105/2013 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Úmluvy Organizace spojených národů proti korupci

105
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 31. října 2003 byla v New Yorku přijata Úmluva Organizace spojených národů proti korupci.
Jménem České republiky byla Úmluva podepsána v New Yorku dne 22. dubna 2005.
S Úmluvou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky ji ratifikoval. Ratifikační listina České republiky byla uložena u generálního tajemníka Organizace spojených národů, depozitáře Úmluvy, dne 29. listopadu 2013.
Při ratifikaci Úmluvy bylo učiněno následující prohlášení:

„V souladu s čl. 23 odst. 2 písm. d) Úmluvy Organizace spojených národů proti korupci Česká republika prohlašuje, že informační povinnost podle tohoto odstavce bude plnit Ministerstvo spravedlnosti České republiky.
V souladu s čl. 44 odst. 6 písm. a) Úmluvy Organizace spojených národů proti korupci Česká republika prohlašuje, že v případě neexistence jiné smluvní úpravy vydávání bude Úmluvu považovat za právní základ pro spolupráci v oblasti vydávání.
V souladu s čl. 46 odst. 13 Úmluvy Organizace spojených národů proti korupci Česká republika prohlašuje, že ústředními orgány, které jsou povinny a zplnomocněny přijímat žádosti o poskytnutí právní pomoci, jsou Nejvyšší státní zastupitelství České republiky v případě žádostí podaných v řízení před podáním obžaloby, a Ministerstvo spravedlnosti České republiky v případě žádostí podaných v řízení po podání obžaloby.
V souladu s čl. 46 odst. 14 Úmluvy Organizace spojených národů proti korupci Česká republika prohlašuje, že jazyky pro ni přijatelné pro potřeby přijímání písemných žádostí o poskytnutí právní pomoci jsou čeština, angličtina a francouzština.“
Úmluva vstoupila v platnost na základě svého článku 68 odst. 1 dne 14. prosince 2005. Pro Českou republiku vstupuje v platnost podle odstavce 2 téhož článku dne 29. prosince 2013.
Anglické znění Úmluvy a její překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
Úmluva Organizace spojených národů proti korupci
Preambule
Smluvní strany této Úmluvy,
Znepokojeny závažností problémů a hrozeb, které korupce představuje pro stabilitu a bezpečnost společnosti tím, že podrývá instituce a hodnoty demokracie, etické hodnoty a spravedlnost a zároveň ohrožuje udržitelný rozvoj a zákonnost,
Znepokojeny rovněž propojeností korupce a ostatních forem zločinu, zejména organizovaného zločinu a hospodářské kriminality, včetně praní špinavých peněz,
Znepokojeny dále případy korupce, obnášejícími obrovský objem majetku, jež mohou představovat podstatný podíl zdrojů států a jež ohrožují politickou stabilitu a udržitelný rozvoj těchto států,
Přesvědčeny, že korupce již není místním, ale nadnárodním fenoménem, ovlivňujícím společnost a ekonomiku a způsobujícím, že podstatnou se stává spolupráce k jejímu předcházení a kontrole,
Přesvědčeny rovněž, že účinná prevence a potírání korupce vyžadují komplexní a multidisciplinární přístup,
Přesvědčeny dále, že dosažitelnost technické pomoci může spolu s posilováním kapacit a institucionální výstavbou sehrát důležitou roli při zvyšování schopnosti států účinně korupci předcházet a potírat ji,
Přesvědčeny, že nezákonné osobní obohacování může být obzvlášť škodlivé pro demokratické instituce, národní ekonomiky a právní řád,
Rozhodnuty účinněji předcházet mezinárodním převodům nezákonně získaných aktiv, odhalovat je a odrazovat od nich, a prohlubovat mezinárodní spolupráci vedoucí k navrácení aktiv,
Uznávajíce základní zásady všech řádných zákonných procesních podmínek v trestním řízení a v občanském a správním řízení, jímž se má rozhodnout o právech k majetku,
Majíce na mysli, že prevence a vymýcení korupce je povinností všech států, a že tyto státy musejí navzájem spolupracovat, za podpory a účasti jedinců a skupin mimo veřejný sektor, občanské společnost, nevládních organizací a organizací na místní úrovni, má-li být jejich úsilí v této oblasti účinné,
Majíce rovněž na mysli zásady odpovídajícího spravování věcí veřejných a veřejného majetku, poctivost, odpovědnost a rovnost před zákonem a potřebu zajištění integrity a podpory kultury odmítání korupce,
Vyjadřující uznání činnosti Komise pro prevenci kriminality a trestní justice a Úřadu Organizace spojených národů pro drogy a kriminalitu při prevenci a potírání korupce,
Vybavujíce si práci odvedenou ostatními mezinárodními a regionálními organizacemi na tomto poli, včetně aktivit Africké unie, Rady Evropy a Rady pro celní spolupráci (známé rovněž jako Světová celní organizace), Evropské unie, Ligy arabských států, Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj a Organizace amerických států,
Berouce s oceněním v úvahu mnohostranné nástroje prevence a potírání korupce, včetně, mezi jiným, Meziamerické úmluvy proti korupci, schválené Organizací amerických států 29. března 1996,1 Úmluvy o boji proti korupci úředníků Evropských společenství nebo členských států Evropské unie, schválené Radou Evropské unie 26. května 1997,2 Úmluvy o boji proti podplácení zahraničních veřejných činitelů v mezinárodních podnikatelských transakcích., schválené Organizací pro hospodářskou spolupráci a rozvoj 21. listopadu 1997,3 Trestněprávní úmluvy o korupci, schválené Výborem ministrů Rady Evropy 27. ledna 1999,4 Občanskoprávní úmluvy o korupci, schválené Výborem ministrů Rady Evropy 4. listopadu 1999,5 a Úmluvy Africké unie o prevenci a potírání korupce, schválené hlavami států a vlád Africké unie 12. července 2003,
Vítajíce vstoupení Úmluvy Organizace spojených národů proti nadnárodnímu organizovanému zločinu dne 29. září 2003 v platnost,6
se dohodly takto:
Kapitola I
Všeobecná ustanovení
Článek 1
Účel Úmluvy
Účelem této Úmluvy je:
(a) účinněji a efektivněji prosazovat a posilovat opatření k prevenci a potírání korupce;
(b) prosazovat, usnadňovat a podporovat mezinárodní spolupráci a technickou pomoc při prevenci a potírání korupce, včetně spolupráce a pomoci, sledujících navrácení majetku;
(c) prosazovat integritu, odpovědnost, řádné spravování veřejných záležitostí a řádné zacházení s veřejným majetkem.
