144/1982 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Celní úmluvě o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (Úmluva TIR)

144
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 16. března 1982
o Celní úmluvě o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (Úmluva TIR)

Dne 14. listopadu 1975 byla v Ženevě sjednána Celní úmluva o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (Úmluva TIR).
S Úmluvou vyslovilo souhlas Federální shromáždění Československé socialistické republiky a listina o přístupu Československé socialistické republiky k Celní úmluvě o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (Úmluva TIR) byla uložena u generálního tajemníka Organizace spojených národů dne 25. února 1981 s výhradou, že Československá socialistická republika se v souladu s článkem 58 Úmluvy necítí vázána článkem 57 odst. 2 až 6 Úmluvy.
Při přístupu k Úmluvě bylo současně učiněno prohlášení Československé socialistické republiky, že ustanovení článku 52 odst. 1 Úmluvy je v rozporu se zásadou, že žádný stát nemá být zbavován možnosti stát se účastníkem mnohostranných mezinárodních smluv.
Úmluva vstoupila v platnost na základě svého článku 53 odst. 1 dnem 20. března 1978. Pro Československou socialistickou republiku vstoupila v platnost v souladu se svým článkem 53 odst. 2 dnem 25. srpna 1981.
Český překlad Úmluvy se vyhlašuje současně.

Náměstek ministra:
Ing. Jablonský v. r.


