, aby omamné látky nebyly poskytovány nebo rozdělovány na soukromé osoby jinak, než na lékařský předpis. Toto ustanovení se nevztahuje nutně na omamné látky, které mohou jednotlivci legálně obdržet, používat, přidělovat nebo spravovat v důsledku řádně povoleného výkonu své léčebné funkce;
ii) budou-li strany považovat za nutné a žádoucí, budou požadovat, aby recepty, předpisující omamné látky uvedené v Seznamu I byly předepsány na úředních formulářích, které budou poskytnuty ve formě útržkového bloku příslušnými správními orgány nebo k tomu oprávněnými odbornými společnostmi.
3. Je žádoucí, aby strany požadovaly, aby písemné nebo tištěné nabídky omamných látek, veřejné inzeráty všeho druhu jakož i popisy, týkající se omamných látek a používané k obchodním účelům, vnější obaly balíčků obsahujících omamné látky a nálepky, s nimiž se omamné látky dávají do prodeje, uváděly společný mezinárodní název, uvedený Světovou zdravotnickou organizací.
4. Bude-li to některá Strana považovat za nutné a žádoucí, bude požadovat, aby balení, obsahující omamnou látku, bylo opatřeno dvojitým, dobře viditelným červeným proužkem. Balík, v němž je tento balíček odesílán, není opatřen tímto dvojitým červeným proužkem.
5. Strany budou požadovat, aby nálepka, pod níž je omamná látka daná do prodeje, uváděla jmenovitě drogu nebo drogy, které obsahuje, jakož i jejich váhu nebo percentuální vyjádření. Povinnost uvádět tyto informace na nálepce se nevztahuje nutně na drogu vydanou soukromé osobě na lékařský předpis.
6. Ustanovení odstavců 2 a 5 se nevztahují nutně na obchod s drogami v Seznamu II v malém, ani na distribuci v malém těchto drog.
Článek 31
Zvláštní ustanovení o mezinárodním obchodě
1. Strany vědomě nedovolí vývoz omamných látek do žádné země nebo na žádné území, jestliže to není:
a) v souladu se zákony a předpisy této země nebo tohoto území;
b) v mezích celkových přibližných údajů týkajících se této země nebo tohoto území, jak je stanoveno v odst. 2 článku 19, s uvedením množství, jež má být znovuvyvezeno;
2. Strany budou ve svobodných přístavech a zónách vykonávat stejný dohled a kontrolu jako v jiných částech svého území, ovšem za předpokladu, že budou moci postupovat ještě přísněji.
3. a) Strany budou prostřednictvím licencí kontrolovat dovoz a vývoz omamných látek s výjimkou případů, kdy tento dovoz nebo vývoz je prováděn jedním nebo několika státními podniky.
b) Strany budou provádět dohled nad všemi osobami a podniky, které tento dovoz a vývoz provozují nebo se jej zúčastní.
4. a) Každá Strana, jež povoluje dovoz nebo vývoz některé drogy, bude vyžadovat zvláštní dovozní nebo vývozní povolení pro každý případ dovozu nebo vývozu, bez ohledu na to, jde-li o jednu nebo více drog.
b) Toto povolení bude obsahovat název drogy, společné mezinárodní označení, existuje-li, množství, které se má dovézt nebo vyvézt, jména a adresy dovozce a vývozce, jakož i období, v kterém se vývoz nebo dovoz musí uskutečnit.
c) Vývozní povolení bude obsahovat kromě jiného číslo a datum dovozního potvrzení (odst. 5) a označení úřadu, který ho vydal.
d) Dovozní povolení může povolovat dovoz v několika zásilkách.
5. Před vydáním vývozního povolení budou strany požadovat dovozní povolení, vydané příslušnými úřady země nebo území, jež dováží a potvrzující, že dovoz drogy nebo drog, o něž jde, je schválen. Toto potvrzení předloží osoba nebo podnik, který žádá o vývozní povolení. Strany se přizpůsobí, pokud možno, vzoru dovozního potvrzení, schváleného Komisí.