Článek 2
Použité termíny
Pro účely této Úmluvy:
(a) “Veřejný činitel“ znamená: (i) jakoukoli osobu vykonávající zákonodárnou, výkonnou, správní nebo soudní činnost ve smluvní straně, ať již jde o funkci obsazovanou jmenováním nebo o funkci volenou, na dobu neurčitou nebo dočasně, placenou nebo neplacenou, bez ohledu na služební věk takové osoby; (ii) jakoukoli jinou osobu, která vykonává veřejnou funkci, včetně činnosti pro veřejnou agenturu nebo státní podnik, nebo která poskytuje veřejnou službu, jak jsou definovány ve vnitrostátním právu smluvní strany, a jak jsou uplatňovány v příslušné oblasti práva této smluvní strany; (iii) jakoukoli jinou osobu definovanou ve vnitrostátním právu smluvní strany jako „veřejný činitel“. Avšak pro účely některých konkrétních opatření obsažených v kapitole II této Úmluvy, „veřejný činitel“ může znamenat jakoukoli osobu, která zastává veřejnou funkci, nebo poskytuje veřejnou službu, jak jsou definovány ve vnitrostátním právu smluvní strany a uplatňovány v příslušné oblasti práva této smluvní strany;
(b) “Zahraniční veřejný činitel“ znamená jakoukoli osobu, zastávající zákonodárný, výkonný, správní nebo soudní úřad cizí země, ať již taková osoba byla do této funkce jmenována nebo zvolena; a jakoukoli osobu vykonávající veřejnou funkci pro cizí zemi, včetně výkonu takové funkce pro státní agenturu nebo státní podnik;
(c) “Činitel veřejné mezinárodní organizace“ znamená zaměstnance mezinárodní organizace nebo jakoukoli osobu, která je takovou organizací zmocněna jednat jejím jménem;
(d) “Majetek“ znamená majetek všeho druhu, hmotný nebo nehmotný, movitý nebo nemovitý, materiální nebo nemateriální povahy, a právní dokumenty nebo nástroje prokazující vlastnictví nebo podíl na takovém majetku;
(e) “Výnosy z trestné činnosti“ znamenají jakýkoli majetek odvozený ze spáchání trestného činu nebo získaný v souvislosti s ním, a to přímo či nepřímo;
(f) “Zmrazení“ nebo “zabavení“ znamenají dočasný zákaz převést, přeměnit majetek, nakládat s ním, nebo jej přemístit, nebo jeho dočasné převzetí do úschovy či převzetí kontroly nad ním na základě nařízení soudu nebo jiného oprávněného orgánu;
(g) “Konfiskace“, jež zahrnuje případně propadnutí, znamená trvalé odnětí majetku na základě nařízení soudu nebo jiného oprávněného orgánu;
(h) “Predikovaný trestný čin“ znamená jakýkoli trestný čin, v jehož důsledku došlo k vytvoření výnosů, které se mohou stát předmětem trestného činu definovaného v článku 23 této Úmluvy;
(i) “Sledovaná zásilka“ znamená metodu, která umožňuje, aby nelegální nebo podezřelé zásilky odešly z území jednoho či více států, případně jím prošly nebo na ně vstoupily, s vědomím a pod dohledem příslušných úřadů těchto států, za účelem vyšetřování trestného činu a zjištění osob podílejících se na jeho spáchání.
Článek 3
Předmět úpravy
1. Tato Úmluva se v souladu se svými podmínkami vztahuje na prevenci, vyšetřování a stíhání korupce a na zmrazení, zabavení, konfiskaci a navrácení výnosů z trestné činnosti zjištěné v souladu s touto Úmluvou.
2. Pro účely provádění této Úmluvy nebude nezbytné, pokud sama nestanoví jinak, aby trestné činy v ní popsané vedly k poškození nebo škodám na státním majetku.
Článek 4
Ochrana svrchovanosti
1. Smluvní strany musejí plnit své závazky podle této Úmluvy způsobem slučitelným se zásadou svrchované rovnosti a územní celistvosti států a se zásadou nevměšování do vnitřních záležitostí jiných států.
2. Nic v této Úmluvě neopravňuje žádnou smluvní stranu k tomu, aby na území jiného státu uplatňovala výkon soudní pravomoci a výkon funkcí, které jsou vyhrazeny výlučně orgánům tohoto jiného státu na základě vnitrostátního práva.
Kapitola II
Preventivní opatření
Článek 5
Preventivní protikorupční strategie a praxe
1. Každá smluvní strana bude v souladu se základními zásadami svého právního systému vyvíjet a realizovat nebo nadále uskutečňovat účinnou protikorupční strategii, podporující účast společnosti a odrážející zásady zákonnosti, řádného spravování věcí veřejných a veřejného majetku, a zásady integrity, průhlednosti a povinnosti skládat účty.
2. Každá smluvní strana bude usilovat o zavedení a prosazování účinných postupů zaměřených na prevenci korupce.
3. Každá smluvní strana bude usilovat o periodické hodnocení relevantních právních nástrojů a administrativních opatření za účelem stanovení jejich odpovídající úrovně pro prevenci a potírání korupce.
4. Smluvní strany budou přiměřeně a v souladu se základními zásadami svého právního systému navzájem mezi sebou a s relevantními mezinárodními a regionálními organizacemi spolupracovat při prosazování a přípravě opatření odkazovaných v tomto článku. Tato spolupráce může zahrnovat účast na mezinárodních programech a projektech zaměřených na prevenci korupce.
Článek 6
Orgán nebo orgány pro prevenci korupce
1. Každá smluvní strana v souladu se základními zásadami svého právního systému přiměřeně zajistí existenci orgánu nebo orgánů, které předcházejí korupci pomocí takových prostředků, jako je:
(a) uskutečňování strategie odkazované v článku 5 této Úmluvy, a tam, kde je to vhodné, dohled nad realizací této strategie a její koordinace;
(b) prohlubování poznatků o prevenci korupce a jejich šíření.
2. Každá smluvní strana udělí orgánu nebo orgánům odkazovaným v odstavci 1 tohoto článku nezbytnou nezávislost, v souladu se základními zásadami svého právního systému, aby danému orgánu nebo orgánům umožnil vykonávat jeho nebo jejich funkce efektivně a bez jakéhokoli nepřípustného vlivu. Měly by se zajistit nezbytné materiální zdroje a specializovaný personál a rovněž školení, jež může takový personál k výkonu svých funkcí vyžadovat.
3. Každá smluvní strana sdělí generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů jméno a adresu úřadu nebo úřadů, jež by mohly ostatním smluvním stranám pomoci s přípravou a zaváděním konkrétních opatření k prevenci korupce.
Článek 7
Veřejný sektor
1. Každá smluvní strana bude tam, kde je to vhodné a v souladu se základními zásadami svého právního systému usilovat o přijetí, udržování a posilování takových systémů náboru, přijímání, udržení, služebního postupu a odchodu do důchodu veřejných zaměstnanců, a tam, kde je to vhodné, ostatních nevolených veřejných činitelů,
(a) které jsou založeny na zásadách výkonnosti, průhlednosti a objektivních kritérií, jako jsou zásluhy, smysl pro spravedlnost a schopnosti;
(b) které zahrnují přiměřené procedury určené k výběru a školení jedinců pro výkon veřejných funkcí, považovaných za obzvlášť citlivé na korupci, a tam, kde je to vhodné, k rotaci takových jedinců na jiné pozice;
(c) které podporují přiměřené odměňování a spravedlivé platové stupnice, s přihlédnutím k úrovni hospodářského rozvoje smluvní strany;
(d) které podporují programy výchovy a vzdělávání, aby veřejným zaměstnancům umožnily vyhovět požadavkům na správný, čestný a náležitý výkon veřejných funkcí, a které jim zajistí specializované a přiměřené školení ke zvýšení jejich povědomí o rizicích korupce, vlastních výkonu jejich funkcí. Takové programy mohou v aplikovatelných oblastech odkazovat na pravidla nebo standardy chování.
2. Každá smluvní strana rovněž zváží přijetí odpovídajících legislativních a administrativních opatření, slučitelných s cíli této Úmluvy a odpovídajících základním zásadám jejího vnitrostátního práva, k vypsání kritérií týkajících se kandidatury a voleb do veřejného úřadu.
3. Každá smluvní strana rovněž zváží přijetí odpovídajících legislativních a správních opatření, slučitelných s cíli této Úmluvy a odpovídajících základním zásadám jejího vnitrostátního práva, ke zvýšení průhlednosti financování kandidatur pro volby do veřejného úřadu, a tam, kde je to vhodné, i financování politických stran.
4. Každá smluvní strana bude v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva usilovat o přijetí, udržení a posílení systémů, jež podporují průhlednost a brání konfliktům zájmu.
Článek 8
Pravidla chování pro veřejné činitele
1. V zájmu potírání korupce bude každá smluvní strana mezi jiným podporovat integritu, poctivost a odpovědnost svých veřejných činitelů, v souladu se základními zásadami svého právního systému.