CELNÍ ÚMLUVA
o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (Úmluva TIR)
Smluvní strany,
přejíce si usnadnit mezinárodní přepravu zboží silničními vozidly,
berouce v úvahu, že zlepšení přepravních podmínek je považováno za jeden ze základních předpokladů vzájemného rozvoje spolupráce,
vyjadřujíce se kladně k otázce zjednodušení a sjednocování administrativních formalit v oblasti mezinárodních přeprav, zejména na hranicích,
dohodly se takto:
KAPITOLA I
Všeobecná ustanovení
a) Definice
Článek 1
Pro účely této úmluvy se rozumí
a) „operací TIR“ přeprava zboží od celnice odeslání k celnici určení podle režimu zvaného „režim TIR“ stanoveného touto úmluvou;
b) „dovozními nebo vývozními cly a poplatky“ cla a veškeré jiné daně, poplatky a různé dávky, které se vybírají při dovozu nebo vývozu anebo v souvislosti s dovozem nebo vývozem zboží, s výjimkou poplatků a dávek, jejichž výše je omezena přibližnou cenou poskytnutých služeb;
c) „silničním vozidlem“ nejen motorové silniční vozidlo, ale rovněž i jakýkoli přívěs nebo návěs určený k tomu, aby k němu byl připojen;
d) „jízdní soupravou“ spřažená vozidla, která se účastní silničního provozu jako celek;
e) „kontejnerem“ přepravní zařízení (přepravní skříň, snímatelná cisterna nebo jiné obdobné zařízení):
i) zcela nebo zčásti uzavřený prostor určený k umístění zboží,
ii) mající trvalou povahu a tudíž dostatečně pevné, aby mohlo být opětovně používáno,
iii) speciálně konstruované tak, aby byla usnadněna přeprava zboží jedním nebo více druhy dopravy beze změny nákladu,
iv) konstruované tak, aby s ním bylo možno snadno manipulovat, zejména při jeho překládce z jednoho druhu dopravy na jiný,
v) konstruované tak, aby je bylo možno snadno nakládat a vykládat,
vi) mající vnitřní objem nejméně jeden krychlový metr, „snímatelné karosérie“ se považují za kontejnery;
f) „celnicí odeslání“ kterákoli celnice smluvní strany, u které pro celý náklad nebo pro jeho část začíná mezinárodní přeprava podle režimu TIR stanoveného touto úmluvou;
g) „celnicí určení“ kterákoli celnice smluvní strany, kde pro celý náklad nebo pro jeho část končí mezinárodní přeprava podle režimu TIR stanoveného touto úmluvou;
h) „pohraniční celnicí“ kterákoli celnice smluvní strany, u které se silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner dováží nebo vyváží během operace TIR;
j) „osobami“ osoby jak fyzické tak i právnické;
k) „těžkým nebo objemným zbožím“ veškeré těžké nebo objemné předměty, které se pro svou hmotnost, pro své rozměry nebo pro svou povahu zpravidla nepřepravují v uzavřeném silničním vozidle ani v uzavřeném kontejneru;
l) „záručním sdružením“ sdružení schválené celními orgány smluvní strany za tím účelem, aby se zaručovalo za osoby používající režimu TIR.
b) Rozsah použití
Článek 2
Tato úmluva se vztahuje na přepravu zboží prováděnou beze změny nákladu, přes jedny nebo více státních hranic, od celnice odeslání jedné smluvní strany k celnici určení jiné smluvní strany nebo téže smluvní strany v silničních vozidlech, v jízdních soupravách nebo v kontejnerech, za podmínky, že se část přepravy mezi začátkem a koncem operace TIR koná po silnici.
Článek 3
Ustanovení této úmluvy se použijí za podmínky, že
a) přepravy se provádějí
i) silničními vozidly, jízdními soupravami nebo kontejnery předběžně schválenými za podmínek uvedených v kapitole III a) nebo
ii) jinými silničními vozidly, jinými jízdními soupravami nebo jinými kontejnery za podmínek uvedených v kapitole III c);
b) přepravy se provádějí za ručení sdružení schválených podle ustanovení článku 6 a na podkladě karnetu TIR shodného se vzorem uvedeným v příloze 1 této úmluvy.
c) Zásady
Článek 4
Zboží přepravované na podkladě karnetu TIR podle ustanovení této úmluvy nepodléhá u pohraničních celnic placení nebo složení dovozních nebo vývozních cel a poplatků.
Článek 5
1. Zboží přepravované na podkladě karnetu TIR v celně uzavřených silničních vozidlech, jízdních soupravách nebo kontejnerech nebude u pohraničních celnic zpravidla podrobeno celní prohlídce.
2. Aby se však zabránilo zneužití, mohou celní orgány ve výjimečných případech, a zejména je-li podezření z porušení předpisů, provést na těchto celnicích prohlídku zboží.
KAPITOLA II
Vydávání karnetů TIR
Odpovědnost záručních sdružení
Článek 6
1. Každá smluvní strana může za podmínek a záruk, které sama stanoví, zmocnit některá sdružení, aby přímo nebo prostřednictvím odpovídajících sdružení vydávala karnety TIR a vystupovala jako ručitel.
2. Sdružení může být v některé zemi schváleno pouze tehdy, je-li jeho zárukou rovněž kryta zodpovědnost, která v této zemi vzniká při operacích prováděných na podkladě karnetů TIR vydaných zahraničními sdruženími, která jsou členy téže mezinárodní organizace, jejímž je toto sdružení samo členem.
Článek 7
Karnety TIR, zaslané záručním sdružením odpovídajícími zahraničními sdruženími nebo mezinárodními organizacemi, se propouštějí bez dovozních nebo vývozních cel a poplatků a nepodléhají žádným dovozním a vývozním zákazům nebo omezením.
Článek 8
1. Záruční sdružení se zavazuje zaplatit splatná dovozní nebo vývozní cla a poplatky zvýšené o případné úroky z prodlení, které by měly být zaplaceny podle celních zákonů a nařízení země, ve které byl porušen předpis, týkající se operace TIR. Toto sdružení ručí za zaplacení výše uvedených částek společně a nerozdílně s osobami, které je dluží.
2. Jestliže v případech uvedených v odstavci 1 tohoto článku zákony a nařízení smluvní strany nestanoví placení dovozních nebo vývozních cel a poplatků, zavazuje se záruční sdružení zaplatit za týchž podmínek částku rovnající se výši dovozních nebo vývozních cel a poplatků zvýšených o případné úroky z prodlení.
3. Každá smluvní strana stanoví pro každý karnet TIR maximální výši částek, jejichž zaplacení lze na záručních sdruženích požadovat podle ustanovení výše uvedených odstavců 1 a 2.
4. Záruční sdružení je odpovědné vůči orgánům země, ve které se nachází celnice odeslání, od okamžiku, kdy celnice přijme karnet TIR. V dalších zemích, kterými operace přepravy zboží na podkladě karnetů TIR prochází, začíná tato odpovědnost, jakmile je zboží dovezeno, nebo v případě přerušení operace TIR podle ustanovení odstavců 1 a 2 článku 26, jakmile karnet TIR přijme celnice, u které je operace TIR obnovena.
5. Odpovědnost záručního sdružení se vztahuje nejen na zboží uvedené v karnetu TIR, nýbrž také na zboží, které ač není v karnetu uvedeno, je uloženo v celně uzavřeném prostoru silničního vozidla nebo v celně uzavřeném kontejneru; tato odpovědnost se nevztahuje na žádné jiné zboží.
6. Pro stanovení cel a poplatků zmíněných v odstavcích 1 a 2 tohoto článku platí údaje o zboží uvedeném v karnetu TIR, nebude-li prokázán opak.
7. Při nastalé splatnosti částek uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku příslušné orgány mají podle možnosti žádat o zaplacení osobu nebo osoby, které je přímo dluží, dříve než svůj nárok uplatní vůči záručnímu sdružení.
Článek 9
1. Záruční sdružení stanoví dobu platnosti karnetu TIR, přičemž uvede poslední den platnosti, po kterém nemůže být karnet předložen celnici určení k přijetí.
2. Byl-li karnet přijat celnicí odeslání poslední den své platnosti nebo před tímto dnem, jak je stanoveno ve výše uvedeném odstavci 1, zůstane karnet v platnosti až do ukončení operace TIR na celnici určení.
Článek 10
1. Karnet TIR může být uvolněn s výhradami nebo bez výhrad; jsou-li učiněny výhrady, musí se tyto týkat okolností samotné operace TIR. Tyto okolnosti musí být uvedeny v karnetu TIR.
2. Jestliže celní orgány některé země uvolnily karnet TIR bez výhrady, nemohou již na záručním sdružení požadovat zaplacení částek, uvedených v odstavcích 1 a 2 článku 8, pokud potvrzení o uvolnění nebylo získáno neoprávněně nebo protizákonně.
Článek 11
1. Jestliže karnet TIR nebyl uvolněn nebo byl uvolněn s výhradami, nejsou příslušné orgány oprávněny požadovat na záručním sdružení zaplacení částek uvedených v odstavcích 1 a 2 článku 8, pokud do jednoho roku od přijetí karnetu TIR těmito orgány neuvědomily tyto orgány písemně sdružení o neuvolnění nebo o uvolnění s výhradou. Toto ustanovení platí rovněž v případě, kdy uvolnění bylo získáno neoprávněně nebo protizákonně, avšak v takovém případě je lhůta dvouletá.
2. Žádost o zaplacení částek uvedených v odstavcích 1 a 2 článku 8 se zasílá záručnímu sdružení nejdříve tři měsíce ode dne, kdy toto sdružení bylo uvědoměno o neuvolnění karnetu, o jeho uvolnění s výhradou nebo o jeho uvolnění získaném neoprávněně nebo protizákonně, a nejpozději do dvou let od téhož dne. V případech, které však ve shora uvedené dvouleté lhůtě byly předány soudu, zasílá se žádost o zaplacení do roka ode dne, kdy se soudní rozhodnutí stalo vykonatelným.
3. K zaplacení požadovaných částek má záruční sdružení tříměsíční lhůtu ode dne, ke kterému mu byla žádost o zaplacení zaslána. Zaplacené částky budou sdružení vráceny, jestliže se do dvou let ode dne uvedeného na žádosti o zaplacení celním orgánům prokáže, že při dané dopravní operaci nebyly porušeny předpisy.
KAPITOLA III
Přeprava zboží na podkladě karnetu TIR
a) Schvalování vozidel a kontejnerů
Článek 12
Aby mohlo být využíváno ustanovení oddílů a) a b) této kapitoly, musí každé silniční vozidlo svou konstrukcí a svým vybavením vyhovovat podmínkám stanoveným v příloze 2 této úmluvy a být schváleno v řízení stanoveném v příloze 3 této úmluvy. Schvalovací osvědčení musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 4.
Článek 13
1. Aby se na ně mohla vztahovat ustanovení oddílů a) a b) této kapitoly, musí být kontejnery konstruovány ve shodě s podmínkami stanovenými v první části přílohy 7 a schváleny v řízení stanoveném v druhé části této přílohy.
2. Kontejnery schválené pro přepravu zboží pod celní závěrou podle ustanovení Celní úmluvy o kontejnerech z roku 1956, dohod uzavřených pod záštitou Spojených národů, které z ní vyplývají, Celní úmluvy o kontejnerech z roku 1972 nebo všech mezinárodních dokumentů, které by posledně uvedenou úmluvu nahradily nebo změnily, se považují za vyhovující ustanovením výše uvedeného odstavce 1 a musí být přijímány k přepravě na podkladě režimu TIR bez nového schválení.
Článek 14
1. Každá smluvní strana si vyhrazuje právo neuznat platnost schválení silničních vozidel nebo kontejnerů, které nevyhovují podmínkám stanoveným ve výše uvedených článcích 12 a 13. Přitom smluvní strany vyloučí zdržování přepravy, jestliže zjištěné nedostatky jsou méně závažné a neskýtají možnost pašování.
2. Před opětovným použitím k přepravě zboží pod celní závěrou musí být silniční vozidlo nebo kontejner, které již nevyhovují podmínkám, na jejichž základě byly schváleny, znovu uvedeny do původního stavu nebo být podrobeny novému schválení.
b) Řízení při přepravě na podkladě karnetu TIR
Článek 15
1. Žádný zvláštní doklad se nepožaduje pro dočasný dovoz silničního vozidla, jízdní soupravy nebo kontejnerů, používaných k přepravě zboží na základě režimu TIR. Žádná jistota se nepožaduje na silniční vozidlo, jízdní soupravu nebo kontejner.
2. Ustanovení odstavce 1 tohoto článku nebrání, aby smluvní strana nepožadovala, aby na celnici určení byly splněny formality stanovené jejími národními předpisy za tím účelem, aby bylo zajištěno, že po skončení operace TIR budou silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner opět vyvezeny.
Článek 16
Jestliže je operace TIR prováděna silničním vozidlem nebo jízdní soupravou, umístí se vpředu i vzadu na vozidle nebo jízdní soupravě totožné obdélníkové tabulky s nápisem „TIR“ shodné s údaji uvedenými v příloze 5 této úmluvy. Tyto tabulky budou umístěny tak, aby byly dobře viditelné, a budou snímatelné.
Článek 17
1. Pro každé silniční vozidlo nebo kontejner se vyhotoví jeden karnet TIR. Jediný karnet TIR však může být vyhotoven pro jízdní soupravu nebo pro více kontejnerů naložených na jediném silničním vozidle nebo na jízdní soupravě. V tomto případě musí být v manifestu o zboží karnetu TIR uveden odděleně obsah každého vozidla tvořícího součást jízdní soupravy nebo každého kontejneru.
2. Karnet TIR platí pouze pro jednu jízdu. Musí obsahovat alespoň tolik oddělitelných listů pro potvrzení o přijetí a uvolnění karnetu, kolik jich je k prováděné přepravě zapotřebí.
Článek 18
Operace TIR může být prováděna přes více celnic odeslání a určení, ale s výhradou povolení zúčastněné smluvní strany nebo smluvních stran
a) musí se celnice odeslání nacházet v jedné zemi;
b) nesmějí se celnice určení nacházet ve více než dvou zemích;
c) nesmí celkový počet celnic odeslání a určení být větší než čtyři.
Článek 19
Zboží a silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner se předvádí celnici odeslání spolu s karnetem TIR. Celní orgány země odeslání učiní nezbytná opatření, aby se přesvědčily o přesnosti manifestu o zboží a aby přiložily celní závěry nebo zkontrolovaly celní závěry přiložené pod odpovědností těchto celních orgánů náležitě zmocněnými osobami.
Článek 20
Pro jízdu na území své země mohou celní orgány stanovit lhůtu a požadovat, aby silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner dodržovaly stanovenou trasu.
Článek 21
Na každé pohraniční celnici, jakož i na celnicích určení, se silniční vozidlo, jízdní souprava nebo kontejner předvádí celním orgánům ke kontrole spolu s nákladem a s příslušným karnetem TIR.
Článek 22
1. Zpravidla a s výjimkou případu, kdy provádějí celní prohlídku zboží podle odstavce 2 článku 5, uznávají celní orgány pohraničních celnic každé smluvní strany neporušené celní závěry ostatních smluvních stran. Je-li to však ke kontrole nutné, mohou zmíněné celní orgány přiložit své vlastní závěry.
2. Takto uznané smluvní stranou celní závěry požívají na jejím území stejné právní ochrany jako národní celní závěry.
Článek 23
Celní orgány mohou
- dát na útraty přepravců doprovázet na území své země silniční vozidla, jízdní soupravy nebo kontejnery,
- během cesty podrobit kontrole a prohlídce náklad silničních vozidel, jízdních souprav nebo kontejnerů
pouze ve výjimečných případech.
Článek 24
Jestliže během cesty nebo na pohraniční celnici provedou celní orgány prohlídku nákladu silničního vozidla, jízdní soupravy nebo kontejneru, učiní na útržkových listech použitých v jejich zemi, na příslušných kmenových listech a na útržkových listech zůstávajících v karnetu TIR poznámku o nově přiložených celních závěrách, jakož i o druhu provedených kontrol.
Článek 25
Je-li celní závěra během cesty porušena v jiných případech, než které jsou uvedeny v článcích 24 a 35, nebo bylo-li zboží zničeno nebo poškozeno, aniž byla závěra porušena, je nutno postupovat podle ustanovení přílohy 1 k této úmluvě o používání karnetu TIR, aniž se tím vylučuje možnost použití ustanovení národních zákonodárství, a vyhotoví se protokol vložený do karnetu TIR.
Článek 26
1. Jestliže se část přepravy prováděné na podkladě karnetu TIR koná na území státu, který není smluvní stranou této úmluvy, pozastaví se operace TIR na této části dopravní cesty. V tomto případě celní orgány smluvní strany, na jejímž území je přeprava potom obnovena, uznají karnet TIR pro pokračování operace TIR za podmínky, že celní závěry a/nebo identifikační znaky zůstaly neporušeny.
2. Totéž platí pro část dopravní cesty, na které majitel nepoužívá karnetu TIR na území některé smluvní strany z důvodu existence jednoduššího celního průvozního řízení, nebo jestliže použití režimu celního průvozu není nutné.
3. V těchto případech se celnice, na kterých je operace TIR přerušena nebo obnovena, považují při vstupu nebo výstupu za pohraniční celnice.
Článek 27
S výhradou ustanovení této úmluvy a zejména článku 18 může být původně stanovená celnice určení nahrazena jinou celnicí určení.
Článek 28
Po dojití nákladu na celnici určení a za podmínky, že zboží bude podrobeno jinému celnímu režimu nebo propuštěno do volného oběhu, je karnet TIR neprodleně uvolněn.
c) Ustanovení o přepravě těžkého nebo objemného zboží
Článek 29
1. Ustanovení tohoto oddílu se vztahují pouze na přepravu těžkého nebo objemného zboží definovaného pod písmenem k) článku 1 této úmluvy.
2. Jestliže je možno provádět ustanovení tohoto oddílu, lze podle rozhodnutí orgánů celnice odeslání provádět přepravu těžkého nebo objemného zboží v celně neuzavřených vozidlech nebo kontejnerech.
3. Ustanovení tohoto oddílu lze použít pouze tehdy, jestliže podle názoru orgánů celnice odeslání lze podle daného popisu zjistit bez obtíží totožnost přepravovaného těžkého nebo objemného zboží, jakož i případně zároveň přepravovaného příslušenství, nebo je opatřit celními závěrami a/nebo identifikačními znaky, aby se zabránilo jakékoli výměně nebo jakémukoli vynětí tohoto zboží bez zanechání patrných stop.
Článek 30
Veškerá ustanovení této úmluvy, pokud z nich zvláštní ustanovení tohoto oddílu nestanoví výjimku, se vztahují na přepravu těžkého nebo objemného zboží na základě režimu TIR.
Článek 31
Odpovědnost záručního sdružení se vztahuje nejen na zboží zapsané v karnetu TIR, nýbrž také na zboží, které ačkoli není v karnetu zapsáno, je uloženo na nákladové plošině nebo mezi zbožím zapsaným v karnetu TIR.
Článek 32
Používaný karnet TIR musí mít na obálce a na všech útržkových listech tučnými písmeny v angličtině nebo ve francouzštině vytištěný nápis „těžké nebo objemné zboží“.
Článek 33
Orgány celnice odeslání mohou požadovat, aby balicí listy, fotografie, výkresy atd., které se jeví nutné k zajištění totožnosti přepravovaného zboží, byly přiloženy ke karnetu TIR. V tomto případě vidují tyto doklady, jejichž jedno vyhotovení se připojí k zadní straně obálky karnetu TIR a ve všech manifestech karnetu se o nich učiní poznámka.
Článek 34
Orgány pohraničních celnic každé smluvní strany uznávají celní závěry a/nebo identifikační znaky přiložené příslušnými orgány jiných smluvních stran. Mohou však přiložit další závěry a/nebo identifikační znaky a učinit o nich poznámku na útržkových listech karnetu TIR použitých ve své zemi, na příslušných kmenových listech a na útržkových listech, které zůstávají v karnetu TIR.
Článek 35
Jestliže cestou nebo na pohraniční celnici jsou celní orgány provádějící prohlídku nákladu nuceny porušit závěry a/nebo sejmout identifikační znaky, zaznamenají přiložené nové závěry a/nebo identifikační znaky na útržkových listech karnetu TIR použitých v jejich zemi, na příslušných kmenových listech a na útržkových listech, které zůstávají v karnetu TIR.
KAPITOLA IV
Porušení ustanovení úmluvy
Článek 36
Každé porušení ustanovení této úmluvy vystavuje pachatele v zemi, kde byl přestupek spáchán, potrestání podle právního řádu této země.
Článek 37
Nelze-li zjistit, na kterém území byl přestupek spáchán, platí domněnka, že byl spáchán na území smluvní strany, kde byl zjištěn.
Článek 38
1. Každá smluvní strana má právo dočasně nebo trvale vyloučit z požívání výhod plynoucích z ustanovení této úmluvy každou osobu, která vážně porušila celní zákony nebo nařízení vztahující se na mezinárodní přepravu zboží.
2. Toto vyloučení bude ihned oznámeno celním orgánům smluvní strany, na jejímž území dotyčná osoba sídlí nebo bydlí, jakož i záručnímu sdružení nebo záručním sdružením země, ve které k porušení došlo.
Článek 39
Jsou-li operace TIR jinak uznány za správné:
1. nepřikládají smluvní strany váhu menším odchylkám týkajícím se povinnosti dodržovat stanovenou lhůtu nebo vytčenou trasu;
2. rovněž nesrovnalosti mezi údaji uvedenými v manifestu karnetu TIR a obsahem silničního vozidla, jízdní soupravy nebo kontejneru se nepovažují za porušení ustanovení této úmluvy majitelem karnetu TIR, je-li ve smyslu této úmluvy příslušným orgánům dostatečně prokázáno, že tyto nesrovnalosti nejsou způsobeny omyly, kterých by se úmyslně nebo z nedbalosti dopustil při nakládce nebo odesílání zboží nebo při vyhotovování zmíněného manifestu.
Článek 40
Celní správy zemí odeslání a určení nečiní majitele karnetu TIR odpovědného za nesrovnalosti, které mohou být popřípadě v těchto zemích zjištěny, jestliže se tyto nesrovnalosti vskutku týkají celních režimů, které předcházely operaci TIR nebo následovaly po ní, a jestliže majitel zmíněného karnetu neměl k nim žádný vztah.
Článek 41
Je-li celním orgánům náležitě prokázáno, že zboží uvedené v manifestu TIR bylo zničeno nebo nenávratně ztraceno následkem nehody nebo vyšší moci nebo že nastal jeho úbytek v důsledku jeho povahy, přizná se osvobození tohoto zboží od normálně vymahatelných cel a poplatků.
Článek 42
Na zdůvodněnou žádost jedné smluvní strany jsou příslušné orgány smluvních stran zúčastněných na operaci TIR ochotny jí poskytnout veškeré dostupné informace, které jsou nutné k provádění ustanovení výše uvedených článků 39, 40 a 41.
KAPITOLA V
Vysvětlivky
Článek 43
Vysvětlivky uvedené v přílohách 6 a 7 (třetí část) podávají výklad některých ustanovení této úmluvy a jejích příloh. Rovněž přebírají některé doporučené postupy.
KAPITOLA VI
Různá ustanovení
Článek 44
Každá smluvní strana poskytne zúčastněným záručním sdružením výhody týkající se
a) převodu deviz nutných k úhradě částek požadovaných orgány smluvních stran podle ustanovení článku 8 této úmluvy a
b) převodu deviz nutných k zaplacení tiskopisů karnetu TIR zasílaných záručním sdružením odpovídajícími zahraničními sdruženími nebo mezinárodními organizacemi.
Článek 45
Každá smluvní strana uveřejňuje seznam celnic odeslání, pohraničních celnic a celnic určení, které pověřuje prováděním operací TIR. Smluvní strany, jejichž území spolu sousedí, se dohodnou na stanovení protilehlých pohraničních celnic a na jejich úředních hodinách.
Článek 46
1. Za provádění úkonů uvedených v této úmluvě pracovníky celnic je přípustné vybírat poplatky pouze v případech, kdy jsou prováděny mimo dny, hodiny a místa, obvykle pro takové účely stanovené.
2. Smluvní strany učiní všechna možná opatření za účelem usnadnění úkonů na celnicích, které se týkají zboží, podléhajícího zkáze.
Článek 47
1. Ustanovení této úmluvy nebrání uplatňovat omezení a kontroly vyplývající z národních předpisů a založených na respektování veřejné mravnosti, veřejné bezpečnosti, veřejného zdraví nebo hygieny nebo na respektování zvěrolékařských nebo fytopatologických předpisů, ani vybírat poplatky ukládané podle takových předpisů.
2. Ustanovení této úmluvy nebrání uplatňovat jiné národní nebo mezinárodní přepravní předpisy.
Článek 48
Žádné ustanovení této úmluvy nevylučuje právo smluvních stran, které tvoří celní nebo hospodářskou unii, přijmout zvláštní předpisy upravující přepravní operace, které začínají nebo končí na jejich území nebo se provádí průvozem přes tato území, pokud tyto předpisy neomezují výhody stanovené touto úmluvou.
Článek 49
Tato úmluva nebrání stanovit výhodnější podmínky, které smluvní strany poskytují nebo chtějí poskytovat jednostrannými opatřeními nebo na základě dvoustranných nebo mnohostranných dohod s podmínkou, že takto poskytované výhody nenarušují provádění ustanovení této úmluvy a zvláště průběh operací TIR.
Článek 50
Smluvní strany si na žádost vzájemně sdělují informace nutné k provádění ustanovení této úmluvy, zejména ty, které se týkají schvalování silničních vozidel a kontejnerů, jakož i technických údajů o jejich konstrukci.
Článek 51
Přílohy této úmluvy tvoří její nedílnou součást.
KAPITOLA VII
Závěrečná ustanovení
Článek 52
Podpis, ratifikace, přijetí, schválení a přístup
1. Všechny členské státy Organizace spojených národů nebo některé její odborné organizace nebo Mezinárodní agentury pro atomovou energii, státy, které jsou stranou statutu Mezinárodního soudního dvora, a každý jiný stát pozvaný Valným shromážděním Organizace spojených národů se mohou stát smluvními stranami této úmluvy
a) podpisem bez výhrady ratifikace, přijetí nebo přístupu,
b) uložením ratifikační listiny a listiny o přijetí nebo schválení poté, když úmluvu podepsali s výhradou ratifikace, přijetí nebo schválení, nebo
c) uložením listiny o přístupu.
2. Tato úmluva bude od 1. ledna 1976 do 31. prosince 1976 včetně otevřena k podpisu státům uvedeným v odstavci 1 tohoto článku v úřadě Spojených národů v Ženevě. Po tomto datu jim bude otevřena k přístupu.
3. Celní nebo hospodářské unie se mohou podle ustanovení odstavců 1 a 2 tohoto článku rovněž stát smluvními stranami této úmluvy zároveň se všemi jejich členskými státy nebo kdykoli poté, kdy se jejich všechny členské státy stanou smluvními stranami této úmluvy. Tyto unie však nemají hlasovací právo.
4. Ratifikační listiny, listiny o přijetí, schválení nebo o přístupu se ukládají u generálního tajemníka Organizace spojených národů.
Článek 53
Vstup v platnost
1. Tato úmluva vstoupí v platnost šest měsíců poté, kdy ji pět ze států uvedených v odstavci 1 článku 52 podepíše bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení nebo uloží svou ratifikační listinu nebo listinu o přijetí, schválení nebo o přístupu.
2. Poté, kdy ji pět ze států uvedených v odstavci 1 článku 52 podepíše bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení nebo uloží svou ratifikační listinu nebo listinu o přijetí, schválení nebo o přístupu, vstoupí tato úmluva pro všechny nové smluvní strany v platnost po uplynutí šesti měsíců ode dne uložení jejich ratifikační listiny nebo listiny o přijetí, schválení nebo o přístupu.
3. Každá ratifikační listina nebo listina o přijetí, schválení nebo listina o přístupu, uložená poté, kdy vstoupila v platnost změna této úmluvy, platí ve vztahu ke změněnému znění této úmluvy.
4. Každá listina tohoto druhu uložená po přijetí změny, avšak před jejím vstupem v platnost, platí ve vztahu ke změněnému znění této úmluvy ke dni, kdy změněné znění vstoupilo v platnost.
Článek 54
Výpověď
1. Každá smluvní strana může tuto úmluvu vypovědět oznámením zaslaným generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů.
2. Výpověď nabývá účinnosti šest měsíců poté, kdy generální tajemník oznámení obdrží.
3. Platnost karnetů TIR přijatých celnicí země odeslání přede dnem, kterým výpověď nabývá účinnosti, není touto výpovědí dotčena a záruka záručních sdružení zůstává v platnosti podle podmínek této úmluvy.
Článek 55
Pozbytí platnosti
Jestliže po vstupu této úmluvy v platnost poklesne počet států, které jsou smluvními stranami na méně než pět v kterémkoli období trvajícím dvanáct měsíců, pozbývá tato úmluva platnost koncem této dvanáctiměsíční doby.
Článek 56
Zrušení Úmluvy TIR (1959)
1. Svým vstupem v platnost tato úmluva ve vztazích mezi smluvními stranami zruší a nahradí Úmluvu TIR (1959).
2. Schvalovací osvědčení vystavená na silniční vozidla a kontejnery podle podmínek Celní úmluvy TIR (1959) budou po dobu jejich platnosti nebo s výhradou jejich obnovení přijímána pro přepravu zboží pod celní závěrou stranami této úmluvy, jestliže tato vozidla a kontejnery i nadále splňují podmínky, podle kterých byly původně schváleny.
Článek 57
Řešení sporů
1. Každý spor mezi dvěma nebo více smluvními stranami o výklad nebo provádění této úmluvy bude podle možnosti řešen jednáním mezi stranami sporu nebo jiným způsobem.
2. Každý spor mezi dvěma nebo více smluvními stranami o výklad nebo o provádění této úmluvy, který nelze vyřešit prostředky uvedenými v odstavci 1 tohoto článku, se na žádost jedné z nich předloží rozhodčímu soudu složenému takto: každá strana sporu jmenuje jednoho rozhodce a tito rozhodci určí rozhodce, který bude předsedou. Jestliže po uplynutí tří měsíců po dojití žádosti některá ze stran nejmenuje rozhodce nebo rozhodci nemohli určit předsedu, může kterákoli z těchto stran požádat generálního tajemníka Organizace spojených národů, aby jmenoval rozhodce nebo předsedu rozhodčího soudu.
3. Rozhodnutí rozhodčího soudu ustaveného podle ustanovení odstavce 2 je pro strany ve sporu závazné.
4. Rozhodčí soud stanoví svůj vlastní jednací řád.
5. Rozhodčí soud rozhoduje většinou hlasů.
6. Jakýkoli spor, který by mohl vzniknout mezi stranami sporu ve věci výkladu a výkonu rozhodčího nálezu, může být kteroukoli stranou předložen k rozhodnutí rozhodčímu soudu, který nález vynesl.
Článek 58
Výhrady
1. Každý stát může při podpisu nebo ratifikaci této úmluvy nebo při přístupu k ní učinit prohlášení, že se necítí vázán odstavci 2 až 6 článku 57 této úmluvy. Ostatní smluvní strany nebudou těmito odstavci vázány vůči smluvní straně, která takovou výhradu učinila.
2. Každá smluvní strana, která učinila výhradu podle odstavce 1 tohoto článku, může ji kdykoli zrušit oznámením zaslaným generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů.
3. S výjimkou výhrad uvedených v odstavci 1 tohoto článku není žádná výhrada k této úmluvě přípustná.
Článek 59
Postup při projednávání pozměňovacích návrhů k této úmluvě
1. Tato úmluva včetně jejích příloh může být měněna na návrh smluvní strany podle postupu stanoveného tímto článkem.
2. Každý podaný pozměňovací návrh k této úmluvě přezkoumává správní výbor složený ze všech smluvních stran podle jednacího řádu stanoveného v příloze 8. Každý pozměňovací návrh tohoto druhu, který byl přezkoumán nebo vypracován na zasedání správního výboru a přijat tímto výborem dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících členů, předá generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám k přijetí.
3. S výhradou ustanovení článku 60 každý pozměňovací návrh oznámený podle ustanovení předchozího odstavce vstoupí v platnost pro všechny smluvní strany tři měsíce po uplynutí dvanácti měsíců ode dne, kdy oznámení bylo učiněno, jestliže během této doby žádný stát, který je smluvní stranou, neoznámil generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, že proti podanému pozměňovacímu návrhu vznáší námitku.
4. Jestliže proti podanému pozměňovacímu návrhu byla podle ustanovení odstavce 3 tohoto článku oznámena námitka, považuje se pozměňovací návrh za nepřijatý a nemá žádný účinek.
Článek 60
Zvláštní postup při projednávání pozměňovacích návrhů k přílohám 1, 2, 3, 4, 5, 6 a 7
1. Každý podaný pozměňovací návrh k přílohám 1, 2, 3, 4, 5, 6 a 7, který byl přezkoumán podle ustanovení odstavců 1 a 2 článku 59, vstoupí v platnost dnem, který stanoví správní výbor při jeho přijetí, jestliže k dřívějšímu dni, který správní výbor zároveň stanoví, pětina států, které jsou smluvními stranami, nebo pět států, které jsou smluvními stranami, je-li tento počet menší, neoznámí generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, že proti pozměňovacímu návrhu vznášejí námitky. Dny uvedené v tomto odstavci stanoví správní výbor dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících členů.
2. Jakmile pozměňovací návrh vstoupí v platnost, nahradí změna, přijatá podle postupu stanoveného ve výše uvedeném odstavci 1 pro všechny smluvní strany, každé dřívější ustanovení, na které se vztahuje.
Článek 61
Žádosti, oznámení a námitky
Generální tajemník Organizace spojených národů uvědomuje všechny smluvní strany a všechny státy uvedené v odstavci 1 článku 52 této úmluvy o každé žádosti, oznámení nebo námitce podané podle ustanovení výše uvedených článků 59 a 60 o dni, kterým změna vstupuje v platnost.
Článek 62
Konference o revizi
1. Stát, který je smluvní stranou, může oznámením zaslaným generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů požádat o svolání konference za účelem revize této úmluvy.
2. Konferenci o revizi, na kterou jsou pozvány všechny smluvní strany a všechny státy uvedené v odstavci 1 článku 52, svolává generální tajemník Organizace spojených národů, jestliže do šesti měsíců ode dne, kdy to generální tajemník Organizace spojených národů oznámil, nejméně čtvrtina států, které jsou smluvními stranami, mu oznámí, že se žádostí souhlasí.
3. Konferenci o revizi, na kterou jsou pozvány všechny smluvní strany a všechny státy uvedené v odstavci 1 článku 52, rovněž svolává generální tajemník Organizace spojených národů, jestliže takový návrh podá správní výbor. Správní výbor podá takový návrh, usnese-li se na něm většina jeho přítomných a hlasujících členů.
4. Je-li konference svolána podle ustanovení odstavce 1 nebo 3 tohoto článku, uvědomí o tom generální tajemník Organizace spojených národů všechny smluvní strany a vyzve je, aby do tří měsíců předložily návrhy, jejichž projednání by si na konferenci přály. Generální tajemník Organizace spojených národů rozešle všem smluvním stranám prozatímní pořad jednání konference a znění takových návrhů nejméně tři měsíce přede dnem zahájení konference.
Článek 63
Oznámení
Kromě oznámení a sdělení uvedených v článcích 61 a 62 oznamuje generální tajemník Organizace spojených národů všem státům uvedeným v článku 52
a) podpisy, ratifikace, přijetí, schválení a přístupy podle článku 52,
b) dny, kdy tato úmluva vstupuje v platnost podle článku 53,
c) výpovědi podle článku 54,
d) pozbytí platnosti této úmluvy podle článku 55,
e) výhrady učiněné podle článku 58.
Článek 64
Autentický text
Po 31. prosinci 1976 bude prvopis této úmluvy uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů, který zašle jeho ověřený opis všem státům uvedeným v odstavci 1 článku 52, které nejsou smluvními stranami.
Na důkaz toho podepsaní, řádně k tomu zmocnění, tuto úmluvu podepsali.
Dáno v Ženevě dne čtrnáctého listopadu jeden tisíc devět set sedmdesát pět v jediném vyhotovení v jazyku anglickém, francouzském a ruském, přičemž tato tři znění mají stejnou platnost.