6. Ke každé zásilce bude přiložen opis vývozního povolení a vláda, která vývozní povolení vydává, zašle jednu jeho kopii vládě země nebo území dovozce.
7. a) Jakmile byl dovoz uskutečněn nebo jakmile skončilo období vyhrazené pro dovoz, vláda země nebo území dovozce vrátí vývozní povolení vládě země nebo území vývozce se zvláštní poznámkou v tomto směru.
b) V této poznámce bude uvedeno skutečně dovezené množství.
c) Je-li skutečně vyvezené množství nižší než množství, uvedené ve vývozním povolení, vyznačí příslušné úřady množství skutečně vyvezené na vývozním povolení a na každé úřední kopii tohoto povolení.
8. Vývoz ve formě zásilky, adresované na banku na účet osoby odlišné od osoby, na jejíž jméno zní vývozní povolení, nebo na poštovní schránku, se zakazuje.
9. Vývoz ve formě zásilek adresovaných na celní skladiště je zakázán s výjimkou případů, kdy vláda země dovozce uvede na dovozním potvrzení, předloženém osobou nebo podnikem, který žádá o vývozní povolení, že povolila dovoz zásilky za účelem uložení v celním skladišti. V podobných případech bude ve vývozním povolení uvedeno, že zásilka se provádí za tímto účelem. Každé čerpání z celního skladiště bude vázáno na předložení povolení vydaného úřady, které skladiště spravují a v případě zásilky, určené pro cizinu, bude s ní nakládáno jako kdyby šlo o nový vývoz podle této Úmluvy.
10. Zásilky drog, přivezené na území jedné Strany nebo z ní vyvezené, aniž by byly doprovázeny vývozním povolením, budou příslušnými úřady zadrženy.
11. Bez ohledu na to, má-li být zásilka složena z dopravního prostředku, který ji převáží, nebo ne, Strana nepovolí průjezd svým územím žádné zásilky drog směrem do jiné země, není-li příslušným úřadům této Strany předložena kopie vývozního povolení pro danou zásilku.
12. Příslušné úřady země nebo území, přes které je povolen převoz zásilky drog učiní všechna nutná opatření, aby zabránily odchýlení se zásilky jiným směrem než je směr, vyznačený na kopii vývozního povolení, připojeném k zásilce, pokud vláda země nebo území, přes kterou se zásilka převáží, nepovolí tuto odchylku v určení. Vláda této země nebo území bude považovat každou žádost o změnu určení tak, jako kdyby šlo o vývoz ze země nebo z území tranzitu do země nebo území nového určení. Je-li změna určení povolena, ustanovení písm. a) a b) odst. 7 budou platit rovněž mezi zemí nebo územím tranzitu a zemí nebo územím odkud byla zásilka původně vyvezena.
13. Žádná zásilka drog v tranzitu nebo uložená v celním skladišti nemůže být předmětem žádných zásahů, jež by mohly změnit povahu těchto drog. Obal nemůže být změněn bez povolení příslušných úřadů.
14. Ustanovení odst. 11 a 13 týkající se tranzitu drog přes území některé Strany neplatí, je-li zásilka převážena leteckou cestou, za předpokladu, že letadlo nepřistane v zemi nebo na území tranzitu. Přistane-li letadlo v této zemi nebo na tomto území, tato ustanovení budou platit do té míry, jak to budou vyžadovat okolnosti.
15. Ustanovení tohoto článku nemají vliv na ustanovení jakékoliv mezinárodní dohody, která omezuje kontrolu, jíž může vykonávat každá strana v případě drog v tranzitu.
16. Žádné z ustanovení tohoto článku s výjimkou odst. 1 a) a 2 nebude uplatňováno nutně na přípravky uvedené v Seznamu III.
Článek 32
Zvláštní ustanovení týkající se přepravy omamných látek v lékárničkách první pomoci na lodích nebo letadlech obstarávajících mezinárodní dopravu
1. Mezinárodní doprava omezeného množství drog loděmi nebo letadly, jež by se mohly stát nutnými během cesty pro poskytnutí první pomoci a pro naléhavé případy, nebude považována za dovoz nebo vývoz ve smyslu této Úmluvy.