2. Každá smluvní strana bude v rámci svých vlastních institucionálních a právních systémů podporovat zejména pravidla nebo standardy chování v zájmu správného, čestného a náležitého výkonu veřejných funkcí.
3. Pro účely realizace ustanovení tohoto článku bude každá smluvní strana tam, kde je to vhodné, a v souladu se základními zásadami svého právního systému brát v úvahu relevantní iniciativy regionálních, meziregionálních a multilaterálních organizací, jako jsou Mezinárodní pravidla chování pro veřejné činitele, obsažená v příloze k rezoluci Valného shromáždění 51/59 ze dne 12. prosince 1996.
4. Každá smluvní strana v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva rovněž zváží zavedení opatření a systémů k usnadnění ohlašování případů korupce prostřednictvím veřejných činitelů příslušným úřadům, když se dozví o takových případech při výkonu svých funkcí.
5. Každá smluvní strana bude tam, kde je to vhodné, a v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva usilovat o zavedení opatření a systémů, jež požadují, aby veřejní činitelé předkládali příslušným úřadům prohlášení, týkající se mezi jiným jejich vedlejších aktivit, zaměstnání, investic, majetku a větších darů nebo požitků, z nichž může vzejít konflikt zájmu, pokud jde o jejich funkci veřejných činitelů.
6. Každá smluvní strana v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva zváží přijetí kárných nebo jiných opatření proti státním úředníkům, kteří porušují pravidla nebo standardy stanovené v souladu s tímto článkem.
Článek 9
Veřejné zakázky a spravování veřejných financí
1. Každá smluvní strana podnikne v souladu se základními zásadami svého právního systému nezbytné kroky k zavedení odpovídajících systémů veřejných zakázek, které budou založeny na průhlednosti, soutěži a objektivních kritériích rozhodování, a budou vykazovat účinnost, mezi jiným i v předcházení korupci. Takové systémy, při jejichž aplikaci lze brát v úvahu odpovídající prahové hodnoty, se mezi jiným budou týkat:
(a) zveřejnění informací o procedurách vztahujících se k veřejným zakázkám a smlouvám, včetně informací o vypsání veřejné nabídky a věcných nebo případných informací o udělení kontraktů, jež potenciálním uchazečům o veřejnou nabídku umožní postačující časový předstih k přípravě a předložení jejich nabídek;
(b) stanovení podmínek účasti předem, včetně kritérií výběru a udělení, pravidel účasti na veřejném nabídkovém řízení, a jejich zveřejnění;
(c) použití objektivních a předem stanovených kritérií rozhodování o veřejných zakázkách, v zájmu usnadnění následného ověřování správné aplikace pravidel nebo procedur;
(d) efektivní systém vnitrostátní kontroly, včetně efektivního systému odvolání, k zabezpečení právního postihu a opravných prostředků pro případ, že se pravidla nebo procedury stanovené podle tohoto odstavce nedodržují;
(e) tam, kde je to vhodné, opatření k úpravě záležitostí týkajících se personálu odpovědného za zadávání veřejných zakázek, jako prohlášení zájmu o určité veřejné zakázky, kontrolní procedury a požadavky na školení.
2. Každá smluvní strana v souladu se základními zásadami svého právního systému přijme odpovídající opatření na podporu průhlednosti a povinnosti skládat účty při spravování veřejných financí. Taková opatření budou mezi jiným zahrnovat:
(a) postupy při schvalování národního rozpočtu;
(b) včasné vykazování příjmů a výdajů;
(c) systém standardů účetnictví a auditu a související dohled;
(d) efektivní a výkonné systémy rizikového managementu a vnitřní kontroly; a
(e) tam, kde je to vhodné, nápravné kroky v případě nesplnění požadavků stanovených v tomto odstavci.
3. Každá smluvní strana přijme v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva taková občanskoprávní a administrativní opatření nezbytná k zachování integrity účetních knih, záznamů, finančních výkazů nebo ostatních dokumentů týkajících se veřejných výdajů a příjmů, a k předejití falšování takových dokumentů.
Článek 10
Podávání informací veřejnosti
S přihlédnutím k nutnosti boje proti korupci, každá smluvní strana v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva přijme taková opatření nezbytná ke zvýšení průhlednosti jeho veřejné správy, a tam, kde je to vhodné, i s přihlédnutím k její struktuře, fungování a rozhodovacím procesům. Taková opatření mohou mezi jiným zahrnovat:
(a) schválení procedur nebo předpisů, umožňujících tam, kde je to vhodné, podání informací o struktuře, fungování a rozhodovacích procesech jeho veřejné správy příslušníkům širší veřejnosti, a při náležitém zohlednění ochrany soukromí občanů a osobních dat, rovněž informací o rozhodnutích a právních aktech, jež se týkají příslušníků veřejnosti;
(b) tam, kde je to vhodné, zjednodušení správních postupů, za účelem usnadnění přístupu veřejnosti ke kompetentním rozhodovacím orgánům; a
(c) zveřejnění informací, jež mohou zahrnovat periodické zprávy o rizicích korupce v jeho veřejné správě.
Článek 11
Opatření týkající se orgánů soudnictví a prokuratury
1. Maje na paměti nezávislost soudnictví a jeho rozhodující roli v potírání korupce, každá smluvní strana přijme v souladu se základními zásadami svého právního systému a bez dotčení nezávislosti soudů opatření k posílení integrity a předcházení příležitostem ke korupci mezi pracovníky soudnictví. Taková opatření mohou zahrnovat pravidla s ohledem na chování pracovníků soudnictví.
2. Opatření stejného účinku jako jsou opatření přijatá podle odstavce 1 tohoto článku lze zavést a aplikovat i v orgánech prokuratury těch smluvních stran, kde tyto orgány netvoří součást soudnictví, ale těší se nezávislosti analogické té, jakou požívají soudní orgány.
Článek 12
Soukromý sektor
1. Každá smluvní strana přijme v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva opatření k předcházení korupci, zahrnující soukromý sektor, ke zvýšení standardů účetnictví a auditu v soukromém sektoru, a tam, kde to bude vhodné, k umožnění účinných, přiměřených a odrazujících trestů v občanskoprávním, správním nebo trestním řízení při nevyhovění takovým opatřením.
2. Opatření k dosažení těchto cílů mohou mimo jiné zahrnovat:
(a) prosazování spolupráce orgánů činných v trestním řízení s relevantními soukromými subjekty;
(b) prosazování tvorby standardů a vývoje procedur určených k ochraně integrity relevantních soukromých subjektů, včetně pravidel chování v zájmu správného, čestného a náležitého výkonu obchodních aktivit a všech relevantních profesí a předcházení konfliktu zájmu, a podpory používání správných obchodních praktik mezi podniky a ve smluvních vztazích podniků a státu;
(c) prosazování průhlednosti mezi soukromými subjekty, a tam, kde je to vhodné, včetně opatření týkajících se totožnosti právnických a fyzických osob zahrnutých do zřízení a vedení korporací;
(d) předcházení zneužívání procedur regulujících soukromé subjekty, včetně procedur týkajících se dotací a licencí udělovaných státními úřady pro výkon obchodních aktivit;
(e) předcházení konfliktům zájmu uložením přiměřených a přijatelnou dobu trvajících omezení, týkajících se profesních aktivit bývalých veřejných činitelů nebo zaměstnávání státních úředníků v soukromém sektoru poté, co odstoupili nebo odešli do důchodu, v případech, kdy se takové aktivity nebo zaměstnávání přímo vztahují k funkcím, které tito veřejní činitelé během svého funkčního období zastávali, anebo které byly pod jejich dohledem;
(f) zabezpečit, aby soukromé podniky prováděly s přihlédnutím ke své struktuře a velikosti v dostatečném rozsahu vnitřní audity a pomáhaly tak v předcházení a odhalování korupčního jednání, a aby účty a požadované finanční výkazy takových soukromých podniků byly předmětem odpovídajících auditních a ověřovacích postupů.