PŘÍLOHA 1
VZOR KARNETU TIR
Karnet TIR je vytištěn ve francouzštině s výjimkou strany 1 obálky, na které jsou rubriky vytištěny rovněž v angličtině; „Návod k použití karnetu TIR“ je otištěn v anglickém znění na straně 3 zmíněné obálky.

NÁVOD K POUŽITÍ KARNETU TIR
A. Všeobecná ustanovení
1. Vystavení: karnet TIR se vystavuje v zemi odeslání nebo v zemi, kde majitel sídlí nebo bydlí.
2. Jazyk: karnet TIR je vytištěn ve francouzštině, s výjimkou strany 1 obálky, jejíž rubriky jsou vytištěny rovněž v angličtině; „Návod k použití karnetu TIR“ je vytištěn v anglickém znění na straně 3 zmíněné obálky. Mimoto mohou být přiloženy dodatkové listy s překladem tištěného textu v jiných jazycích.
3. Platnost: karnet TIR zůstává platný až do ukončení operace TIR u celnice určení, jestliže byl přijat na celnici odeslání k zahájení celního řízení ve lhůtě stanovené vydávajícím sdružením (rubrika 1 na straně 1 obálky a rubrika 4 na útržkových listech).
4. Počet karnetů: je možno vystavit jeden karnet TIR pro jízdní soupravu (spřažená vozidla) nebo pro více kontejnerů ložených na jednom vozidle nebo na jízdní soupravě [viz rovněž bod 10 d) dole].
5. Počet celnic odeslání a určení: doprava prováděná na podkladě karnetu TIR může zahrnovat více celnic odeslání a určení, avšak pokud není jinak povoleno:
a) celnice odeslání musí být umístěny v téže zemi;
b) celnice určení nesmějí být umístěny ve více než dvou zemích;
c) celkový počet celnic odeslání a určení nesmí být větší než 4 [viz rovněž bod 10 e) dole].
6. Počet listů: zahrnuje-li doprava pouze jednu celnici odeslání a jednu celnici určení, musí karnet TIR obsahovat nejméně 2 listy pro zemi odeslání, 3 listy pro zemi určení a dále 2 listy pro každou další zemi, jejíhož území je použito. Pro každou další celnici odeslání nebo určení jsou nutné 2, popřípadě 3 další listy; mimoto je nutno přiložit 2 listy, jsou-li celnice určení umístěny ve dvou různých zemích.
7. Předložení karnetu na celnicích: karnet TIR se spolu se silničním vozidlem, s jízdní soupravou, s jedním nebo více kontejnery předkládá každé celnici odeslání, pohraniční celnici a celnici určení. Na poslední celnici odeslání se dole na manifestu všech útržkových listů, kterých má být při další dopravě použito, připojí podpis celníka a datumové razítko celnice (rubrika 19).
B. Způsob vyplňování karnetu TIR
8. Mazání a přepisování: v karnetu TIR nesmí být mazáno, ani přepisováno. Každá oprava musí být provedena škrtnutím mylných údajů a případným připojením správných údajů. Každá oprava musí být schválena jejím autorem a vidována celními orgány.
9. Údaj o evidenci: jestliže národní předpisy nevyžadují evidování přívěsů a návěsů, uvede se místo evidenčního čísla imatrikulační nebo výrobní číslo.
10. Manifest:
a) Manifest se vyplňuje v jazyku země odeslání, pokud celní orgány nepovolí použití jiného jazyka. Celní orgány jiných zemí, jejichž území se v daném případě používá, si vyhrazují právo požadovat jeho překlad do jejich jazyka. Aby se zabránilo průtahům, které by tímto požadavkem mohly vzniknout, doporučuje se dopravci, aby si opatřil potřebné překlady.
b) Údaje uvedené v manifestu by měly být psány nebo rozmnoženy na stroji tak, aby byly zřetelně čitelné na všech listech. Nečitelné listy nebudou celními orgány přijaty.
c) K útržkovým listům mohou být připojeny dodatkové listy stejného vzoru, jako manifest nebo obchodní doklady obsahující veškeré údaje manifestu. V tomto případě musí být na všech útržkových listech uvedeny tyto údaje:
i) počet dodatkových listů (rubrika 10),
ii) počet a druh kusů nebo předmětů, jakož i celková hrubá váha zboží uvedeného na těchto dodatkových listech (rubriky 11 až 13).
d) Je-li karnetem TIR kryta jízdní souprava nebo několik kontejnerů, je nutno, aby obsah každého vozidla a každého kontejneru byl v manifestu uveden zvlášť. Předtím musí být uvedeno evidenční číslo vozidla nebo imatrikulační číslo kontejneru (rubrika 11 manifestu).
e) Rovněž je-li více celnic odeslání nebo určení, musí být v manifestu zápisy týkající se zboží, projednávaného na jednotlivých celnicích odeslání nebo určení, zřetelně od sebe navzájem odděleny.
11. Balicí listy, fotografie, výkresy apod.: Jestliže za účelem zajištění totožnosti těžkého nebo objemného zboží požadují celní orgány, aby takové doklady byly přiloženy ke karnetu TIR, jsou tyto vidovány celními orgány a připojeny ke straně 2 obálky karnetu. Mimoto se poznámka o těchto dokladech uvede v rubrice 10 na všech útržkových listech.
12. Podpis: Všechny útržkové listy (rubriky 16 a 17) datuje a podepisuje majitel karnetu TIR nebo jeho zástupce.
C. Události a nehody
13. Stane-li se v průběhu cesty náhodou, že dojde k porušení celní závěry nebo že se zničí či poškodí zboží, obrátí se dopravce ihned na celní orgány, jsou-li tyto nablízku, nebo nejsou-li, na jiné příslušné orgány země, kde se nachází. Tyto orgány sepíšou co nejdříve protokol, obsažený v karnetu TIR.
14. V případě nehody, vyžadující překládku na jiné vozidlo nebo do jiného kontejneru, je nutno tuto překládku provést v přítomnosti některého z orgánů uvedených v bodě 13 tohoto návodu. Tento orgán sepíše protokol. Není-li v karnetu poznámka „těžké nebo objemné zboží“, musí být náhradní vozidlo nebo kontejner schváleno pro dopravu zboží pod celní závěrou. Mimoto musí být celně uzavřeno a do protokolu se zaznamenají přiložené celní závěry. Není-li však žádné schválené vozidlo nebo kontejner k dispozici, lze překládku provést na vozidlo nebo do kontejneru, které nejsou schváleny, pokud ale skýtají dostatečné záruky. V tomto posledním případě uváží celní orgány dalších zemí, zda také ony mohou nechat pokračovat v tomto vozidle nebo kontejneru dopravu na podkladě karnetu TIR.
15. V případě nebezpečí z prodlení, vyžadujícího okamžitou částečnou nebo úplnou vykládku, může dopravce sám od sebe učinit opatření, aniž požádá o zásah nebo vyčká zásahu orgánů uvedených v bodě 13 tohoto návodu. Bude muset však prokázat, že byl nucen takto jednat v zájmu vozidla nebo kontejneru nebo jeho nákladu, a jakmile učiní nejnaléhavější preventivní opatření, uvědomí o tom některý z orgánů uvedených v bodu 13 tohoto návodu za účelem zjištění skutečného stavu, ověření nákladů, uzavření vozidla nebo kontejneru a sepsání protokolu.
16. Protokol zůstane přiložen ke karnetu TIR až do celnice určení.
17. Sdružením se doporučuje, aby kromě vzoru vloženého do samotného karnetu TIR dodala dopravcům určitý počet tiskopisů protokolu, sepsaných v jednom nebo více jazycích zemí, přes které se doprava uskutečňuje.