2. Země, kde jsou drogy registrovány, zavede taková ochranná opatření, aby zabránila zneužití drog uvedených v odst. 1 nebo jejich odcizení k nedovoleným účelům. Komise doporučí tato ochranná opatření po konzultaci s příslušnými mezinárodními organizacemi.
3. Drogy, přepravované loděmi nebo letadly, podle ustanovení odst. 1, budou podléhat zákonům, předpisům, povolením a licencím země, kde jsou registrovány, aniž by to mělo vliv na právo příslušných místních úřadů provést prověření, inspekci a jiné kontrolní úkony na palubě lodí nebo letadel. Nakládání s těmito drogami v případech nutnosti nebude považováno za odporující ustanovením článku 30 odst. 2/b.
Článek 33
Držba drog
Strany nepovolí držbu drog bez zákonného povolení.
Článek 34
Kontrolní a inspekční opatření
Strany budou vyžadovat:
a) aby všechny osoby, kterým jsou podle této Úmluvy vydávány licence nebo které mají vedoucí nebo kontrolní funkci ve státním podniku, založeném podle této Úmluvy, měly vlastnosti, potřebné k efektivnímu a věrnému provádění ustanovení zákonů a předpisů, vydaných pro provádění této Úmluvy;
b) aby správní úřady, výrobci, obchodníci, vědci, vědecké ústavy a nemocnice vedly takové záznamy, kde by bylo vyznačeno množství každé drogy, jež se vyrobí a každý úkon, mající za následek přijetí a vydání drog. Tyto záznamy budou uchovány po období ne kratším dvou let. V případě, že jsou použity k vypsání receptů bloky [článek 30 odst. 2 písm. b)], tyto bloky, včetně jednotlivých stran, budou rovněž zachovány po dobu, která nebude kratší dvou let.
Článek 35
Boj proti nedovolenému obchodu
Berouce řádně ohled na své ústavní, právní a správní zásady, Strany:
a) zajistí v celostátním měřítku koordinaci preventivních a represivních akcí proti nedovolenému obchodu. Za tím účelem mohou určit službu, pověřenou prováděním této koordinace;
b) budou si vzájemně pomáhat v boji proti nedovolenému obchodu;
c) budou úzce spolupracovat mezi sebou a s příslušnými mezinárodními organizacemi, jichž jsou členy, za účelem vedení společného boje proti nedovolenému obchodu;
d) budou dbát toho, aby mezinárodní spolupráce příslušných služeb byla prováděna rychle;
e) zajistí, aby v případech, když mezi zeměmi dojde k předávání soudních dokladů v rámci určitého právního jednání, byly tyto doklady nejkratší cestou předány na adresu instancí, uvedených Stranami; toto ustanovení se nedotýká práva Stran žádat, aby jim soudní doklady byly zaslány diplomatickou cestou.
Článek 36
Trestní ustanovení
1. S výhradou svých ústavních předpisů, učiní každá Strana opatření, nutná k tomu, aby pěstování, produkce, výroba, těžba, příprava, držba, nabídka, dání do prodeje, distribuce, koupě, prodej, dodání z jakéhokoliv titulu, zprostředkování, odeslání, vypravení přes tranzit, doprava, dovoz a vývoz drog, neodpovídající ustanovením této Úmluvy, nebo jakékoliv jiné činy, které by podle názoru této Strany odporovaly ustanovením této Úmluvy, byly považovány za trestné činy, jsou-li spáchány úmyslně a aby na vážné případy byly vyměřeny přiměřené tresty, zejména vězení nebo jiné tresty odnětí svobody.