3. V zájmu předcházení korupce přijme každá smluvní strana taková opatření, pokud je to nezbytné, v souladu se svými vnitrostátními zákony a předpisy, jež se budou týkat vedení účetních knih a záznamů, zveřejnění finančních výkazů, a účetních a revizních standardů, a jež povedou k zákazu dále uvedených činností prováděných za účelem spáchání kteréhokoli z trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou:
(a) zřízení neprotokolovaných účtů;
(b) provádění neprotokolovaných nebo nedostatečně identifikovaných transakcí;
(c) evidování neexistujících výdajů;
(d) zápis pasiv s nesprávnou identifikací jejich předmětu;
(e) používání padělaných dokumentů; a
(f) úmyslná likvidace účetních podkladů dříve, než určuje zákon.
4. Každá smluvní strana neumožní odpočet takových výdajů z daňového základu, které jsou tvořeny úplatky, které jsou jedním ze základních prvků trestných činů, stanovených v souladu s články 15 a 16 této Úmluvy, a tam, kde je to vhodné, i ostatních výdajů, vzniklých v souvislosti s podporou korupčního chování.
Článek 13
Účast společnosti
1. Každá smluvní strana přijme v rámci svých prostředků a v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva přiměřená opatření na podporu aktivní účasti jedinců a skupin mimo veřejný sektor, jako je občanská společnost, nevládní organizace a organizace na místní úrovni v prevenci a potírání korupce a při prohlubování povědomí veřejnosti o existenci, příčinách, závažnosti a hrozbě korupce. Tato účast by se měla dále posílit takovými opatřeními, jako je:
(a) zvyšování průhlednosti rozhodovacích procesů a prosazování přínosu veřejnosti k jejich průběhu;
(b) zajištění efektivního přístupu veřejnosti k informacím;
(c) zajišťování takových veřejných informačních aktivit, jež přispívají k netolerování korupce, a rovněž realizace veřejných vzdělávacích programů, včetně školních a univerzitních osnov;
(d) respektování, prosazování a ochrana svobody požadovat, obdržet, zveřejnit a dále šířit informace týkající se korupce. Tato svoboda se může stát předmětem určitých omezení, avšak ta musejí být v souladu se zákonem a nezbytná:
(i) v zájmu respektování práv nebo pověsti ostatních;
(ii) v zájmu ochrany národní bezpečnosti nebo veřejného pořádku nebo veřejného zdraví nebo morálních zásad.
2. Každá smluvní strana přijme odpovídající opatření, aby veřejnosti byly známy relevantní orgány pro boj proti korupci, uvedené v této Úmluvě, a tam, kde je to vhodné, umožní přístup k takovým orgánům pro účely podávání oznámení, včetně anonymních, jakýchkoli událostí, jež by se mohly považovat za trestný čin stanovený v souladu s touto Úmluvou.
Článek 14
Opatření k prevenci praní špinavých peněz
1. Každá smluvní strana:
(a) v rámci své pravomoci zavede jednotný vnitrostátní regulační a kontrolní režim pro banky a finanční instituce nebankovního typu, včetně fyzických nebo právnických osob, které poskytují oficiální nebo neoficiální služby za účelem převodu peněz nebo hodnoty, a tam, kde je to vhodné, i pro jiné subjekty obzvláště ohrožené praním špinavých peněz, s cílem zabránit všem formám praní špinavých peněz a odhalit je, přičemž tento režim bude klást důraz na požadavky v oblasti identifikace zákazníků, a tam, kde to bude vhodné, i skutečných majitelů, uchovávání údajů a oznamování podezřelých transakcí;
(b) aniž tím bude dotčen článek 46 této Úmluvy zajistí, aby orgány státní správy, orgány dohledu, orgány činné v trestním řízení a jiné orgány zabývající se bojem proti praní špinavých peněz (včetně soudních orgánů tam, kde to bude dle vnitrostátního práva vhodné) byly schopné spolupracovat a vyměňovat si informace na vnitrostátní i mezinárodní úrovni v rámci podmínek stanovených vnitrostátním právem a za tím účelem zváží zřízení finanční zpravodajské jednotky, která by sloužila jako státní středisko pro shromažďování, analýzu a předávání informací týkajících se možného praní špinavých peněz.
2. Smluvní strany zváží zavedení vhodná opatření za účelem zjištění a monitorování pohybů hotovosti a příslušných obchodovatelných cenných papírů přes hranice, která by podléhala bezpečnostním zárukám zajišťujícím řádné využití informací a nebránícím v žádném ohledu pohybu zákonného kapitálu. K takovým opatřením může patřit požadavek, aby fyzické i právnické osoby hlásily převody značných objemů hotovosti a příslušných obchodovatelných cenných papírů přes hranice státu.
3. Smluvní strany zváží zavedení odpovídajících a vhodných opatření, jimiž se od finančních institucí včetně subjektů poukazujících peníze bude vyžadovat, aby:
(a) do formulářů pro elektronický převod peněžních prostředků a souvisejících zpráv zahrnuly přesné a konkrétní informace o původci;
(b) uchovaly takové informace po celý platební řetězec; a
(c) aplikovaly zvýšenou kontrolu převodů peněžních prostředků, které neobsahují úplné informace o původci.
4. Při vytváření vnitrostátního regulačního a kontrolního režimu podle podmínek stanovených tímto článkem, aniž by tím byly dotčeny jakékoliv jiné články této Úmluvy, smluvní strany jsou vyzývány k tomu, aby užívaly jako vodítka příslušné iniciativy regionálních, meziregionálních a multilaterálních organizací zabývajících se bojem proti praní špinavých peněz.
5. Smluvní strany se budou snažit rozvíjet celosvětovou, regionální, oblastní a dvoustrannou spolupráci mezi justičními orgány, orgány činnými v trestním řízení a orgány finančního dohledu v boji proti praní špinavých peněz.
Kapitola III
Kriminalizace a vymáhání práva
Článek 15
Korupce vnitrostátních veřejných činitelů
1. Každá smluvní strana přijme taková legislativní a jiná opatření, která jsou nezbytná pro to, aby, pokud budou spáchány úmyslně, byly za trestné činy pokládány:
a) slib, nabídka nebo poskytnutí neoprávněné výhody veřejnému činiteli, ať již přímo, nebo nepřímo, pro činitele samotného nebo pro jinou osobu či subjekt proto, aby tento činitel jednal nebo se zdržel jednání při výkonu svých úředních povinností;
b) požadování nebo přijetí ze strany veřejného činitele, ať již přímo, nebo nepřímo, neoprávněné výhody pro činitele samotného nebo pro jinou osobu či subjekt proto, aby tento činitel jednal nebo se zdržel jednání při výkonu svých úředních povinností.
Článek 16
Korupce zahraničních veřejných činitelů a činitelů veřejných mezinárodních organizací
1. Každá smluvní strana přijme taková legislativní nebo jiná opatření, nezbytná pro to, aby byly za trestné činy pokládány v případě, že jde o úmyslné jednání, pokládat slib, nabídku nebo poskytnutí neoprávněné výhody, ať již přímo nebo nepřímo, zahraničnímu veřejnému činiteli nebo činiteli veřejné mezinárodní organizace, činiteli samotnému nebo jiné osobě nebo subjektu proto, aby tento činitel jednal nebo se zdržel jednání při výkonu svých úředních povinností za účelem získání nebo zachování obchodní činnosti nebo jiné neoprávněné výhody ve vztahu ke způsobu zahraničního obchodování.