KMENOVÝ LIST č. 1


KMENOVÝ LIST č. 2


ÚTRŽKOVÝ LIST URČENÝ VÝHRADNĚ
v případě potřeby celnici určení


PROTOKOL (žlutý)


NÁVOD K POUŽITÍ KARNETU TIR
(anglické znění)
PŘÍLOHA 2
ŘÁD O TECHNICKÝCH PODMÍNKÁCH PLATNÝCH PRO SILNIČNÍ VOZIDLA, KTERÁ MOHOU BÝT SCHVÁLENA PRO MEZINÁRODNÍ DOPRAVU POD CELNÍ ZÁVĚROU
Článek 1
Hlavní zásady
Pro mezinárodní dopravu zboží pod celní závěrou mohou být schválena pouze vozidla, jejichž nákladový prostor je konstruován a vybaven tak, aby:
a) z celně uzavřené části vozidla nebylo možno zboží vyjmout nebo do ní vložit bez zanechání viditelných stop vlomu nebo bez porušení celní závěry;
b) bylo možno na ně snadno a účinně přiložit celní závěru;
c) nebyl v nich žádný skrytý prostor pro ukrytí zboží;
d) veškeré prostory, ve kterých lze umístit zboží, byly snadno přístupné při celních prohlídkách.
Článek 2
Konstrukce nákladového prostoru
1. Aby vyhovovaly ustanovením článku 1 tohoto Řádu:
a) musí být konstrukční prvky nákladového prostoru (stěny, podlahy, dveře, střecha, sloupky, rámy, příčníky atd.) spojeny buď zařízeními, která nelze zvnějšku vyjmout a znovu dát na místo bez zanechání viditelných stop, nebo takovými metodami, jimiž se vytvoří celek, který nelze změnit bez zanechání viditelných stop.
Jsou-li stěny, podlaha, dveře a střecha sestaveny z různých prvků, musí tyto vyhovovat týmž požadavkům a být dostatečně pevné;
b) dveře a veškeré jiné uzavírací systémy (včetně uzavíracích kohoutů, průlezů, přírub atd.), musí mít zařízení umožňující přiložit celní závěru. Toto zařízení nesmí být možno sejmout zvnějšku a znovu dát na místo bez zanechání viditelných stop, ani dveře nebo uzávěr otevřít bez porušení celní závěry. Tato musí být vhodným způsobem chráněna. Otvírací střechy jsou přípustné;
c) větrací a výpustné otvory musí být opatřeny zařízením bránícím přístupu dovnitř nákladového prostoru. Nesmí být možno toto zařízení zvnějšku sejmout a znovu dát na místo bez zanechání viditelných stop.
2. Nehledě k ustanovení článku 1 písmene c) tohoto Řádu, jsou přípustné takové konstrukční prvky nákladového prostoru, které z praktických důvodů musí obsahovat prázdné prostory (např. mezi přepážkami dvojité stěny). Aby těchto prostorů nebylo možno použít k ukrytí zboží:
i) jestliže vnitřní obložení kryje stěnu v celé její výšce od podlahy ke střeše nebo v jiných případech je-li prostor mezi tímto obložením a vnější stěnou úplně uzavřen, musí být obložení položeno tak, aby je nebylo možno sejmout a dát na místo bez zanechání viditelných stop, a
ii) jestliže obložení nekryje stěnu v celé její výšce a jestliže prostory, které dělí od vnější stěny nejsou úplně uzavřeny a ve všech ostatních případech, kdy se v konstrukci vyskytují prostory, musí být počet zmíněných prostorů omezen na minimum a tyto prostory musí být snadno přístupné při celních prohlídkách
3. Světlíky jsou přípustné za podmínky, že jsou vyrobeny z dostatečně pevných materiálů a nelze je zvenčí vyjmout a znovu dát na místo bez zanechání viditelných stop. Nicméně je přípustné jejich zasklení, budou-li opatřeny pevnou kovovou mříží, kterou nelze zvenčí sejmout; průměr ok mříže nesmí být větší než 10 mm.
4. Otvory zhotovené v podlaze pro technické účely, jako mazání, údržba, plnění sypače písku, budou schváleny pouze s podmínkou, že jsou opatřeny víkem, které může být připevněno tak, aby zvenčí nebyl možný přístup do nákladového prostoru.
Článek 3
Vozidla krytá plachtou
1. Vozidla krytá plachtou musí vyhovovat podmínkám uvedeným v článcích 1 a 2 tohoto Řádu, pokud se mohou na ně vztahovat. Mimoto musí být ve shodě s ustanoveními tohoto článku.
2. Plachta musí být vyrobena z pevného plátna nebo z tkaniny potažené umělou hmotou nebo pogumované, nepružné a dostatečně pevné. Plachta musí být v dobrém stavu a zhotovena tak, aby po připevnění uzavíracího zařízení nebyl přístup do nákladového prostoru bez zanechání viditelných stop.
3. Je-li plachta zhotovena z několika kusů, musí být jejich okraje přehrnuty přes sebe a sešity dvěma švy, vzdálenými od sebe alespoň 15 mm. Tyto švy budou provedeny podle náčrtu č. 1, přiloženého k tomuto Řádu; nelze-li však některé části plachty takto spojit (např. klopy a zesílené rohy), stačí přehnout okraj horní části a zhotovit švy podle náčrtů č. 2 nebo 2a), přiložených k tomuto Řádu. Jeden ze švů smí být viditelný pouze zevnitř a barva niti použité pro tento šev se musí zřetelně lišit od barvy plachty i od barvy niti použité pro druhý šev. Všechny švy musí být šité na stroji.
4. Je-li plachta z tkaniny potažené umělou hmotou a zhotovena z několika kusů, mohou být tyto kusy rovněž spojeny svárem podle náčrtu č. 3, přiloženého k tomuto Řádu. Okraj jednoho kusu musí překrývat okraj druhého v šířce nejméně 15 mm. Spojení kusů musí být zajištěno po celé této šířce. Vnější okraj spoje musí být překryt páskou z umělé hmoty o šířce nejméně 7 mm, která musí být připevněna týmž svařovacím postupem. Na této pásce, jakož i v šířce nejméně 3 mm po každé její straně, musí být vyryt jednotný a výrazný relief. Svár musí být proveden tak, aby se kusy nedaly od sebe oddělit a znovu spojit bez zanechání viditelných stop.
5. Opravy je nutno provádět způsobem znázorněným na náčrtu č. 4, přiloženém k tomuto Řádu, přičemž okraje musí být přehrnuty přes sebe a spojeny dvěma viditelnými švy vzdálenými od sebe nejméně 15 mm; barva niti viditelné zevnitř se musí lišit od barvy niti viditelné zvenčí i od barvy plachty; všechny švy musí být šité na stroji. Jestliže má být provedena oprava plachty, poškozené na okrajích, je nutno nahradit zničenou část záplatou, lze tuto přišít rovněž podle ustanovení odstavce 3 tohoto článku a podle náčrtu č. 1, přiloženého k tomuto Řádu. Opravy plachet z tkaniny potažené umělou hmotou lze rovněž provést způsobem popsaným v odstavci 4 tohoto článku, avšak v tomto případě je nutno pásku přiložit po obou stranách plachty a záplatu zevnitř.
6. a) Plachta musí být připevněna k vozidlu přesně v souladu s podmínkami stanovenými v článku 1 písm. a) a b) tohoto Řádu. Připevnění musí být zajištěno:
i) kovovými kroužky upevněnými na vozidle;
ii) šněrovacími dírkami na okraji plachty;
iii) vazným prostředkem procházejícím kroužky nad plachtou a viditelným zvenčí po celé délce.
Plachta musí krýt pevné části vozidla na vzdálenost nejméně 250 mm od středu připevňovacích kroužků kromě případů, kdy konstrukční systém vozidla brání jakémukoli přístupu do nákladového prostoru.
b) Je-li nutno, aby okraj plachty byl trvale připevněn k vozidlu, musí být spojení souvislé a provedeno pevnými prostředky.
7. Plachta musí spočívat na vhodné nástavbě (sloupky, bočnice, oblouky, latě atd.).
8. Vzdálenost mezi kroužky a šněrovacími dírkami nepřesáhne 200 mm. Vzdálenost může být větší, avšak nepřesáhne 300 mm mezi kroužky a šněrovacími dírkami, zhotovenými z jedné i druhé strany sloupku, jestliže způsob konstrukce vozidla a plachty je takový, že znemožňuje jakýkoli přístup do nákladového prostoru. Šněrovací dírky musí být vyztuženy.
9. Jako vazné prostředky je nutno používat:
a) ocelová lana o průměru nejméně 3 mm; nebo
b) konopné nebo sisalové provazy o průměru nejméně 8 mm, obalené pláštěm z průhledné a nepružné umělé hmoty.
Lana mohou být obalena pláštěm z průhledné a nepružné umělé hmoty.
10. Každé lano nebo provaz musí být z jednoho kusu a mít koncovku z tvrdého kovu na obou koncích. Připojení každé kovové koncovky musí být provedeno dutým nýtem procházejícím lanem nebo provazem a umožňujícím protáhnout vazný prostředek celní závěry. Lano nebo provaz musí zůstat viditelný z obou stran dutého nýtu, aby bylo možno se přesvědčit, že lano nebo provaz jsou vskutku z jednoho kusu (viz náčrt č. 5 přiložený k tomuto Řádu).
11. V místech, kde jsou v plachtě otvory sloužící k nakládce a vykládce, musí se oba okraje plachty dostatečně překrývat. Jejich uzavření musí rovněž zajišťovat:
a) šitá nebo svařovaná klopa podle odstavců 3 a 4 tohoto článku;
b) kroužky a šněrovací dírky vyhovující podmínkám odstavce 8 tohoto článku a
c) řemínek zhotovený z jednoho kusu vhodného nepružného materiálu, nejméně 20 mm široký a 3 mm tlustý, provlečený kroužky a spojující oba okraje plachty i klopu; tento řemínek musí být připevněn na vnitřní straně plachty a mít šněrovací dírku pro lano nebo provaz uvedený v odstavci 9 tohoto článku.
Klopa není nutná, existuje-li zvláštní zařízení (ochranná přepážka apod.), bránící přístupu do nákladového prostoru bez zanechání viditelných stop.
Příloha 2
Náčrt č. 1
PLACHTA ZHOTOVENÁ Z VÍCE KUSŮ SPOJENÝCH ŠITÍM