2. S výhradou ústavních předpisů každé Strany, jejího právního řádu a národního zákonodárství,
a) i) každý z přestupků, uvedených v odst. 1 bude považován za zvláštní přestupek, bude-li spáchán v rozličných zemích;
ii) úmyslná účast při některém z uvedených přestupků, spolupachatelství nebo pomoc nebo pokus o jejich spáchání, jakož i příprava a úmyslně provedené finanční operace, související s přestupky, uvedenými v tomto článku, budou pokládány za trestné činy spadající pod tresty, uvedené v odst. 1;
iii) odsouzení za tyto činy v cizině budou brána rovněž v úvahu pro to, aby bylo možno stanovit, jde-li o opakování trestného činu;
iv) uvedené vážné přestupky, ať byly spáchány, vlastními státními příslušníky nebo cizinci, budou stíhány Stranou, na jejímž území k přestupku došlo nebo Stranou, na jejímž území se zdržuje pachatel, jestliže podle zákonodárství Strany, které je žádost adresována, jeho vydání není možné a jestli pachatel nebyl ještě stíhán a souzen.
b) Je žádoucí, aby přestupky, uvedené v odst. 1 a v části ii) písm. a) odst. 2 byly považovány za případy pro vydání pachatele ve smyslu kterékoliv smlouvy o vydávání zločinců uzavřené nebo připravené k uzavření mezi Stranami, a aby za případy pro vydání byly považovány též mezi stranami, které nepodřizují vydání existenci smluv nebo reciprocitě, ovšem za předpokladu, že vydání bude schváleno podle zákonů Strany, jíž je adresována žádost o vydání a že tato Strana bude mít právo odmítnout zatčení pachatele, nebo jeho vydání, jestliže příslušné úřady mají za to, že přestupek není dostatečně vážný.
3. Ustanovení tohoto článku budou podrobena trestnímu právu Strany v otázkách jurisdikce.
4. Žádné ustanovení v tomto článku neomezuje zásadu, že trestné činy o nichž hovoří, budou stanoveny, stíhány a trestány v souladu s vnitřním zákonodárstvím Strany.
Článek 37
Zabavení a konfiskace
Všechny drogy, látky a každý materiál, používaný k páchání některého z přestupků, uvedených v článku 36 nebo určených ke spáchání takových přestupků, mohou být zabaveny a konfiskovány.
Článek 38
Léčení poživačů drog
1. Strany věnují zvláštní pozornost opatřením, směřujícím k léčení a lékařskému ošetření poživačů drog a k zajištění jejich rehabilitace.
2. Má-li některá Strana s požíváním drog vážné problémy a dovolí-li to její hospodářské prostředky, je žádoucí, aby pro léčení poživačů drog zřídila zvláštní služby.
Článek 39
Použití státních kontrolních opatření, jež jsou přísnější než vyžaduje tato Úmluva
Nezávisle na ustanoveních této Úmluvy, žádné Straně se nebude bránit v tom, aby přijala ještě striktnější nebo přísnější kontrolní opatření než jsou opatření předvídaná v této Úmluvě a zejména aby požadovala, aby přípravky uvedené v Seznamu III nebo omamné látky podle Seznamu II, byly podrobeny kontrole používané na omamné látky Seznamu I, nebo některé z nich, bude-li to považovat za nutné nebo vhodné pro ochranu veřejného zdraví.
Článek 40
Jazyk Úmluvy a postup při podpisu, ratifikaci a přístupu
1. Tato Úmluva, jejiž anglické, čínské, francouzské, ruské a španělské znění jsou stejně platná, bude do 1. srpna 1961 otevřena k podpisu všech členských států OSN, všech států, nečlenů OSN, které jsou stranami Statutu Mezinárodního soudního dvora, nebo členy některé odborné organizace OSN, jakož i všech ostatních států, jež Rada k účasti na Úmluvě vyzve.
2. Tato Úmluva podléhá ratifikaci. Ratifikační listiny budou uloženy u Generálního tajemníka.
3. Tato Úmluva bude po 1. srpnu 1961 otevřena k přístupu států, uvedených v odst. 1. Listiny o přístupu budou uloženy u Generálního tajemníka.
Článek 41
Uvedení v platnost
1. Tato Úmluva vstoupí v platnost třicet dní po uložení čtyřicáté ratifikační listiny nebo listiny o přístupu podle článku 40.
2. Pro každý jiný stát, jenž uloží ratifikační listinu nebo listinu o přístupu po uložení uvedené čtyřicáté listiny, vstoupí tato Úmluva v platnost třicet dní po uložení ratifikační listiny nebo listiny o přístupu tímto státem.