2. Každá smluvní strana zváží přijetí takových legislativních a jiných opatření, nezbytných k tomu, aby byly za trestné činy pokládány v případě, že jde o úmyslné jednání, požadování nebo přijetí ze strany zahraničního veřejného činitele nebo činitele veřejné mezinárodní organizace, ať již přímo nebo nepřímo, neoprávněné výhody pro činitele nebo úředníka samotného nebo pro jinou osobu či subjekt, aby tento činitel nebo úředník jednal nebo se zdržel jednání při výkonu svých úředních povinností.
Článek 17
Defraudace, zpronevěra nebo jiná forma zneužití majetku ze strany veřejného činitele
Každá smluvní strana přijme taková legislativní a jiná opatření, nezbytná k tomu, aby za trestné činy v případě úmyslného spáchání byly pokládány defraudace, zpronevěra nebo jiná forma zneužití majetku ze strany veřejného činitele, v zájmu jeho prospěchu nebo prospěchu jiné osoby nebo subjektu, týkající se jakéhokoli majetku, veřejných nebo soukromých finančních prostředků nebo cenných papírů nebo jakékoli jiné hodnotné věci, svěřených veřejnému činiteli v souvislosti s jeho služebním postavením.
Článek 18
Obchodování s vlivem
Každá smluvní strana zváží přijetí takových legislativních a jiných opatření, nezbytných k tomu, aby byly za trestné činy v případě úmyslného spáchání pokládány:
(a) slib, nabídka nebo poskytnutí neoprávněné výhody veřejnému činiteli nebo jakékoli jiné osobě, ať již přímo nebo nepřímo proto, aby tento veřejný činitel nebo kterákoli jiná osoba zneužili svého skutečného nebo předpokládaného vlivu za účelem získání od státní správy nebo veřejného orgánu smluvní strany neoprávněné výhody pro původního iniciátora daného aktu nebo pro kteroukoli jinou osobu;
(b) požadování nebo přijetí ze strany veřejného činitele nebo kterékoli jiné osoby, ať již přímo nebo nepřímo, neoprávněné výhody pro činitele samotného nebo pro jinou osobu proto, aby tento veřejný činitel nebo osoba zneužili svého skutečného nebo předpokládaného vlivu za účelem získání od státní správy nebo veřejného orgánu smluvní strany neoprávněné výhody.
Článek 19
Zneužití funkcí
Každá smluvní strana zváží přijetí takových legislativních a jiných opatření, nezbytných k tomu, aby bylo za trestný čin v případě úmyslného spáchání pokládáno zneužití funkcí nebo služebního postavení, tj. provedení nebo neprovedení určitého úkonu, které je porušením zákona, ze strany veřejného činitele při výkonu jeho funkcí, za účelem získání neoprávněné výhody pro sebe samého nebo pro jinou osobu nebo subjekt.
Článek 20
Nezákonně obohacování
V závislosti na své ústavě a základních zásadách svého právního systému každá smluvní strana zváží přijetí takových legislativních nebo jiných opatření, nezbytných k tomu, aby bylo za trestný čin v případě úmyslného spáchání pokládáno nezákonné obohacování, tj. významné zvýšení aktiv veřejného činitele, které on sám nemůže s poukazem na svůj zákonný příjem rozumně vysvětlit.
Článek 21
Korupce v soukromém sektoru
Každá smluvní strana zváží přijetí takových legislativních a jiných opatření, nezbytných k tomu, aby byly za trestné činy v případě úmyslného spáchání v průběhu hospodářské, finanční nebo obchodní činnosti pokládány:
(a) slib, nabídka nebo poskytnutí neoprávněné výhody, ať již přímo nebo nepřímo, jakékoli osobě, která řídí subjekt soukromého sektoru, anebo pracuje v jakékoli funkci pro tento sektor, pro osobu samotnou nebo pro jinou osobu, za tím účelem, aby při porušení svých povinností jednala nebo se zdržela jednání;
(b) požadování nebo přijetí, ať již přímo nebo zprostředkovaně, neoprávněné výhody ze strany jakékoli osoby, která řídí subjekt soukromého sektoru, anebo pracuje v jakékoli funkci pro tento sektor, pro subjekt soukromého sektoru, pro osobu samotnou nebo pro jinou osobu, za tím účelem, aby při porušení svých povinností jednala nebo se zdržela jednání.
Článek 22
Zpronevěra majetku v soukromém sektoru
Každá smluvní strana zváží přijetí legislativních a jiných opatření, nezbytných k tomu, aby za trestný čin v případě úmyslného spáchání v průběhu hospodářské, finanční nebo obchodní činnosti, byla pokládána zpronevěra ze strany osoby, která řídí subjekt soukromého sektoru, anebo pracuje v jakékoli funkci pro tento sektor, týkající se jakéhokoli majetku, soukromých finančních prostředků nebo cenných papírů anebo jakékoli jiné hodnotné věci, svěřených této osobě v souvislosti s jejím služebním postavením.
Článek 23
Praní výnosů z trestné činnosti
1. Každá smluvní strana přijme v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva taková legislativní a jiná opatření, nezbytná k tomu, aby byly za trestné činy v případě úmyslného spáchání, pokládány:
(a) (i) přeměna nebo převod majetku při vědomí, že takový majetek představují výnosy z trestné činnosti, za účelem utajení nebo zastírání nezákonného původu majetku, anebo napomáhání jakékoli osobě, jež se podílela na spáchání předmětného trestného činu, vyhnout se právním důsledkům jejího jednání;
(ii) utajení nebo zastírání skutečné povahy, zdroje, umístění, dispozice, pohybu nebo vlastnictví majetku nebo práv k majetku, při vědomí, že takový majetek představují výnosy z trestné činnosti;
(b) v závislosti na základních konceptech jeho právního systému:
(i) nabytí, vlastnictví nebo používání majetku, při vědomí v okamžiku jeho přijetí, že takový majetek je výnosem z trestné činnosti;
(ii) účast, spolčení nebo spiknutí při spáchání, pokusech o spáchání a napomáhání, navádění, usnadňování a poradenství ve vztahu ke spáchání jakéhokoli z trestných činů zjištěných v souladu s tímto článkem.
2. Pro účely plnění nebo uplatnění odstavce 1 tohoto článku:
(a) každá smluvní strana bude usilovat o uplatnění odstavce 1 tohoto článku u co nejširšího rozsahu předmětných trestných činů;
(b) každá smluvní strana zahrne jako predikativní trestné činy minimálně úplný rozsah trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou;
(c) pro účely pododstavce (b) shora, predikativní trestné činy budou zahrnovat trestné činy spáchané jak v soudní pravomoci dané smluvní strany, tak mimo ni. Avšak trestné činy spáchané mimo soudní pravomoc smluvní strany, budou představovat predikativní trestné činy pouze v případě, že relevantní chování je trestným činem podle vnitrostátního práva smluvní strany, kde byl spáchán, a byl by trestným činem podle vnitrostátního práva smluvní strany, plnící nebo uplatňující tento článek, pokud by zde byl spáchán;
(d) každá smluvní strana zašle generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů kopie svých zákonů, kterými se tento článek uvádí v platnost, a rovněž jakékoli následné změny takových zákonů nebo jejich popis;
(e) pokud to budou vyžadovat základní zásady vnitrostátního práva smluvní strany, lze stanovit, že trestné činy popsané v odstavci 1 tohoto článku se nevztahují na osoby, které spáchaly předmětný trestný čin.
Článek 24
Utajení
Aniž by tím byla dotčena ustanovení článku 23 této Úmluvy, každá smluvní strana zváží přijetí takových legislativních nebo jiných opatření, nezbytných k tomu, aby bylo za trestný čin v případě jeho úmyslného spáchání po spáchání kteréhokoli z trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou bez účasti na takových trestných činech, pokládáno utajení nebo pokračující zadržování majetku, když daná osoba si je vědoma, že takový majetek je výsledkem kteréhokoli z trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou.