Náčrt č. 2
PLACHTA ZHOTOVENÁ Z VÍCE KUSŮ SPOJENÝCH ŠITÍM

Náčrt č. 2 a)
PLACHTA ZHOTOVENÁ Z VÍCE KUSŮ SPOJENÝCH ŠITÍM

Náčrt č. 3
PLACHTA ZHOTOVENÁ Z VÍCE KUSŮ SPOJENÝCH SVAŘENÍM

Náčrt č. 4
OPRAVA PLACHTY

Náčrt č. 5
VZOR KONCOVKY

PŘÍLOHA 3
POSTUP PŘI SCHVALOVÁNÍ SILNIČNÍCH VOZIDEL VYHOVUJÍCÍCH TECHNICKÝM PODMÍNKÁM STANOVENÝM V PŘEDPISECH UVEDENÝCH V PŘÍLOZE 2
VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ
1. Silniční vozidla mohou být schválena jedním z těchto postupů:
a) buď jednotlivě,
b) nebo podle konstrukčního typu (série silničních vozidel).
2. O schválení se vydává schvalovací osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze 4. Toto osvědčení se tiskne v jazyku země vydání a ve francouzštině nebo angličtině. Jestliže úřad, který je vydal, to považoval za nutné, musí být osvědčení doprovázeno fotografiemi nebo výkresy ověřenými tímto úřadem. Počet těchto dokladů pak úřad zapíše do rubriky č. 6 schvalovacího osvědčení.
3. Schvalovací osvědčení musí doprovázet silniční vozidlo.
4. Silniční vozidla se za účelem jejich přezkoušení a případného prodloužení platnosti schválení předvádějí každé dva roky příslušným úřadům země, kde je vozidlo evidováno, nebo, v případě vozidel neevidovaných, země, ve které majitel nebo uživatel bydlí.
5. Jestliže silniční vozidlo již nevyhovuje technickým podmínkám stanoveným pro jeho schválení, musí být dříve, než je lze znovu používat k dopravě zboží na podkladě karnetů TIR, uvedeno opět do stavu, za kterého bylo schváleno, aby těmto technickým podmínkám znovu vyhovovalo.
6. Změní-li se základní charakteristiky silničního vozidla, pozbude jeho schválení platnosti a vozidlo musí být příslušným úřadem znovu schváleno dříve, než je lze používat k dopravě zboží na podkladě karnetů TIR.
7. Příslušné úřady země, kde je vozidlo evidováno, nebo v případě vozidel, která nepodléhají evidenci, příslušné úřady země, kde majitel nebo uživatel vozidla má své sídlo, mohou popřípadě odebrat nebo obnovit schvalovací osvědčení nebo vydat nové schvalovací osvědčení za okolností uvedených v článku 14 této úmluvy a v odstavcích 4, 5 a 6 této přílohy.
POSTUP PRO JEDNOTLIVÉ SCHVÁLENÍ
8. Jednotlivé schválení žádá na příslušném úřadě majitel, provozovatel nebo zástupce některého z nich. Příslušný úřad provede kontrolu předvedeného silničního vozidla podle všeobecných ustanovení obsažených ve výše uvedených odstavcích 1 až 7, ověří, zda odpovídá technickým podmínkám stanoveným přílohou 2 a po schválení vydá osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze 4.
POSTUP PŘI SCHVALOVÁNÍ KONSTRUKČNÍHO TYPU (SÉRIÍ SILNIČNÍCH VOZIDEL)
9. Jsou-li silniční vozidla vyráběna v sérii podle téhož konstrukčního typu, může konstruktér požádat příslušný úřad země výroby o schválení konstrukčního typu.
10. Konstruktér musí ve své žádosti uvést identifikační čísla nebo písmena, která přiděluje typu silničního vozidla, o jehož schválení žádá.
11. K žádosti musí být připojeny výkresy a podrobné technické údaje konstrukce typu silničního vozidla, o jehož schválení se žádá.
12. Konstruktér se písemně zaváže, že:
a) příslušnému úřadu předvede vozidla daného typu, která si tento úřad přeje přezkoumat;
b) příslušnému úřadu umožní přezkoumat další jednotky kdykoli během výroby série uvažovaného typu;
c) příslušnému úřadu oznámí každou změnu výkresů nebo technických údajů, nehledě na její důležitost, dříve než ji provede;
d) na silničních vozidlech uvede na viditelném místě identifikační čísla nebo písmena konstrukčního typu, jakož i pořadové číslo každého vozidla v sérii uvažovaného typu (výrobní číslo);
e) povede výkaz vozidel vyrobených podle schváleného typu.
13. Příslušný úřad popřípadě určí, jaké změny je nutno na uvažovaném konstrukčním typu provést, aby tento mohl být schválen.
14. Konstrukční typ nesmí být schválen, jestliže příslušný úřad nezjistil zkouškou jednoho nebo více vozidel vyrobených podle tohoto konstrukčního typu, že vozidla tohoto typu vyhovují technickým podmínkám stanoveným v příloze 2.
15. Příslušný úřad písemně oznámí konstruktéru své rozhodnutí, kterým typ schvaluje. Toto rozhodnutí je opatřeno datem a číslem a obsahuje přesné označení úřadu, který je učinil.
16. Příslušný úřad zařídí, aby pro každé vozidlo, vyrobené podle schváleného konstrukčního typu, bylo vydáno jím řádně vidované osvědčení.
17. Majitel schvalovacího osvědčení je povinen dříve, než vozidlo použije k dopravě zboží na podkladě karnetů TIR, případně doplnit schvalovací osvědčení těmito údaji:
- státní poznávací značkou přidělenou vozidlu (rubrika č.1), nebo
- jde-li o vozidlo, které nepodléhá evidenci, názvem a sídlem svého podniku nebo organizace (rubrika č. 8).
18. Jestliže se vozidlo, které bylo předmětem schválení podle konstrukčního typu, vyváží do jiné země, která je smluvní stranou této úmluvy, nelze v této zemi vyžadovat, aby vozidlo bylo z důvodu dovozu znovu podrobeno schvalovacímu řízení.
POSTUP PŘI PROVÁDĚNÍ ZÁZNAMU DO SCHVALOVACÍHO OSVĚDČENÍ
19. Jestliže schválené vozidlo, kterým se přepravuje zboží na podkladě karnetu TIR, má závažné závady, mohou příslušné úřady smluvních stran buď nepovolit, aby vozidlo pokračovalo v jízdě na podkladě karnetu TIR, nebo povolit, aby vozidlo pokračovalo v jízdě na podkladě karnetu TIR na jejich vlastním území, přičemž učiní vhodná kontrolní opatření. Schválené vozidlo musí být co nejdříve uvedeno do původního stavu, a to nejpozději před jeho dalším použitím k dopravě na podkladě karnetu TIR.
20. V obou těchto případech učiní celní orgány příslušný záznam v rubrice č. 10 schvalovacího osvědčení vozidla. Bylo-li vozidlo uvedeno do stavu, za jakého bylo schváleno, předvede se příslušným orgánům smluvní strany, které obnoví platnost osvědčení tím, že v rubrice č. 11 učiní záznam, kterým se předchozí poznámky zruší. Žádné vozidlo, jehož osvědčení obsahuje v rubrice č. 10 záznam ve smyslu předchozího ustanovení, nesmí být znovu použito k dopravě zboží na podkladě karnetu TIR, dokud nebude uvedeno do původního stavu a dokud poznámky v rubrice č. 10 nebudou zrušeny tak, jak je shora uvedeno.
21. Každý záznam učiněný v osvědčení je opatřen datem a potvrzen celními orgány.
22. Domnívají-li se celní orgány, že vozidlo má méně závažné závady, které nejsou nebezpečné z hlediska pašování, může být povoleno další použití tohoto vozidla pro dopravu zboží na podkladě karnetů TIR. Majitel schvalovacího osvědčení se o těchto závadách uvědomí a je povinen uvést v přiměřené lhůtě vozidlo do náležitého stavu.

PŘÍLOHA 4
VZOR SCHVALOVACÍHO OSVĚDČENÍ SILNIČNÍHO VOZIDLA

PŘÍLOHA 5
TABULKY TIR
1. Tabulky mají rozměry: 250 × 400 mm.
2. Písmena TIR, psaná velkými písmeny latinky, jsou 200 mm vysoká a jejich čára je nejméně 20 mm tlustá. Jsou bílé barvy na modrém podkladě.