Článek 42
Územní platnost
Tato Úmluva bude platit pro všechna nemetropolitní území, které některá Strana zastupuje v mezinárodních vztazích, s výjimkou případů, kdy na základě ústavy této Strany nebo příslušného území, nebo na základě obyčeje, je k tomu třeba předchozího souhlasu tohoto území. V takovém případě se Strana bude snažit získat potřebný souhlas tohoto území v nejkratší lhůtě a jakmile jej obdrží, uvědomí o tom Generálního tajemníka. Tato Úmluva bude platná pro příslušné území uvedené ve sdělení počínaje dnem obdržení tohoto sdělení Generálním tajemníkem. V případě, že předběžný souhlas nemetropolitního území není potřebný, příslušná Strana prohlásí při podpisu, ratifikaci nebo přístupu, pro která nemetropolitní území tato Úmluva platí.
Článek 43
Území pro účely článků 19, 20, 21 a 31
1. Každá Strana může sdělit Generálnímu tajemníkovi, že pro účely článků 19, 20, 21 a 31 některé z jeho území je rozděleno na dvě nebo více území, nebo že dvě anebo více jeho území je spojeno v celek.
2. Dvě nebo více Stran může sdělit Generálnímu tajemníkovi, že v důsledku toho, že mezi nimi byla zavedena celní unie, tvoří tyto Strany pro účely článků 19, 20, 21 a 31 jeden územní celek.
3. Veškerá sdělení na základě odst. 1 a 2 tohoto článku nabudou účinnosti 1. ledna roku následujícího po roce, v němž došlo ke sdělení.
Článek 44
Skončení platnosti dřívějších mezinárodních smluv
1. Dnem, kdy tato Úmluva vstoupí v platnost, její ustanovení ukončí a nahradí mezi Stranami ustanovení těchto smluv:
a) Mezinárodní opiová úmluva podepsaná v Haagu dne 23. ledna 1912;
b) Dohoda o výrobě, vnitřním obchodu a použití zpracovaného opia, podepsaná v Ženevě dne 11. února 1925;
c) Mezinárodní opiová úmluva podepsaná v Ženevě dne 19. února 1925;
d) Úmluva o omezení výroby a úpravě distribuce omamných látek, podepsaná v Ženevě dne 13. července 1931;
e) Dohoda o kontrole kouření opia na Dálném Východě, podepsaná v Bangkoku dne 27. listopadu 1931;
f) Protokol podepsaný v Lake Success dne 11. prosince 1946, jímž se mění Dohody, Úmluvy a Protokoly o omamných látkách, sjednané v Haagu dne 23. ledna 1912, v Ženevě dne 11. února 1925, 19. února 1925 a 13. července 1931, v Bangkoku dne 27. listopadu 1931 a v Ženevě dne 26. června 1936 s výjimkou účinků poslední z těchto Úmluv;
g) Úmluvy a Dohody uvedené pod písm. a) a e), pozměněné Protokolem z r. 1946 uvedeným pod písm. f);
h) Protokol podepsaný v Paříži dne 19. listopadu 1948, podrobující mezinárodní kontrole některé drogy, které nebyly uvedeny v Úmluvě z 13. července 1931 o omezení výroby a úpravě distribuce omamných látek, pozměněný protokolem podepsaným v Lake Success dne 11. prosince 1946;
i) Protokol o omezení a úpravě pěstování máku, jakož i výroby, mezinárodního obchodu, velkoobchodu a používání opia, podepsaný v New Yorku dne 23. června 1953, vstoupí-li tento Protokol v platnost.
2. Dnem vstupu této Úmluvy v platnost pozbude platnosti článek 9 Úmluvy o potlačení nedovoleného obchodu se škodlivými omamnými látkami, podepsané v Ženevě dne 26. června 1936, mezi Stranami uvedené Úmluvy, jež jsou Stranami rovněž této Úmluvy a bude nahrazen písm. b) odst. 2 článku 36 této Úmluvy. Každá Strana bude však moci ponechat v platnosti uvedený článek 9, bude-li o tom informovat generálního tajemníka.