Článek 25
Maření výkonu spravedlnosti
Každá smluvní strana, přijme taková legislativní a jiná opatření, která jsou nezbytná pro to, aby v případě, že budou spáchány úmyslně, byly za trestné činy pokládány:
(a) využití fyzické síly, vyhrožování nebo zastrašování nebo slib, nabídka nebo poskytnutí neoprávněné výhody s cílem navádět k falešnému svědectví, nebo vměšovat se do podávání svědectví nebo předkládání důkazů v průběhu řízení v souvislosti se spácháním trestných činů, stanovených v souladu s touto Úmluvou;
(b) využití fyzické síly, vyhrožování nebo zastrašování za účelem vměšování se do výkonu úředních povinností soudce nebo orgánu činného v trestním řízení v souvislosti se spácháním trestných činů, stanovených v souladu s touto Úmluvou. Nic v tomto pododstavci nebrání smluvním stranám, aby přijaly takovou právní úpravu, která bude chránit jiné kategorie veřejných činitelů.
Článek 26
Odpovědnost právnických osob
1. Každá smluvní strana přijme nezbytná opatření, slučitelná s jeho právními zásadami, za účelem stanovení odpovědnosti právnických osob za účast na trestných činech stanovených v souladu s touto Úmluvou.
2. S výhradou právních zásad smluvní strany, právnické osoby mohou mít trestní, občanskoprávní nebo správní odpovědnost.
3. Takovou odpovědností nebude dotčena trestní odpovědnost fyzických osob, které spáchaly trestné činy.
4. Každá smluvní strana zejména zabezpečí, aby právnické osoby pokládané za odpovědné v souladu s tímto článkem, byly vystaveny postihu účinnými, přiměřenými a odrazujícími trestními nebo netrestními sankcemi, včetně sankcí peněžitých.
Článek 27
Účastenství a pokus
1. Každá smluvní strana přijme taková legislativní a jiná opatření, nezbytná k tomu, aby se za trestný čin v souladu s jeho vnitrostátním právem pokládala účast na trestném činu stanoveném v souladu s touto Úmluvou, a to v jakékoli podobě, jako je role spolupachatele, pomocníka nebo podněcovatele.
2. Každá smluvní strana může přijmout taková legislativní a jiná opatření, nezbytná k tomu, aby se za trestný čin v souladu s jeho vnitrostátním právem pokládal jakýkoli pokus o spáchání trestného činu, stanoveného v souladu s touto Úmluvou.
3. Každá smluvní strana může přijmout taková legislativní a jiná opatření, nezbytná k tomu, aby za trestný čin v souladu s jeho vnitrostátním právem byla pokládána příprava trestného činu, stanovený v souladu s touto Úmluvou.
Článek 28
Povědomí, úmysl a účel jako prvky skutkové podstaty trestného činu
Povědomí, úmysl nebo účel, požadované jako prvek skutkové podstaty trestného činu stanoveného v souladu s touto Úmluvou, lze odvodit z objektivních faktických okolností.
Článek 29
Promlčecí doba
Každá smluvní strana stanoví tam, kde to bude vhodné, podle svého vnitrostátního práva promlčecí dobu, během níž je možné zahájit řízení pro jakýkoli trestný čin stanovený v souladu s touto Úmluvou, a stanoví delší promlčecí lhůtu, anebo umožní přerušení promlčecí doby v případě, že se údajný pachatel vyhýbá výkonu spravedlnosti.
Článek 30
Trestní stíhání, soudní rozhodnutí a sankce
1. Každá smluvní strana postihne spáchání trestného činu stanoveného v souladu s touto Úmluvou sankcemi, jejichž výše bude odpovídat závažnosti daného trestného činu.
2. Každá smluvní strana přijme taková opatření, nezbytná k tomu, aby se v souladu s jeho právním systémem a ústavními zásadami vytvořila nebo zachovala odpovídající rovnováha mezi jakýmikoli imunitami nebo jurisdikčními výsadami, přiznanými jeho veřejným činitelům v souvislosti s výkonem jejich funkcí, a možností účinného vyšetřování, trestního stíhání a odsouzení za trestné činy stanovené v souladu s touto Úmluvou, tam kde to bude nezbytné.
3. Každá smluvní strana se vynasnaží zajistit, aby jakékoliv diskreční pravomoci stanovené jeho vnitrostátním právem, které se týkají stíhání osob za trestné činy, stanovené v souladu s touto Úmluvou, byly vykonávány s cílem dosáhnout co nejvyšší účinnosti opatření k vynucení práva vzhledem k těmto trestným činům a s patřičným ohledem na potřebu odradit od páchání takových činů.
4. V případě trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou přijme každá smluvní strana vhodná opatření v souladu se svým vnitrostátním právem a s náležitým zřetelem k právům obhajoby, kterými se bude snažit zajistit, aby podmínky uložené v souvislosti s rozhodnutím o propuštění v průběhu soudního nebo odvolacího řízení zohledňovaly nutnost zajistit přítomnost obžalovaného v dalším trestním řízení.
5. Každá smluvní strana přihlédne při zvažování možnosti předčasného propuštění nebo podmíněného propuštění osob odsouzených za takové činy k závažnosti příslušných trestných činů.
6. Každá smluvní strana v míře slučitelné se základními zásadami svého právního systému zváží zavedení procedur, jejichž prostřednictvím může být veřejný činitel obviněný z trestného činu, stanoveného v souladu s touto Úmluvou, tam, kde je to vhodné, odpovídajícím orgánem propuštěn, postaven mimo službu nebo přeřazen, při dodržení zásady presumpce neviny.
7. Tam, kde je to zdůvodněno závažnou povahou trestného činu, každá smluvní strana v míře slučitelné se základními zásadami svého právního systému zváží zavedení procedur, aby osoby odsouzené za trestné činy stanovené v souladu s touto Úmluvou, byly na základě soudního příkazu nebo jakéhokoli jiného odpovídajícího prostředku prohlášeny na dobu stanovenou jeho vnitrostátním právem nezpůsobilými:
(a) zastávat veřejnou funkci; a
(b) zastávat funkci v podniku, který je celý nebo zčásti ve vlastnictví státu.
8. Odstavcem 1 tohoto článku nebude dotčen výkon kárných pravomocí ze strany příslušných orgánů proti veřejným činitelům.
9. Žádná ustanovení této Úmluvy se nedotýkají zásady, že popis skutkových podstat trestných činů stanovených na základě této Úmluvy a příslušných zákonných důvodů pro snížení či vyloučení odpovědnosti nebo jiné právní zásady ovlivňující zákonnost jednání patří do výlučné úpravy vnitrostátního práva smluvní strany, a že takové trestné činy budou stíhány a trestány v souladu s tímto právem.
10. Smluvní strany budou usilovat o prosazování resocializace osob, odsouzených za trestné činy stanovené v souladu s touto Úmluvou.
Článek 31
Zmrazení, zajištění a konfiskace
1. Každá smluvní strana přijme v největším rozsahu umožněném jeho vnitrostátním prvním systémem taková nezbytná opatření, která umožní, aby předmětem konfiskace byly:
(a) výnosy z trestné činnosti pocházející z trestných činů, stanovených v souladu s touto Úmluvou, nebo majetek, jehož hodnota odpovídá takovým výnosům;
(b) majetek, zařízení nebo jiné prostředky, kterých bylo užito ke spáchání trestných činů, stanovených v souladu s touto Úmluvou, nebo které byly ke spáchání těchto trestných činů určeny.
2. Každá smluvní strana přijme taková opatření, která jsou nezbytná pro to, aby mu umožnila zjistit, vypátrat, zmrazit nebo zabavit jakékoli položky uvedené v odstavci 1 tohoto článku za účelem jejich případné konfiskace.
3. Každá smluvní strana přijme v souladu se svým vnitrostátním právem taková legislativní nebo jiná opatření, která mohou být nezbytná k usměrnění správy zmrazeného, zajištěného nebo konfiskovaného majetku zohledněného v odstavci 1 a 2 tohoto článku příslušnými orgány.