PŘÍLOHA 6
VYSVĚTLIVKY
ÚVOD
i) V souladu s ustanovením článku 43 této úmluvy podávají vysvětlivky výklad některých ustanovení této úmluvy a jejích příloh. Přebírá rovněž některé doporučené postupy.
ii) Vysvětlivkami se nemění ustanovení Úmluvy nebo jejích příloh; upřesňuje se jimi pouze jejich obsah, význam a dosah.
iii) Se zřetelem k ustanovení článku 12 a přílohy 2 této úmluvy, týkajícím se technických podmínek schvalování silničních vozidel pro dopravu pod celní závěrou, upřesňují vysvětlivky, je-li třeba, zejména konstrukční metody, které mají smluvní strany přijímat ve shodě s těmito ustanoveními. Stanovují rovněž případné konstrukční metody, které těmto ustanovením nevyhovují.
iv) Vysvětlivky umožňují provádět ustanovení této úmluvy a jejích příloh s přihlédnutím k technickému rozvoji a k požadavkům hospodářského charakteru.
0 HLAVNÍ TEXT ÚMLUVY
0.1 Článek 1
0.1b) Výjimkami (poplatky a dávky) uvedenými pod písmenem b) článku 1 se rozumí veškeré částky kromě cel a poplatků, jež smluvní strany vybírají při dovozu nebo vývozu anebo v souvislosti s dovozem nebo vývozem. Výše těchto částek je omezena přibližnou cenou poskytnutých služeb a není nepřímým prostředkem ochrany národní výroby nebo poplatkem daňové povahy, vybíraným z dovozu nebo vývozu. Tyto platby a zdanění zahrnují zejména poplatky týkající se
- osvědčení o původu, jsou-li tato nutná k průvozu,
- rozborů prováděných celními laboratořemi ke kontrolním účelům,
- celních prohlídek a jiných odbavovacích úkonů prováděných mimo obvyklou úřední dobu a mimo úřední místnosti celnic,
- prohlídek prováděných z důvodů zdravotní, zvěrolékařské nebo fytopatologické povahy.
0.1e) „Snímatelnou karosérií“ se rozumí nákladový prostor, který není vybaven žádným pohybovým ústrojím a je konstruován tak, aby byl dopravován na silničním vozidle, jehož šasi a spodní rám snímatelné karosérie jsou k tomuto účelu zvlášť upraveny.
0.1e) i) Výrazem „zčásti uzavřený prostor“ se rozumí takový prostor, který se považuje za zařízení, uvedená pod písmenem e)i) prvého článku a skládající se obvykle z podlahy a nástavby, vymezující ložný prostor, rovnající se uzavřenému kontejneru. Nástavba se obvykle skládá z kovových částí, tvořících kostru kontejneru. Tyto typy kontejnerů mohou mít rovněž jednu nebo více bočních nebo čelních stěn. Některé z těchto kontejnerů mají pouze střechu, spojenou s podlahou svislými sloupky. Kontejnery tohoto typu se užívají zejména k dopravě objemného zboží (např. osobní automobily).
0.2 Článek 2
0.2-1 Článek 2 stanoví, že doprava na podkladě karnetu TIR může začít a skončit v téže zemi s podmínkou, že se přeprava uskuteční přes cizí území. V takovém případě nic nebrání celním orgánům země odeslání, aby kromě karnetu TIR vyžadovaly národní doklad určený k zajištění volného zpětného dovozu zboží. Doporučuje se však, aby se celní orgány vynasnažily takový doklad nevyžadovat a nahrazovaly jej zvláštní poznámkou v karnetu TIR.
0.2-2 Ustanovení tohoto článku umožňují dopravu zboží na podkladě karnetu TIR, jestliže se alespoň část dopravy koná po silnici. Neuvádí se v nich, která část dopravy musí být vykonána po silnici a stačí, aby tato část ležela mezi začátkem a koncem operace TIR. Přes úmysly odesílatele v místě odeslání se však z nepředvídaných důvodů obchodní povahy nebo následkem nehody může stát, že žádná část dopravy nemůže být vykonána po silnici. V těchto výjimečných případech přijímají smluvní strany karnet TIR a odpovědnost záručních sdružení zůstává zachována.
0.5 Článek 5
Tento článek nevylučuje právo provádět namátkové kontroly zboží, avšak vyplývá z něho, že počet takových kontrol má být velmi omezený. Mezinárodní systém karnetu TIR však skýtá vskutku lepší záruky než národní celní řízení; jednak musí údaje o zboží v karnetu TIR odpovídat záznamům učiněným v celních dokladech případně vyhotovených v zemi odeslání; jednak mají země průvozu a určení již záruky v kontrolách, které se provádějí při odeslání a potvrzují se otiskem razítka celnice odeslání. (Viz rovněž dále vysvětlivku k článku 19).
0.6.2 Článek 6 odstavec 2
Podle ustanovení tohoto odstavce mohou celní orgány země schválit více sdružení, z nichž každé odpovídá za operace prováděné na podkladě karnetů, které vydalo nebo jež vydala sdružení, jejichž je členem.
0.8.3 Článek 8 odstavec 3
Celním orgánům se doporučuje, aby maximální částku případně požadovatelnou na záručním sdružení omezily na částku rovnající se 50 000 amerických dolarů za karnet TIR.
0.8.6 Článek 8 odstavec 6
1. Jestliže v karnetu TIR chybí dostatečně přesné údaje pro vyměření cla ze zboží, mohou účastníci podat důkaz o jeho přesné povaze.
2. Není-li podán žádný důkaz, nevyměřují se cla a poplatky v paušální výši bez vztahu k povaze zboží, nýbrž nejvyšší sazbou platnou pro druh zboží krytého údaji uvedenými v karnetu TIR.
0.10 Článek 10
Potvrzení o uvolnění karnetu TIR se považuje za neoprávněně nebo protizákonně získané, jestliže operace TIR byla uskutečněna v podvodně upravených nákladových prostorách nebo byly zjištěny machinace takové jako použití falešných nebo nepřesných dokladů, záměna zboží a manipulace s celními závěrami nebo bylo-li potvrzení získáno jinými nedovolenými prostředky.
0.11 Článek 11
0.11-1 Rozhodují-li celní orgány o tom, zda mají či nemají zboží nebo vozidla uvolnit, neměly by se dát ovlivňovat tím, že záruční sdružení odpovídá za úhradu cel, poplatků a úroků z prodlení, které dluží majitel karnetu, jestliže jim jejich zákonodárství poskytuje jiné prostředky k zajištění ochrany zájmů, jež jsou povinny hájit.
0.11-2 Je-li podle postupu stanoveného v článku 11 záruční sdružení požádáno, aby zaplatilo částky uvedené v odstavcích 1 a 2 článku 8, a jestliže toto sdružení tak neučiní v tříměsíční lhůtě stanovené Úmluvou, mohou příslušné orgány požadovat zaplacení zmíněných částek na základě národních předpisů, neboť pak jde o neplnění záruční smlouvy podepsané záručním sdružením podle předpisů národního zákonodárství.
0.15 Článek 15
Nevyžadování celního dokladu pro dočasný dovoz může být zdrojem těžkostí v případech vozidel, která nepodléhají evidenci, jakými jsou v některých zemích přívěsy nebo návěsy. V tomto případě lze dodržovat ustanovení článku 15 a přitom zachovat pro celní orgány dostatečnou jistotu tím, že se na útržkových listech č. 1 a 2 karnetu TIR, použitých v dotyčné zemi a na příslušných kmenových listech zaznamenají charakteristiky (značky a čísla) těchto vozidel.
0.17 Článek 17
0.17-1 Účelem ustanovení o tom, že v manifestu o zboží krytém karnetem TIR je nutno odděleně uvádět obsah každého vozidla tvořícího součást jízdní soupravy nebo každého kontejneru, je pouze usnadnit celní kontrolu jednotlivých vozidel nebo kontejnerů. Toto ustanovení nelze tudíž vykládat tak přísně, že by každý rozdíl mezi skutečným obsahem vozidla nebo kontejneru a obsahem tohoto vozidla nebo kontejneru, jak je uveden v manifestu, měl být považován za porušení ustanovení Úmluvy. Může-li dopravce příslušným orgánům prokázat, že přes tento rozdíl odpovídá zboží uvedené v manifestu vcelku zboží naloženému v jízdní soupravě nebo v kontejnerech krytých karnetem TIR, nelze se v zásadě domnívat, že došlo k porušení celních předpisů.
0.17-2 V případě stěhování lze použít postupu stanoveného v odstavci 10 c) karnetu TIR a omezit vyjmenování dopravovaných předmětů na rozumnou míru.
0.18 Článek 18
0.18-1 Dobré uplatnění režimu TIR vyžaduje, aby celní orgány nepřipouštěly, aby výstupní celnice této země byla uváděna jako celnice určení při dopravě, která pokračuje do sousední země, která je rovněž smluvní stranou této úmluvy, pokud to není odůvodněno zvláštními okolnostmi.
0.18-2 1. Zboží musí být naloženo tak, aby část zboží, která má být vyložena na prvním místě vykládky, mohla být odebrána z vozidla nebo kontejneru, aniž by bylo nutno vykládat druhou nebo ostatní části zboží, které mají být vyloženy na jiných místech vykládky.
2. Při dopravě s vykládkou na několika celnicích se doporučuje, aby se po částečné vykládce tato zaznamenala v rubrice 12 všech zbývajících manifestů karnetu TIR a zároveň aby se na všech zbývajících útržkových listech a na příslušných kmenových listech uvedlo, že byly přiloženy nové celní závěry.
0.19 Článek 19
Povinnost celnice odeslání se přesvědčit o správnosti manifestu o zboží zahrnuje nutnost alespoň zkontrolovat, že údaje uvedené v manifestu týkající se zboží souhlasí s údaji obsaženými ve vývozních dokladech a v dopravních dokladech nebo v jiných obchodních dokladech týkajících se tohoto zboží; celnice odeslání může, pokud je toho zapotřebí, rovněž prohlédnout zboží. Před přiložením závěr zkontroluje celnice odeslání rovněž stav silničního vozidla nebo kontejneru a u vozidel nebo kontejnerů krytých plachtou stav plachet a vazných prostředků plachet, poněvadž toto příslušenství není ve schvalovacím osvědčení zahrnuto.
0.20 Článek 20
Stanoví-li celní orgány lhůty pro dopravu zboží na svém území, přihlížejí mezi jiným rovněž ke zvláštním předpisům, kterým se musí podrobit dopravci, a to zejména předpisům o pracovní době a o dobách povinného odpočinku řidičů silničních vozidel. Doporučuje se, aby celní orgány uplatňovaly své právo stanovit dopravní cestu pouze tehdy, kdy to považují za nezbytné.
0.21 Článek 21
0.21-1 Ustanoveními tohoto článku není nikterak omezeno oprávnění celních orgánů prohlížet a kontrolovat, s výjimkou celně uzavřených nákladových prostor, veškeré části vozidla.
0.21-2 Vstupní celnice může vrátit dopravce na výstupní celnici v sousední zemi, zjistí-li, že bylo opomenuto výstup v této zemi potvrdit nebo byl potvrzen nesprávně. V takovém případě připíše vstupní celnice do karnetu TIR poznámku pro příslušnou výstupní celnici.
0.21-3 Jestliže při kontrolních úkonech odeberou celní orgány vzorky zboží, učiní o tom v manifestu karnetu TIR poznámku obsahující veškeré potřebné údaje o odebraném zboží.
0.28 Článek 28
1. Článek 28 stanoví, že na celnici určení musí být karnet TIR neprodleně uvolněn, je-li zboží podrobeno jinému celnímu režimu nebo celně projednáno do volného oběhu.
2. Použití karnetu TIR je nutno omezit na funkce, k nimž je určen, tj. na průvoz. Karnet TIR nesmí sloužit např. ke krytí uložení zboží pod celní kontrolou v místě určení. Nebyl-li spáchán přestupek, uvolní celnice určení karnet TIR ihned, jakmile je zboží kryté karnetem podrobeno jinému celnímu režimu nebo celně projednáno do volného oběhu. V praxi se toto uvolnění provádí, jakmile bylo zboží přímo zpětně vyvezeno (např. v případě jeho přímého nalodění v námořním přístavu) nebo byla-li na něj v místě určení vystavena celní deklarace nebo bylo-li umístěno v zařízení, ve kterém je připuštěno skladování zboží před vystavením celní deklarace (např. uskladnění pod celní kontrolou) podle předpisů platných v zemi určení.
0.29 Článek 29
U silničních vozidel nebo kontejnerů, kterými se přepravuje těžké nebo objemné zboží, se nepožaduje schvalovací osvědčení. Přesto však je povinností celnice odeslání se přesvědčit, že jsou splněny ostatní podmínky stanovené v tomto článku pro tento druh dopravy. Celnice jiných smluvních stran přijímají rozhodnutí učiněné celnicí odeslání, ledaže by podle jejich názoru bylo toto rozhodnutí ve zjevném rozporu s ustanoveními tohoto článku 29.
0.38.1 Článek 38 v odstavci 1
Podnik by neměl být zbaven výhod režimu TIR pro přestupek spáchaný některým z jeho řidičů bez vědomí vedení podniku.
0.38.2 Článek 38 odstavec 2
Byla-li smluvní strana vyrozuměna o tom, že se osoba sídlící nebo bydlící na jejím území dopustila přestupku na území cizí země, není povinna vznášet námitky proti vydání karnetů TIR dotyčné osobě.
0.39 Článek 39
Výraz „omyly z nedbalosti“ znamená činy, které nejsou spáchány úmyslně a při plné znalosti věci, nýbrž které jsou výsledkem toho, že nebyla učiněna vhodná a nutná opatření, aby se v daném případě zajistila přesnost informací.
0.45 Článek 45
Doporučuje se smluvním stranám, aby otevřely co největší počet celnic pro operace TIR, ať jde o celnice vnitrozemské nebo pohraniční.
1 PŘÍLOHA 1
1.10 c) Návod k použití karnetu TIR
- Seznamy nákladu připojené k manifestu zboží
Bod 10 c) návodu k použití karnetu TIR dovoluje používání seznamů nákladu formou přílohy ke karnetu, i když je v něm dostatek místa k zapsání veškerého přepravovaného zboží. Tato praxe je však povolena pouze tehdy, jestliže tyto seznamy jsou čitelné a lze-li je uznat a obsahují-li všechny údaje, požadované pro účely manifestu zboží, a jsou-li dodržena všechna ustanovení bodu 10 c).
2 PŘÍLOHA 2
2.2 Článek 2
2.2.1 a) Odstavec 1 a) – Montáž konstrukčních prvků
a) Je-li použito spojovacích součástí (nýtů, šroubů, svorníků, matic atd.), musí tyto součásti být v dostatečném počtu umístěny zevně, procházet spojenými prvky a vyčnívat dovnitř, kde musí být spolehlivě upevněny (například přinýtovány, svařeny, opatřeny kroužky, přišroubovány a přinýtovány nebo přivařeny k matici šroubu). Obyčejné nýty (tj. takové, k jejichž přiložení je nutný zásah na obou stranách spojovaných prvků) však lze přikládat také zevnitř.
Přitom může být podlaha nákladových prostorů připevněna samořeznými šrouby, průchodnými nýty nebo nýty přikládanými pomocí výbušné nálože nebo pneumaticky vsazovanými hřeby, přiloženými zevnitř a procházejícími v pravém úhlu podlahou a spodními kovovými traverzami s podmínkou, že s výjimkou samořezných šroubů některé z jejich konců budou zapuštěny do vnější části traverzy nebo budou k ní přivařeny.
b) Příslušný orgán stanoví počet a povahu spojovacích součástí, které musí vyhovovat podmínkám písmene a) této vysvětlivky, přičemž se tento orgán přesvědčí, že takto spojené konstrukční prvky nelze přemístit bez zanechání viditelných stop.
Volba a umístění jiných spojovacích součástí nejsou nijak omezeny.
c) Spojovací součásti, které lze bez zanechání viditelných stop odstranit a vyměnit zásahem z jedné strany, tj. aniž by bylo nutno zasáhnout z obou stran spojovaných prvků, nejsou ve smyslu písmene a) této vysvětlivky přípustné. Jde zejména o výbušné nýty, slepé nýty apod.
d) Shora popsané způsoby montáže platí rovněž pro speciální vozidla, například pro izotermická vozidla, chladící vozidla a cisternová vozidla, pokud nejsou neslučitelné s technickými předpisy, kterým tato vozidla musí vyhovovat se zřetelem na jejich použití. Nelze-li z technických důvodů upevnit konstrukční prvky způsobem popsaným pod písmenem a) této vysvětlivky, mohou být tyto prvky spojeny spojovacími součástmi zmíněnými pod písmenem c) této vysvětlivky, pokud spojovací součásti použité na vnitřní straně stěny nejsou přístupné zvenčí.
2.2.1 b) Odstavec 1 b) – Dveře a jiné uzavírací systémy
a) Zařízení umožňující přikládat celní závěry musí:
i) být připevněno svařováním nebo alespoň dvěma spojovacími součástmi vyhovujícími ustanovením písmene a) vysvětlivky 2.2.1 a) nebo
ii) být konstruováno tak, aby po uzavření a zaplombování nákladového prostoru nemohlo být odstraněno bez zanechání viditelných stop.
Musí rovněž:
iii) mít otvory o průměru nejméně 11 mm nebo průřezy dlouhé nejméně 11 mm a široké 3 mm a
iv) být stejně bezpečné při jakémkoli použitém typu celní závěry
b) Kloubové a nasazovací závěsy, závěsné čepy a jiná zařízení pro zavěšení dveří atd. musí být připevněny podle ustanovení písmene a) i) a ii) této vysvětlivky. Mimoto musí být jednotlivé součásti závěsného zařízení (např. osy nebo dříky závěsů nebo čepů) zamontovány tak, aby nemohly být odstraněny nebo demontovány bez zanechání patrných stop, je-li nákladový prostor uzavřen a opatřen celní závěrou. Není-li však závěsné zařízení přístupné zvenčí, stačí, aby dveře apod., které byly uzavřeny a opatřeny celní závěrou, nemohly být z něho vyňaty bez zanechání patrných stop. Mají-li dveře nebo uzavírací systém více než dva závěsy, musí být pouze dva z nich, které jsou nejblíže konců dveří, připevněny podle ustanovení výše uvedeného písmene a) i) a ii).
c) Výjimečně u vozidel s tepelně izolovanými nákladovými prostory mohou být zařízení pro celní závěru, závěsy a jiné součásti, jejichž odstraněním by se umožnil přístup do nákladového prostoru nebo do prostorů, ve kterých by mohlo být ukryto zboží, připevněny ke dveřím tohoto nákladového prostoru svorníky nebo šrouby zavedenými zvnějšku, avšak které jinak nevyhovují požadavkům uvedeným pod písmenem a) výše uvedené vysvětlivky 2.2.1 a), a to za předpokladu, že:
i) konce svorníků nebo šroubů jsou zakotveny v desce s vyřezaným závitem nebo v podobném zařízení připevněném za vnější dveřní výplní a
ii) hlavy vhodného počtu těchto svorníků nebo šroubů jsou přivařeny k zařízení pro přiložení celní závěry, k závěsům atd. tak, že jsou zcela deformovány a že tyto svorníky nebo šrouby nelze odstranit bez zanechání viditelných stop.1)
Výraz „tepelně izolovaný nákladový prostor“ je nutno vykládat tak, že se vztahuje na chladicí a izotermické nákladové prostory.
d) Vozidla s velkým počtem takových uzávěrů jako záklopky, uzavírací kohouty, průlezy, příruby apod. musí být konstruována v největší možné míře tak, aby počet celních závěr byl co nejmenší. Za tím účelem musí být sousední uzávěry spolu spojeny společným zařízením vyžadujícím pouze jednu celní závěru nebo opatřeny víkem vyhovujícím témuž účelu.
e) Vozidla s otvírací střechou musí být konstruována tak, aby počet celních závěr byl co nejmenší.
2.2.1 c)-1 Odstavec 1 c) – Větrací otvory
a) Jejich největší rozměr nesmí být v zásadě větší než 400 mm.
b) Otvory umožňující přímý přístup do nákladového prostoru musí být zahrazeny kovovým pletivem nebo dírkovanou kovovou deskou (největší rozměr otvorů: 3 mm v obou případech) a chráněny svařovanou kovovou mřížkou (největší rozměr ok: 10 mm).
c) Otvory neumožňující přímý přístup do nákladového prostoru (například vzhledem k systémům lomených potrubí nebo příček) musí být opatřeny stejnými zařízeními, jejich otvory a oka však mohou být velká až 10, popř. 20 mm.
d) Jsou-li otvory zhotoveny v plachtách, vyžadují se v zásadě zařízení uvedená pod písmenem b) této vysvětlivky. Přitom jsou přípustné uzávěrové systémy zhotovené z dírkované kovové desky umístěné zvenčí a z drátěného nebo jiného pletiva připevněného zevnitř.
e) Stejná nekovová zařízení jsou přijatelná s podmínkou, že rozměry otvorů a ok jsou dodrženy a použitý materiál je dostatečně pevný, aby otvory a oka nebylo možno znatelně roztáhnout bez viditelného porušení. Mimoto nesmí být větrací zařízení vyměnitelné zásahem z jedné strany plachty.
2.2.1 c)-2 Odstavec 1 c) – Výpustné otvory
a) Jejich největší rozměr nesmí být v zásadě větší než 35 mm.
b) Otvory umožňující přímý přístup do nákladového prostoru musí být opatřeny zařízeními uvedenými pod písmenem b) vysvětlivky 2.2.1 c)-1 týkající se větracích otvorů.
c) Jestliže výpustné otvory neumožňují přímý přístup do nákladového prostoru, nejsou nutná zařízení uvedená pod písmenem b) této vysvětlivky, a to za předpokladu, že otvory jsou opatřeny spolehlivým systémem příček, snadno přístupným zevnitř nákladového prostoru.
2.3 Článek 3
2.3.3 Odstavec 3 - Plachty zhotovené z několika kusů
a) Jednotlivé kusy téže plachty mohou být vyrobeny z různých materiálů vyhovujících ustanovením odstavce 2 článku 3 přílohy 2.
b) Při zhotovení plachty je přípustné jakékoli uspořádání kusů, jež v dostatečné míře zajišťuje bezpečnost, s podmínkou, že kusy jsou spojeny ve shodě s ustanoveními článku 3 přílohy 2.
2.3.6 a)-1 Odstavec 6 a) – Vozidla s pohyblivými kroužky
Kovové připevňovací kroužky pohybující se na kovových tyčích připevněných na vozidlech (viz náčrt č. 2 připojený k této příloze) jsou pro účely tohoto odstavce přijatelné s podmínkou, že:
a) tyče jsou připevněny k vozidlu v největších vzdálenostech 60 cm tak, aby nemohly být odstraněny a znovu dány na místo bez zanechání viditelných stop;
b) kroužky jsou dvojité nebo jsou uprostřed navlečeny na tyč a jsou vyrobeny z jednoho kusu bez svařování;
c) plachta je připevněna k vozidlu tak, aby byla přísně dodržena podmínka uvedená pod písmenem a) článku 1 přílohy 2 této úmluvy.
2.3.6 a) Odstavec 6 a) – Vozidla opatřená otočnými očky
Kovová otočná očka, z nichž každé se otáčí v závěsu upevněném na vozidle, je možno používat pro účely tohoto odstavce [viz náčrtek č. 2a) této přílohy] za podmínky, že:
a) každý závěs je upevněn na vozidle tak, aby jej nebylo možno odstranit a umístit bez zanechání viditelných stop;
b) pérko každého závěsu je úplně uzavřeno v plechovém krytu ve tvaru zvonu.
2.3.6 b) Odstavec 6 b) - Trvale připevněné plachty
Jestliže jeden nebo více okrajů plachty jsou trvale připevněny ke karosérii vozidla, musí být plachta přidržována jednou nebo více kovovými páskami nebo páskami z jiného vhodného materiálu, pevně připojenými na karosérii vozidla spojovacími prostředky vyhovujícími požadavkům odstavce a) vysvětlivky 2.2.1 a) této přílohy.
2.3.8 Odstavec 8 - Vzdálenost mezi kroužky a šněrovacími dírkami
Vzdálenost větší než 200 mm, avšak nepřesahující 300 mm mezi kroužky a šněrovacími dírkami, které mohou být zhotoveny z jedné i druhé strany sloupku, jestliže jsou kroužky zapuštěny v bočnicích a šněrovací dírky jsou tak oválné a tak malé, že je lze sotva navléknout na kroužky.
2.3.9 Odstavec 9 - Ocelová uzávěrová lana s textilním jádrem
Pro účely tohoto odstavce jsou přijatelná lana obsahující textilní jádro zcela obalené šesti prameny utvořenými pouze z ocelových drátů s podmínkou, že průměr těchto lan je nejméně 3 mm (nepočítaje v to případný plášť z průhledné umělé hmoty).
2.3.11 a) Odstavec 11 a) – Napínací klopa plachet
Na mnohých vozidlech je plachta zvenku opatřena vodorovnou klopou s dírkami zhotovenými po celé délce boční strany vozidla. Tyto klopy, zvané napínací klopy, jsou určeny k tomu, aby bylo možno napnout plachtu pomocí provazů nebo podobných prostředků. Tyto klopy byly používány ke skrývání vodorovných průřezů v plachtách, čímž se umožňoval nedovolený přístup ke zboží přepravovanému ve vozidle. Proto se doporučuje, aby se používání klop tohoto druhu nepovolovalo. Mohou být nahrazeny těmito prostředky:
a) napínacími klopami podobného druhu, připevněnými zevnitř plachty; nebo
b) jednotlivými malými klopami, z nichž každá je opatřena dírkou, umístěnými zvenčí plachty a jež jsou rozděleny v takových vzdálenostech od sebe, že umožňují napnout plachtu vyhovujícím způsobem.
Jiné v některých případech možné řešení záleží ve vyloučení použití napínacích klop na plachtách.
2.3.11 c) Odstavec 11 c) – Řemínky plachet
2.3.11 c)-1 Ke zhotovení řemínků může být použit tento materiál:
a) kůže;
b) nepružné textilie, včetně umělou hmotou potažené nebo pogumované tkaniny, s podmínkou, že po přetržení nemohou být svařeny nebo znovu spojeny bez zanechání viditelných stop. Mimoto musí být potahová umělá hmota průhledná a její povrch musí být hladký.
2.3.11 c)-2 Zařízení zobrazené na náčrtu č. 3 připojeném k této příloze vyhovuje ustanovením poslední části odstavce 11 článku 3 přílohy 2. Rovněž vyhovuje ustanovením odstavce 6 článku 3 přílohy 2.
3 PŘÍLOHA 3
3.0.17 Schvalovací postup
1. Příloha 3 stanoví, že příslušné orgány smluvní strany mohou vydat schvalovací osvědčení pro vozidlo vyrobené na území zmíněné smluvní strany a že toto vozidlo nepodléhá žádnému dalšímu schvalovacímu řízení v zemi, kde je evidováno, popřípadě v zemi, kde jeho majitel bydlí.
2. Těmito ustanoveními není omezeno právo příslušných orgánů smluvní strany, na jejímž území je vozidlo evidováno nebo kde jeho majitel bydlí, požadovat, aby jim schvalovací osvědčení bylo při dovozu nebo později předloženo za účely souvisejícími s evidencí nebo kontrolou vozidla nebo s podobnými formalitami.
3.0.20 Postup při provádění záznamů ve schvalovacím osvědčení
Ke zrušení záznamu o závadách poté, kdy bylo vozidlo znovu uvedeno do řádného stavu, stačí, aby v rubrice č. 11 k tomuto účelu určené, byl učiněn záznam „Závady odstraněny“ (spolu se jménem, podpisem a razítkem) příslušného orgánu.