Článek 45
Přechodná ustanovení
1. Funkce Úřadu, s jehož vytvořením se počítá v článku 9, budou, počínaje vstupem v platnost této Úmluvy (článek 41, odst. 1 vykonávány prozatímně podle jejich povahy, Stálým ústředním úřadem vytvořeným k plnění ustanovení kapitoly VI. Úmluvy, uvedené v písm. c) článku 44, v její doplněné formě, a Dozorčí radou vytvořeným v zájmu plnění ustanovení kapitoly II Úmluvy uvedené pod písm. d) článku 44 v její doplněné formě.
2. Rada určí den, ke kterému se nový Úřad uvedený v článku 9 ujme své funkce. K tomuto datu se tento Úřad ujme funkcí Stálého ústředního úřadu, Dozorčí Rady (Kontrolního úřadu), uvedených v odst. 1, vůči státům, které jsou stranami smluv, uvedených v článku 44 a nejsou stranami této Úmluvy.
Článek 46
Vypovězení Úmluvy
1. Po uplynutí dvou let ode dne, kdy tato Úmluva vstoupí v platnost (článek 41 odst. 1) každá Strana bude moci jménem svým nebo jménem území, které zastupuje v mezinárodních vztazích a jež odvolala souhlas, daný podle článku 42, vypovědět tuto Úmluvu uložením listiny o výpovědi u generálního tajemníka.
2. Jestliže generální tajemník obdrží výpověď před 1. červencem nebo k 1. červenci, nabude tato účinnosti dnem 1. ledna příštího roku; jestliže je výpověď podána po 1. červenci, nabude účinnosti tak, jako kdyby byla podána následujícího roku před 1. červencem nebo k 1. červenci.
3. Tato Úmluva pozbude platnosti, jestliže v důsledku výpovědi oznámených podle ustanovení odst. 1, podmínky jejího vstupu v platnost, uvedené v odst. 1 článku 41, přestanou být splněny.
Článek 47
Dodatky
1. Každá Strana může navrhnout doplnění této Úmluvy. Text dodatku a důvody, pro které je navrhován, budou sděleny generálnímu tajemníkovi, který je oznámí Stranám a Radě. Rada může rozhodnout buď, že
a) svolá konferenci podle odst. 4 článku 62 Charty OSN za účelem prozkoumání navrženého dodatku, anebo
b) se dotáže Stran, zda přijímají navrhovaný dodatek a požádá je, aby předložily Radě své případné připomínky k návrhu.
2. Jestliže návrh na dodatek rozeslaný podle odst. 1 b) tohoto článku nebyl odmítnut žádnou Stranou v průběhu 18 měsíců po jeho oznámení, vstoupí ihned v platnost. Je-li však odmítnut některou Stranou, Rada může rozhodnout, s přihlédnutím k připomínkám Stran, má-li se svolat konference za účelem prozkoumání příslušného dodatku.
Článek 48
Spory
1. Kdyby mezi dvěma nebo více Stranami vznikl spor o výklad nebo provádění této Úmluvy, tyto Strany budou konzultovat mezi sebou, aby vyřešily spor cestou jednání, šetření, zprostředkování, smíru, arbitráže, odvoláním k oblastním orgánům, soudní cestou nebo jinými mírovými prostředky, které si zvolí.
2. Každý spor tohoto druhu, který nebyl vyřešen prostředky, uvedenými v odst. 1, bude předložen Mezinárodnímu soudnímu dvoru.
Článek 49
Přechodné výhrady
1. Strana si může při podpisu, ratifikaci nebo přístupu vyhradit právo povolit dočasně na kterémkoliv ze svých území:
a) použití opia k účelům quasi-lékařským;
b) kouření opia;
c) žvýkání listů koka;
d) použití konopí, konopné pryskyřice, výtažků a tinktur z konopí k nelékařským účelům;
e) produkci, výrobu a obchod s omamnými látkami uvedenými pod písm. a) a d) k účelům uvedeným pod těmito písmeny.