4. Jestliže takové výnosy z trestné činnosti byly přeměněny nebo změněny, zcela nebo zčásti, na jiný majetek, budou se opatření uvedená v tomto článku vztahovat na takovýto majetek namísto výnosů.
5. Jestliže takové výnosy z trestné činnosti byly smíšeny s majetkem, který má legitimní původ, takový majetek bude podléhat konfiskaci do výše stanovené hodnoty smíšených výnosů, aniž tím budou dotčena jakákoliv práva vztahující se ke zmrazení nebo zajištění.
6. Příjmy nebo jiný užitek pocházející z takových výnosů z trestné činnosti, z majetku, na nějž byly takové výkony z trestné činnosti přeměněny nebo změněny, nebo z majetku, s nímž byly takové výnosy z trestné činnosti smíšeny, budou rovněž podléhat opatřením uvedeným v tomto článku, a to stejným způsobem a ve stejném rozsahu, jako výnosy z trestné činnosti samotné.
7. Pro účely tohoto článku a článku 55 této Úmluvy každá smluvní strana umožní, aby její soudy nebo jiné příslušné úřady mohly nařídit předložení nebo zajištění bankovních, finančních nebo obchodních záznamů. Smluvní strana neodmítne jednat v souladu s ustanoveními tohoto odstavce z důvodu zachování bankovního tajemství.
8. Smluvní strany mohou zvážit možnost požadovat, aby pachatel prokázal zákonný původ takových údajných výnosů z trestné činnosti nebo jiného majetku podléhajícího konfiskaci, a to v míře, v jaké takovýto požadavek bude v souladu se zásadami jejich vnitrostátního práva a s povahou soudního a jiného řízení.
9. Ustanovení tohoto článku nebudou vykládána v neprospěch práv třetích stran jednajících v dobré víře.
10. Nic, co je obsaženo v tomto článku, se nedotýká zásady, že opatření, která jsou v něm uvedena, budou definována a uplatňována v souladu s ustanoveními vnitrostátního práva smluvní strany a v závislosti na nich.
Článek 32
Ochrana svědků, znalců a obětí
1. Každá smluvní strana přijme v souladu se svým vnitrostátním právním systémem a v rámci svých možností vhodná opatření k účinné ochraně svědků a znalců, kteří podají svědectví v souvislosti s trestnými činy stanovenými v souladu s touto Úmluvou, a popřípadě i jejich rodinných příslušníků nebo jiných osob jim blízkých, před možnou odvetou nebo zastrašováním.
2. Opatření předpokládaná v odstavci 1 tohoto článku mohou mimo jiné zahrnovat, aniž tím budou dotčena práva obžalovaného, včetně práva na řádný soudní proces, následující:
(a) stanovení postupů k fyzické ochraně takových osob, jako jev nezbytném a proveditelném rozsahu jejich přemístění, a tam, kde je to vhodné, zákaz nebo omezení týkající se zveřejnění informací o totožnosti a místě pobytu takových osob;
(b) zavedení pravidel důkazního řízení, která svědkům a znalcům umožní podat svědectví způsobem, který zajistí bezpečnost takových osob, například možnost podat svědectví prostřednictvím komunikačních technologií typu videokonference nebo jiných vhodných prostředků.
3. Smluvní strany zváží uzavření dohod nebo ujednání s jinými státy o přemístění osob uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
4. Ustanovení tohoto článku se budou rovněž vztahovat na oběti, pokud budou mít postavení svědků.
5. Každá smluvní strana s výhradou svého vnitrostátního práva umožní, aby se v odpovídajícím stupni trestního řízení proti pachatelům prezentovaly a zvážily názory a zájmy obětí způsobem, kterým nebudou dotčena práva obhajoby.
Článek 33
Ochrana osob podávajících oznámení
Každá smluvní strana zváží, zda do vnitrostátního právního systému zahrne odpovídající opatření na ochranu proti neoprávněnému zacházení s jakoukoli osobu, která v dobré víře a z dostatečných důvodů sdělí příslušným orgánům jakékoli skutečnosti týkající se trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou.
Článek 34
Následky trestných činů korupce
S patřičným ohledem na práva třetích stran jednajících v dobré víře, každá smluvní strana přijme v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva opatření ve vztahu k následkům korupce. V této souvislosti smluvní strany mohou korupci považovat za relevantní faktor v soudním řízení ke zrušení nebo odvolání smlouvy, odnětí oprávnění nebo jiného podobného nástroje, nebo k podniknutí jakýchkoli jiných kroků k nápravě.
Článek 35
Náhrada škody
Každá smluvní strana přijme v souladu se zásadami svého vnitrostátního práva taková opatření, jež mohou být nezbytná k tomu, aby subjekty nebo osoby, které utrpěly škodu v důsledku korupčního jednání, měly právo zahájit soudní řízení proti osobám odpovědným za tuto škodu za účelem získání náhrady.
Článek 36
Specializované orgány
Každá smluvní strana v souladu se základními zásadami svého právního systému zajistí existenci orgánu nebo orgánů nebo osob specializovaných na potírání korupce cestou vymáhání práva. Takovému orgánu nebo orgánům nebo osobám bude v souladu se základními zásadami právního systému smluvní strany přiznána nezbytná nezávislost, aby byly schopny vykonávat své funkce efektivně a bez jakéhokoli nepřípustného vlivu. Takové osoby nebo personál takového orgánu nebo orgánů by měly mít odpovídající školení a disponovat zdroji k plnění svých úkolů.
Článek 37
Spolupráce s orgány činnými v trestním řízení
1. Každá smluvní strana přijme vhodná opatření s cílem podpořit osoby, které se podílejí nebo podílely na spáchání trestného činu stanoveného v souladu s touto Úmluvou, aby poskytly informace, které by příslušné orgány mohly využít pro účely vyšetřování a důkazního řízení a poskytly faktickou, konkrétní pomoc těmto orgánům, která by mohla přispět k zabavení výnosů z trestné činnosti pachatelům a k navrácení takových výnosů.
2. Každá smluvní strana zváží ve vhodných případech zakotvení možnosti snížení trestu obžalované osoby, která poskytne podstatnou spolupráci při vyšetřování nebo trestním stíhání v souvislosti s trestným činem stanoveným v souladu s touto Úmluvou.
3. Každá smluvní strana zváží v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva zakotvení možnosti zajištění beztrestnosti pro osoby, která poskytne podstatnou spolupráci při vyšetřování nebo stíhání trestného činu stanoveného v souladu s touto Úmluvou.
4. Ochrana takových osob bude mutatis mutandis podléhat ustanovením článku 32 této Úmluvy.
5. Tam, kde osoba uvedená v odstavci 1 tohoto článku, nacházející se na území jedné smluvní strany může poskytnout podstatnou spolupráci příslušným orgánům jiné smluvní strany, dotčené smluvní strany mohou v souladu se svým vnitrostátním právem zvážit možnost uzavření dohod nebo ujednání o možnosti poskytnutí zacházení popsaného v odstavcích 2 a 3 tohoto článku druhou smluvní stranou.
Článek 38
Spolupráce vnitrostátních orgánů
Každá smluvní strana přijme taková opatření, nezbytná k tomu, aby v souladu se svým vnitrostátním právem podpořila spolupráci mezi svými veřejnými orgány a rovněž svými veřejnými činiteli, na straně jedné, a svými orgány odpovědnými za vyšetřování a stíhání trestných činů na straně druhé. Taková spolupráce může zahrnovat:
(a) informování posledně jmenovaných orgánů, z jejich vlastní iniciativy, tam, kde jsou dostatečné důvody předpokládat, že byl spáchán kterýkoli z trestných činů stanovených v souladu s články 15, 21 a 23 této Úmluvy; nebo
(b) na dožádání poskytnutí veškerých nezbytných informací těmto orgánům.