Příloha 6
Náčrt č. 1
PŘÍKLAD ZÁVĚSU A ZAŘÍZENÍ PRO PŘILOŽENÍ CELNÍ ZÁVĚRY NA DVEŘE VOZIDEL S TEPELNĚ IZOLOVANÝMI NÁKLADOVÝMI PROETORY


Náčrt č. 2
VOZIDLA KRYTÁ PLACHTOU S POHYBLIVÝMI KROUŽKY


Náčrt č. 2 a)
VZOR OTOČNÉHO OČKA (DRUH „D“)


Náčrt č. 3
PŘÍKLAD ZAŘÍZENÍ PRO PŘIPEVNĚNÍ PLACHTY K VOZIDLU


Náčrt č. 4
ZAŘÍZENÍ PRO PŘIPEVNĚNÍ PLACHTY

PŘÍLOHA 7
PŘÍLOHA O SCHVALOVÁNÍ KONTEJNERŮ
PRVNÍ ČÁST
ŘÁD O TECHNICKÝCH PODMÍNKÁCH PLATNÝCH PRO KONTEJNERY, KTERÉ MOHOU BÝT SCHVÁLENY K MEZINÁRODNÍ DOPRAVĚ POD CELNÍ ZÁVĚROU
Článek 1
Hlavní zásady
K mezinárodní dopravě zboží pod celní závěrou mohou být schváleny pouze kontejnery konstruované a vybavené tak, aby:
a) z celně uzavřené části kontejneru nebylo možno zboží vyjmout ani do ní vložit bez zanechání viditelných stop vlomu nebo bez porušení celní závěry;
b) bylo možno snadno a účinně na ně přiložit celní závěru;
c) neobsahovaly žádný prostor pro ukrytí zboží;
d) veškeré prostory, ve kterých lze umístit zboží, byly při celní prohlídce snadno přístupné.
Článek 2
Konstrukce kontejnerů
1. Aby vyhovovaly ustanovením článku 1 tohoto Řádu:
a) musí být konstrukční prvky kontejneru (stěny, podlaha, dveře, střecha, sloupky, rámy, traverzy atd.) spojeny takovými zařízeními, která nelze z vnějšku vyjmout a znovu dát na místo bez zanechání viditelných stop, nebo takovými metodami, kterými se vytvoří celek, který nelze změnit bez zanechání viditelných stop. Jsou-li stěny, podlaha, dveře a střecha zhotoveny z různých prvků, tyto musí odpovídat stejným požadavkům a být dostatečně pevné;
b) dveře a veškeré jiné uzavírací systémy (včetně kohoutů, průlezových nebo postranních otvorů atd.) musí mít zařízení umožňující přiložit celní závěru. Je nepřípustné, aby toto zařízení bylo možno z vnějšku sejmout a znovu dát na místo bez zanechání viditelných stop, a rovněž dveře nebo uzávěrové zařízení otevřít bez porušení celní závěry. Toto zařízení musí být vhodným způsobem chráněno. Střechy smějí mít otvírací otvory;
c) větrací a výpustné otvory musí být opatřeny zařízením bránícím přístupu dovnitř kontejneru. Toto zařízení musí být konstruováno tak, aby je nebylo možno zvenčí sejmout a znovu dát na místo bez zanechání viditelných stop.
2. Nehledě k ustanovení článku 1 písm. c) tohoto Řádu, základní prvky kontejneru, které z praktických důvodů musí obsahovat prázdné prostory (například dvojité stěny mezi přepážkami), jsou přípustné. Aby těchto prostorů nebylo možno použít k ukrytí zboží:
i) vnitřní obložení kontejneru musí být připevněno tak, aby je nebylo možno sejmout a znovu dát na místo bez zanechání viditelných stop, nebo
ii) počet zmíněných prostor musí být co nejmenší a tyto prostory musí být snadno přístupné při provádění celních prohlídek.
Článek 3
Skládací nebo rozebíratelné kontejnery
Skládací nebo rozebíratelné kontejnery podléhají ustanovením článků 1 a 2 tohoto Řádu; mimoto musí být opatřeny systémem závěr, které blokují jednotlivé části zmontovaného kontejneru. Nachází-li se tento systém závěr na vnějších stranách kontejneru, musí být konstruován tak, aby v případě zmontovaného kontejneru bylo možno na tento systém závěr přiložit celní závěry.
Článek 4
Kontejnery kryté plachtou
1. Kontejnery kryté plachtou musí vyhovovat podmínkám uvedeným v článcích 1, 2 a 3 tohoto Řádu, pokud se mohou tyto články na ně vztahovat. Mimoto musí být ve shodě s ustanoveními tohoto článku.
2. Plachta musí být vyrobena buď z pevného plátna, nebo z neroztažitelné a dostatečně pevné tkaniny potažené umělou hmotou, nebo pogumované. Plachta musí být v dobrém stavu a zhotovena tak, aby po přiložení závěrového zařízení nebyl možný přístup k nákladu bez zanechání viditelných stop.
3. Je-li plachta zhotovena z několika kusů, musí být jejich okraje přehnuty jeden do druhého a sešity dvěma švy vzdálenými od sebe alespoň 15 mm. Tyto švy musí být provedeny podle náčrtku č. 1, přiloženého k tomuto Řádu, nelze-li však některé části plachty (např. zadní záložku a zesílené rohy) tak spojit, stačí přehnout horní část a sešít okraje, jak je znázorněno na náčrtku č. 2, přiloženého k tomuto Řádu. Jeden ze švů smí být viditelný zevnitř a barva nitě použité pro tento šev se musí zřetelně lišit od barvy plachty, jakož i od barvy nitě použité pro druhý šev. Všechny švy musí být šité na stroji.
4. Je-li plachta zhotovena z tkaniny potažené umělou hmotou, a to z několika kusů, mohou být tyto kusy rovněž spojeny svárem podle náčrtku č. 3, přiloženého k tomuto Řádu. Okraj jednoho kusu musí překrývat okraj druhého v šířce nejméně 15 mm. Spojení kusů musí být zajištěno po celé šířce. Vnější okraj spoje musí být překryt páskou z umělé hmoty o šířce nejméně 7 mm, která musí být rovněž připevněna svárem. Na této pásce, jakož i v šířce nejméně 3 mm po každé její straně, musí být vyryt jednotný a výrazný relief. Svár musí být proveden tak, aby se kusy nedaly od sebe oddělit a znovu spojit bez zanechání viditelných stop.
5. Opravy je nutno provádět způsobem znázorněným na náčrtku č. 4, přiloženém k tomuto Řádu, přičemž okraje musí být přehnuty jeden do druhého a spojeny dvěma viditelnými švy vzdálenými od sebe nejméně 15 mm; barva niti viditelné zevnitř se musí lišit od barvy niti viditelné zvenčí, jakož i od barvy plachty; všechny švy musí být šité na stroji. Je-li nutno provést opravu poškozené plachty na jejích okrajích, je třeba nahradit zničenou část jedním kusem a přišít ho rovněž podle ustanovení odstavce 3 tohoto článku a podle náčrtku č. 1 přiloženého k tomuto Řádu. Opravy plachet z tkaniny potažené umělou hmotou lze rovněž provádět způsobem popsaným v odstavci 4 tohoto článku, avšak v tomto případě je nutno svár provést na obou stranách plachty a záplata musí být přiložena zevnitř.
6.a) Plachta musí být ke kontejneru připevněna přesně ve shodě s podmínkami stanovenými v článku 1 písm. a) a b) tohoto Řádu. Připevňování musí být zajištěno:
i) kovovými kroužky připevněnými na kontejner;
ii) šněrovacími dírkami na okraji plachty;
iii) vazným prostředkem procházejícím kroužky nad plachtou a viditelným zvenčí po celé jeho délce.
Plachta musí krýt pevné části kontejneru na vzdálenost nejméně 250 mm, měřeno od středu připevňovacích kroužků, kromě případů, kdy již systém konstrukce kontejneru brání jakémukoliv přístupu ke zboží.
b) Je-li nutno, aby okraj plachty byl ke kontejneru trvale připojen, musí být spojení souvislé a provedeno pevnými prostředky.
7. Vzdálenost mezi kroužky a mezi šněrovacími dírkami nesmí být větší než 200 mm. Šněrovací dírky musí být vyztuženy.
8. Jako vazné prostředky je nutno používat:
a) ocelová lana o průměru nejméně 3 mm; nebo
b) konopné nebo sisalové provazy o průměru nejméně 8 mm, obalené pláštěm z průhledné a neroztažné umělé hmoty. Lana mohou být opatřena pláštěm z průhledné a nepružné umělé hmoty.
9. Každé lano nebo provaz musí být z jednoho kusu a být opatřeno koncovkou z tvrdého kovu na obou koncích. Způsob připevnění každé kovové koncovky musí být proveden dutým nýtem procházejícím lanem nebo provazem a umožňujícím protáhnout vazný prostředek celní závěry. Lano nebo provaz musí zůstat viditelné z obou stran dutého nýtu, aby bylo možno se přesvědčit, že lano nebo provaz je vskutku z jednoho kusu (náčrtek č. 5, přiložený k tomuto Řádu).
10. V místech, kde jsou v plachtě otvory sloužící k nakládce a vykládce, musí se oba okraje plachty dostatečně překrývat. Jejich uzavření musí být rovněž zajištěno:
a) šitou nebo svařovanou záložkou podle odstavců 3 a 4 tohoto článku;
b) kroužky a šněrovacími dírkami vyhovujícími podmínkám uvedeným v odstavci 7 tohoto článku a
c) řemínkem zhotoveným z jednoho kusu vhodného nepružného materiálu, nejméně 20 mm širokým a 3 mm tlustým, provlečeným kroužky a spojujícím oba okraje plachty i záložku; tento řemínek musí být připevněn na vnitřní straně plachty a mít šněrovací dírku pro lano nebo provaz uvedený v odstavci 8 tohoto článku. Existuje-li zvláštní zařízení (přepážka apod.) bránící přístupu k nákladu bez zanechání viditelných stop, není záložka nutná.
11. Identifikační značky, které musí být uvedeny na kontejneru podle přílohy 1, jakož i schvalovací štítek podle přílohy 5, nesmějí být v žádném případě zakryty plachtou.
Článek 5
Přechodná ustanovení
Až do 1. ledna 1977 bude dovoleno používat koncovky odpovídající náčrtku č. 5, přiloženému k tomuto Řádu, i když jejich dutý nýt dříve schváleného typu má otvor, jehož rozměry jsou menší než rozměry, uvedené na zmíněném náčrtku.