2. Výhrady podle odst. 1 budou podléhat těmto omezením:
a) činnost uvedená v odst. 1 může být povolena pouze pokud je tradiční na území, na něž se výhrada vztahuje a pokud tam byla povolena k 1. lednu 1961;
b) do státu, který není členem, nebo na území, na něž se tato Úmluva podle článku 42 nevztahuje, nemůže být povolen žádný vývoz omamných látek uvedených v odst. 1 k tam uvedeným účelům;
c) opium smějí kouřit pouze osoby, registrované za tím účelem u příslušných úřadů před 1. lednem 1964;
d) používání opia k účelům quasi-lékařským musí být zrušeno ve lhůtě patnácti let počínaje dnem vstupu této Úmluvy v platnost jak stanoví odst. 1 článku 41;
e) žvýkání listů koka musí být odstraněno do pětadvaceti let, počínaje vstupem této Úmluvy v platnost, jak to stanoví odst. 1 článku 41;
f) použití konopí k jiným než lékařským a vědeckým účelům musí přestat co nejdříve, ale v každém případě ve lhůtě pětadvaceti let počínaje vstupem této Úmluvy v platnost, jak to stanoví odst. 1 článku 41;
g) produkce, výroba a obchod s omamnými látkami, uvedenými v odst. 1 pro potřebu, uvedenou v tomto odstavci musí být sníženy a konečně odstraněny současně s jejich používáním.
3. Každá Strana činící výhradu podle odst. 1:
a) zahrne do výroční zprávy, kterou předloží Generálnímu tajemníkovi podle písm. a) odst. 1 článku 18 zprávu o výsledcích dosažených v průběhu předchozího roku v oblasti zákazu používání produkce, výroby a obchodu, uvedených v odst. 1;
b) poskytne Úřadu přibližné údaje (článek 19) a statistické údaje (článek 20) o činnosti, k níž bude učiněna výhrada, způsobem a formou předepsanými Úřadem.
4. a) Jestliže Strana, která činí výhradu podle odst. 1 nedodá:
i) zprávu, uvedenou v písm. a) odst. 3 v období šesti měsíců, po konci roku, k němuž se vztahují údaje, které obsahuje;
ii) přibližné údaje, uvedené v písm. b) odst. 3 v období 3 měsíců následujících po datu, stanoveném za tím účelem Úřadem podle odst. 1 článku 12;
iii) statistické údaje, uvedené v písm. b) odst. 3 v období tří měsíců po datu, ke kterému mají být dodány podle odst. 2 článku 20; Úřad nebo Generální tajemník, podle okolností se obrátí na příslušnou Stranu s upozorněním, že je v prodlení a požádá ji o poskytnutí údajů ve lhůtě tří měsíců počínaje dnem obdržení tohoto sdělení.
b) Jestliže některá Strana neuposlechne ve výše uvedené lhůtě výzvy Úřadu nebo Generálního tajemníka, ztratí příslušná výhrada, učiněná podle odst. 1, svou účinnost.
5. Stát, který učinil výhradu, může kdykoliv formou písemného sdělení, svoji výhradu úplně nebo částečně odvolat.
Článek 50
Jiné výhrady
1. Žádné jiné výhrady, než ty, které jsou učiněny podle článku 49 nebo následujících odstavců, nejsou dovoleny.
2. Každý stát může při podpisu, ratifikaci nebo přístupu učinit výhradu k následujícím ustanovením této Úmluvy: odst. 2 a 3 článku 12; odst. 2 článku 13; odst. 1 a 2 článku 14; písm. b) odst. 1 článku 31; článku 48.
3. Každý stát, který se chce stát Stranou této Úmluvy, ale který chce mít možnost učinit jiné výhrady, než které jsou vyjmenovány v odst. 2 tohoto článku nebo v článku 49, může uvědomit Generálního tajemníka o tomto úmyslu. Jestliže dvanáct měsíců po oznámení příslušné výhrady Generálním tajemníkem třetina států, které Úmluvu ratifikovaly nebo k ní přistoupily, před koncem této lhůty nevznesla námitky proti této výhradě, bude považována za povolenou ovšem s tím, že státy, které proti výhradě vznesly námitky, neberou na sebe vůči státu, který výhradu činí, právní závazky, vyplývající z této Úmluvy, k nimž se vztahuje výhrada.
4. Stát, který činí výhrady, může tyto kdykoliv formou písemného sdělení odvolat úplně nebo částečně.
Článek 51
Oznámení
Generální tajemník vyrozumí všechny státy, uvedené v odst. 1 článku 40:
a) o podpisech, ratifikaci a přístupech podle článku 40;
b) o dni, kdy vstoupí tato Úmluva v platnost podle čl. 41;
c) o výpovědích podle článku 46;
d) o prohlášeních a sděleních podle článků 42, 43, 47, 49 a 50.
Na důkaz toho podepsaní, řádně zplnomocnění, podepsali tuto Úmluvu jménem svých vlád.
Dáno v New Yorku, třicátého března tisícdevětset šedesát jedna v jediném vyhotovení, které bude uloženo v archívu Organizace spojených národů a jehož ověřené kopie budou zaslány všem členským státům Organizace spojených národů a ostatním státům uvedeným v odst. 1 článku 40.

Seznam omamných látek zařazených do Seznamu I.
(Názvy různých látek a jejich sloučenin.)
Závěrem tabulky:

„Isomery omamných látek, zapsaných v seznamu, až na výslovné výjimky, ve všech případech, kdy tyto isomery mohou existovat podle zvláštního chemického označení;
estery a étery omamných látek, zapsané v tomto seznamu, pokud nejsou uvedeny v jiném seznamu, ve všech případech, kdy tyto estery a étery mohou existovat;
soli omamných látek, zapsané v tomto seznamu, včetně solí esterů, éterů a isomerů uvedených výše, ve všech případech, kdy mohou samy existovat.“
Seznam omamných látek zařazených do Seznamu II.
(Názvy různých látek)
Isomery omamných látek, zapsaných v seznamu, až na výslovné výjimky, ve všech případech, kdy tyto isomery mohou existovat podle zvláštního chemického označení;
soli omamných látek, zapsané v tomto seznamu, včetně solí jejich isomerů, uvedených výše ve všech případech, kdy tyto soli mohou existovat.
Seznam přípravků zařazených do Seznamu III.
1. Přípravky z těchto omamných látek:
.............
v případě, že:
a) tyto přípravky budou obsahovat jednu nebo více jiných látek tak, že prakticky nebudou spojeny se žádným risikem zneužití a že droga z nich nemůže být snadno získána zpět z této látky nebo získána v takovém množství, že by mohlo ohrozit veřejné zdraví;
b) množství omamných látek nebude přesahovat 100 miligramů na jednu jednotku a koncentrace nebude vyšší než 2,5 procent v přípravku nedělitelné formy.
2. Přípravky kokainové, obsahující maximálně 0,1 procenta kokainu počítáno v základním kokainu, a opiové nebo morfiové přípravky obsahující nanejvýše 0,2 procenta morfia počítaného v základním anhydrovém morfiu a obsahující jednu nebo více jiných látek takovým způsobem, že z toho neplyne risiko zneužití a že omamná látka z nich nemůže být snadným způsobem získána zpět, nebo získána v takovém množství, že by mohla ohrozit veřejné zdraví.
3. Suché přípravky, oddělené od diphénoxylátu na dávky obsahující 2,5 miligramu diphénoxylátu počítaného na základě nejméně 25 mikrogramů atropinového sulfátu na jednu dávku.
4. Pulvis ipecacuanhae et opii compositus
10 procent opiového prášku
10 procent prášku z kořene ipecacuanha, dobře smíchaného s 80 procenty jiné práškové látky nepředstavující omamnou látku.
5. Přípravky, odpovídající některé formuli, uvedené v tomto seznamu, jakož i směsi těchto přípravků s každou látkou, neobsahující omamnou látku.
Seznam omamných látek zařazených do Seznamu IV.
(Názvy různých látek a sloučenin)
..............
Soli omamných látek zapsaných v tomto seznamu ve všech případech, kdy tyto mohou existovat.