Příloha č.7
První část – náčrt č. 1
PLACHTA ZHOTOVENÁ Z VÍCE KUSŮ


První část – náčrt č. 2
PLACHTA ZHOTOVENÁ Z VÍCE KUSŮ


První část – náčrt č. 3
PLACHTA ZHOTOVENÁ Z VÍCE KUSŮ


První část – náčrt č. 4
OPRAVA PLACHTY


První část – náčrt č. 5
VZOR KONCOVKY

DRUHÁ ČÁST
POSTUP PŘI SCHVALOVÁNÍ KONTEJNERŮ ODPOVÍDAJÍCÍCH TECHNICKÝM PODMÍNKÁM UVEDENÝM V PRVNÍ ČÁSTI
Všeobecná ustanovení
1. Kontejnery mohou být schváleny pro dopravu zboží pod celní závěrou:
a) buď na základě prototypu během jeho výroby (schvalování ve výrobním stadiu);
b) nebo po skončení výroby – jednotlivě nebo určitého počtu kontejnerů téhož typu (schvalování po skončení výroby).
Společná ustanovení pro oba způsoby schválení
2. Příslušný schvalovací orgán vydává po schválení žadateli platné schvalovací osvědčení podle daných okolností pro neomezenou řadu kontejnerů schváleného typu nebo pro určitý počet kontejnerů.
3. Dříve než majitel schvalovacího osvědčení použije schválený kontejner k dopravě zboží pod celní závěrou, je povinen připevnit na něj schvalovací štítek.
4. Schvalovací štítek musí být trvale připevněn na dobře viditelném místě vedle dalšího schvalovacího štítku vydaného pro úřední účely.
5. Schvalovací štítek, odpovídající vzoru č. 1 zobrazenému v dodatku 1 této části, tvoří kovová destička o rozměrech alespoň 20 x 10 cm. Na jejím povrchu musí být vyryty, vyraženy, nebo jiným trvale čitelným způsobem uvedeny údaje nejméně ve francouzštině nebo angličtině:
a) nápis „Schváleno pro dopravu pod celní závěrou“;
b) název země, ve které byl kontejner schválen, a to slovy nebo rozlišovacím znakem užívaným k označení země při registraci silničních vozidel v mezinárodní silniční dopravě, a číslo schvalovacího osvědčení (číslice, písmena atd.), jakož i rok schválení (například „NL/26/73“ znamená: Nizozemsko, schvalovací osvědčení č. 26 vydané v r. 1973);
c) pořadové číslo kontejneru přidělené výrobcem (výrobní číslo);
d) byl-li kontejner schválen na základě prototypu, poznávací čísla nebo písmena prototypu kontejneru.
6. Jestliže kontejner již nevyhovuje technickým podmínkám vyžadovaným pro jeho schválení, musí být před svým dalším použitím k dopravě zboží pod celní závěrou uveden do stavu, ve kterém byl schválen, aby tak znovu vyhovoval těmto technickým podmínkám.
7. Změní-li se základní charakteristiky kontejneru, pozbude jeho schválení platnosti a kontejner musí být příslušným orgánem znovu schválen, dříve než může být použit k dopravě zboží pod celní závěrou.
Zvláštní ustanovení o schvalování prototypu během jeho výroby
8. Vyrábějí-li se kontejnery sériově podle téhož konstrukčního typu, může výrobce požádat příslušný orgán země výroby o jejich schválení na základě prototypu.
9. Výrobce musí ve své žádosti uvést poznávací čísla nebo písmena, která přiděluje typu kontejneru, o jehož schválení žádá.
10. K této žádosti je nutno přiložit výkresy a podrobný popis konstrukce typu kontejneru, který má být schválen.
11. Výrobce se písemně zavazuje:
a) předvést příslušnému orgánu ty z kontejnerů daného typu, které si tento orgán bude přát přezkoumat;
b) umožnit příslušnému orgánu přezkoumat další jednotky během sériové výroby dotyčného typu;
c) informovat příslušný orgán o každé změně ve výkresech nebo v popisech konstrukce, nehledě na důležitost takové změny, a to dříve, než bude zavedena;
d) uvést na viditelném místě na kontejnerech kromě údajů stanovených pro schvalovací štítek rovněž poznávací čísla nebo písmena konstrukčního typu, jakož i pořadové číslo každého kontejneru v sérii dotyčného typu (výrobní číslo);
e) vést evidenci kontejnerů vyrobených podle schváleného typu.
12. Příslušný orgán případně určí, jaké změny je nutno na prototypu provést, aby mohl být schválen.
13. Osvědčení na prototyp nelze vydat, aniž příslušný orgán zjistil prohlídkou jednoho nebo více kontejnerů vyrobených podle tohoto typu, že kontejnery tohoto typu vyhovují technickým podmínkám stanoveným v první části.
14. V případě schválení prototypu kontejneru se vydává jedno vyhotovení schvalovacího osvědčení shodného se vzorem č. II uvedeným v dodatku 2 k této části a platného pro všechny kontejnery vyrobené shodně se schváleným prototypem. Toto osvědčení opravňuje konstruktéra připevňovat na každý kontejner typové série schvalovací štítek podle vzoru popsaného v odstavci 5 této části.
Zvláštní ustanovení o schvalování po skončení výroby
15. Jestliže o schválení nebylo požádáno ve stadiu výroby, může vlastník, uživatel nebo zástupce některého z nich požádat o schválení příslušný orgán, kterému někdo z nich může předvést jeden nebo více kontejnerů, o jejichž schválení žádají.
16. V každé žádosti o schválení podané podle ustanovení odstavce 15 této části je nutno uvést pořadové číslo (výrobní číslo) vyznačené výrobcem na každém kontejneru.
17. Příslušný orgán prohlédne tolik kontejnerů, kolik uzná za nutné, a zjistí-li, že tento kontejner nebo typ kontejnerů vyhovují technickým podmínkám uvedeným v prvé části, vydá schvalovací osvědčení shodné se vzorem č. III uvedeným v dodatku 3 k této části, a platné pouze pro počet schválených kontejnerů. Toto osvědčení, ve kterém se uvádí pořadové číslo nebo čísla přidělená výrobcem kontejneru nebo kontejnerů, na které se osvědčení vztahuje, opravňuje žadatele připevnit ke každému schválenému kontejneru schvalovací štítek podle odstavce 5 této části.

Doplněk 1 k druhé části
VZOR č. 1



DODATEK 2 K DRUHÉ ČÁSTI
VZOR II
CELNÍ ÚMLUVA O MEZINÁRODNÍ PŘEPRAVĚ ZBOŽÍ NA PODKLADĚ KARNETŮ TIR (1975)

DŮLEŽITÉ UPOZORNĚNÍ
[Odstavce 6 a 7 v druhé části přílohy 7 Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (1975)]
6. Jestliže kontejner již nevyhovuje technickým podmínkám vyžadovaným pro jeho schválení, musí být před svým dalším použitím k dopravě zboží pod celní závěrou uveden do stavu, ve kterém byl schválen, aby tak znovu vyhovoval těmto technickým podmínkám.
7. Změní-li se základní charakteristiky kontejneru, pozbude jeho schválení platnosti a kontejner musí být příslušným orgánem znovu schválen, dříve než může být použit k dopravě zboží pod celní závěrou.

Příloha 7
DODATEK 3 K DRUHÉ ČÁSTI
VZOR III
CELNÍ ÚMLUVA O MEZINÁRODNÍ PŘEPRAVĚ ZBOŽÍ NA PODKLADĚ KARNETŮ TIR (1975)

DŮLEŽITÉ UPOZORNĚNÍ
[Odstavce 6 a 7 v druhé části přílohy 7 Celní úmluvy o mezinárodní přepravě zboží na podkladě karnetů TIR (1975)]
6. Jestliže kontejner již nevyhovuje technickým podmínkám vyžadovaným pro jeho schválení, musí být před svým dalším použitím k dopravě zboží pod celní závěrou uveden do stavu, ve kterém byl schválen, aby tak znovu vyhovoval těmto technickým podmínkám.
7. Změní-li se základní charakteristiky kontejneru, pozbude jeho schválení platnosti a kontejner musí být příslušným orgánem znovu schválen, dříve než může být použit k dopravě zboží pod celní závěrou.
TŘETÍ ČÁST
VYSVĚTLIVKY
1. Vysvětlivky týkající se přílohy 2 a obsažené v příloze 6 k této úmluvě se v případech, kdy je to možné, vztahují na kontejnery schválené pro dopravu pod celní závěrou podle ustanovení této úmluvy.
2. První část – Článek 4 odstavec 6 písmeno a)
Náčrt přiložený k této třetí části zobrazuje příklad systému připevnění plachet kolem rohového kování kontejnerů, přijatelného pro celnice.
3. Druhá část – Odstavec 5
Jestliže dva kontejnery kryté plachtou, schválené pro dopravu pod celní závěrou, byly spojeny tak, že tvoří jediný kontejner krytý jedinou plachtou a vyhovující podmínkám dopravy pod celní závěrou, nepožaduje se zvláštní schvalovací osvědčení nebo zvláštní tabulka s údaji o schválení pro tento celek.

Příloha 7
Třetí část
ZAŘÍZENÍ PRO PŘIPEVNĚNÍ PLACHTY K ROHOVÉMU PRVKU

PŘÍLOHA 8
SLOŽENÍ A JEDNACÍ ŘÁD SPRÁVNÍHO VÝBORU
Článek 1
i) Smluvní strany jsou členy správního výboru.
ii) Výbor může rozhodnout, že příslušné správy států uvedených v odstavci 1 článku 52 této úmluvy, které nejsou smluvními stranami, nebo zástupci mezinárodních organizací mohou při projednávání otázek dotýkajících se jejich zájmů být přítomni na zasedání jako pozorovatelé.
Článek 2
Generální tajemník Organizace spojených národů poskytuje výboru sekretářské služby.
Článek 3
Výbor volí každoročně na svém prvním zasedání svého předsedu a místopředsedu.
Článek 4
Generální tajemník Organizace spojených národů svolává výbor každý rok pod záštitou Evropské hospodářské komise, jakož i na žádost příslušných správ nejméně pěti smluvních stran.
Článek 5
O návrzích se hlasuje. Každý stát, který je smluvní stranou, zastoupenou na zasedání, má jeden hlas. Kromě pozměňovacích návrhů k této úmluvě přijímá výbor návrhy většinou hlasů přítomných a hlasujících členů. Pozměňovací návrhy k této úmluvě, jakož i rozhodnutí uvedená v článcích 59 a 60 této úmluvy, se přijímají dvoutřetinovou většinou hlasů přítomných a hlasujících členů.
Článek 6
K usnášení je nutné kvorum nejméně poloviny států, které jsou smluvními stranami.
Článek 7
Před ukončením zasedání schvaluje výbor svou zprávu.
Článek 8
Pokud tato příloha neobsahuje jiná náležitá ustanovení a nerozhodne-li výbor jinak, používá se jednacího řádu Evropské hospodářské komise.

1) Viz náčrt č. 1 připojený k této příloze.