Článek 39
Spolupráce vnitrostátních orgánů se soukromým sektorem
1. Každá smluvní strana přijme taková opatření, nezbytná k tomu, aby se v souladu s jeho vnitrostátním právem podpořila spolupráce mezi vnitrostátními orgány vyšetřování a trestního stíhání a subjekty soukromého sektoru, zejména finančními institucemi, týkající se záležitostí zahrnujících spáchání trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou.
2. Každá smluvní strana zváží nabádání svých občanů a ostatních osob s obvyklým pobytem na jeho území, aby oznamovali národním orgánům činným v trestním řízení spáchání trestného činu stanoveného v souladu s touto Úmluvou.
Článek 40
Bankovní tajemství
Každá smluvní strana zajistí, aby v případě vnitrostátního vyšetřování trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou byly v rámci jeho vnitrostátního právního systému k dispozici vhodné mechanismy k překonání překážek, jež mohou vzniknout v souvislosti s aplikací zákonů o bankovním tajemství.
Článek 41
Trestní rejstřík
Každá smluvní strana může přijmout taková legislativní a jiná opatření, nezbytná pro to, aby se za podmínek a pro účely, které bude pokládat za vhodné, vzalo v úvahu jakékoli předchozí odsouzení údajného pachatele v jiném státě, pro účely využití takových informací v trestním řízení týkajícím se trestného činu stanoveného v souladu s touto Úmluvou.
Článek 42
Soudní pravomoc
1. Každá smluvní strana přijme taková opatření, která jsou nezbytná k uplatnění jeho soudní pravomoci nad trestnými činy stanovenými v souladu s touto Úmluvou, v případech kdy:
(a) trestný čin byl spáchán na území této smluvní strany; nebo
(b) trestný čin byl spáchán na palubě plavidla, které pluje pod vlajkou této smluvní strany nebo na palubě letadla, které bylo registrováno podle zákonů této smluvní strany v době spáchání trestného činu.
2. S výhradou článku 4 této Úmluvy, smluvní strana může rovněž uplatnit svou soudní pravomoc nad jakýmkoli takovým trestným činem, v případech kdy:
(a) trestný čin byl spáchán proti státnímu příslušníkovi této smluvní strany; nebo
(b) trestný čin byl spáchán státním příslušníkem této smluvní strany, nebo osobou bez státní příslušnosti, která má obvyklý pobyt na jejím území; nebo
(c) trestný čin je jedním z trestných činů stanovených podle článku 23, odstavce 1 (b) (ii) této Úmluvy a byl spáchán mimo její území za účelem spáchání trestného činu stanoveného podle článku 23, odstavce 1 (a) (i) nebo (ii) nebo (b) (i) této Úmluvy na jejím území; nebo
(d) trestní čin byl spáchán proti smluvní straně.
3. Pro účely článku 44 této Úmluvy, každá smluvní strana, přijme taková opatření, která jsou nezbytná k uplatnění jeho soudní pravomoci nad trestnými činy stanovenými v souladu s touto Úmluvou, jestliže se údajný pachatel nachází na jejím území a tato smluvní strana jej nevydá jinému státu výlučně z toho důvodu, že se jedná o jeho občana.
4. Každá smluvní strana může rovněž přijmout taková opatření, která jsou nezbytná k uplatnění její soudní pravomoci nad trestnými činy stanovenými v souladu s touto Úmluvou, jestliže se údajný pachatel nachází na jejím území a nevydá jej jinému státu.
5. Jestliže smluvní strana vykonávající svou soudní pravomoc podle odstavce 1 nebo 2 tohoto článku, byla uvědomena, nebo jinak zjistila, že kterákoli z ostatních smluvních stran vede vyšetřování, trestní stíhání nebo soudní řízení v souvislosti s totožným jednáním, příslušné orgány těchto smluvních stran se budou vhodným způsobem konzultovat za účelem koordinace svých kroků.
6. Aniž tím budou dotčeny normy mezinárodního práva obecného, tato Úmluva nevylučuje výkon jakékoli trestní soudní pravomoci uplatňované smluvní stranou v souladu s jejím vnitrostátním právem.
Kapitola IV
Mezinárodní spolupráce
Článek 43
Mezinárodní spolupráce
1. Smluvní strany budou spolupracovat v trestních věcech v souladu s články 44 až 50 této Úmluvy. Tam, kde je to vhodné a slučitelné s jejich vnitrostátním právním systémem, smluvní strany zváží poskytnutí vzájemné pomoci při vyšetřování a řízení v občanskoprávních a správních věcech, týkajících se korupce.
2. V záležitostech mezinárodní spolupráce, kdykoli je oboustranná trestnost činu brána v úvahu jako požadavek, bude tento požadavek pokládán za splněný bez ohledu na to, zda zákony dožádané smluvní strany řadí trestný čin do stejné kategorie trestných činů, nebo označují trestný čin s použitím stejné terminologie jako dožadující smluvní strana, jestliže je jednání, vlastní pro trestný čin, u něhož se žádá o pomoc, trestným činem podle zákonů obou smluvních stran.
Článek 44
Vydávání
1. Tento článek se použije na trestné činy stanovené v souladu s touto Úmluvou v případech, kdy osoba, která je předmětem žádosti o vydání, se nachází na území dožadované smluvní strany za předpokladu, že trestný čin, pro nějž se žádá o vydání, je trestně postižitelný podle vnitrostátního práva jak dožadující smluvní strany, tak dožádané smluvní strany.
2. Nehledě na ustanovení odstavce 1 tohoto článku, smluvní strana, jejíž zákony to umožňují, může povolit vydání osoby pro kterýkoli z trestných činů stanovených touto Úmluvou, které nejsou trestně postižitelné podle jeho vlastního vnitrostátního práva.
3. Pokud se žádost o vydání vztahuje k několika samostatným trestným činům, z nichž alespoň jeden podléhá vydávání podle tohoto článku, a z nichž některé vydávání nepodléhají z důvodu délky trestu odnětí svobody, avšak vztahují se k trestným činům, stanoveným v souladu s touto Úmluvou, dožádaná smluvní strana může tento článek uplatnit také na tyto trestné činy.
4. Každý trestný čin, na nějž se tento článek vztahuje, bude považován za trestný čin podléhající vydávání, zahrnutý do kterékoliv smlouvy o vydávání pachatelů existující mezi smluvními stranami. Smluvní strany se zavazují, že zahrnou takové trestné činy jako trestné činy podléhající vydávání do každé smlouvy o vydávání pachatelů, jež bude mezi nimi uzavřena. Smluvní strana, jejíž zákon to umožňuje, nebude v případě, že používá této Úmluvy jako základu pro vydání, žádný z trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou pokládat za politický trestný čin.
5. Jestliže smluvní strana, která podmiňuje vydávání pachatelů existencí smlouvy, obdrží žádost o vydání pachatele od jiné smluvní strany, s ním nemá uzavřenu smlouvu o vydávání, může pokládat tuto Úmluvu za právní základ pro vydání pachatele kteréhokoli trestného činu, na nějž se tento článek vztahuje.
6. Smluvní strana, která podmiňuje vydávání pachatelů existencí smlouvy, bude:
(a) informovat generálního tajemníka Organizace spojených národů při uložení své ratifikační listiny, listiny o přijetí či schválení této Úmluvy nebo listiny o přístupu k ní, zda bude pokládat tuto Úmluvu za právní základ pro spolupráci v oblasti vydávání pachatelů s jinými smluvními stranami této Úmluvy; a
(b) pokud nepovažuje tuto Úmluvu za právní základ pro spolupráci v oblasti vydávání pachatelů, usilovat tam, kde je to vhodné, o uzavření smluv o vydávání s jinými smluvními stranami této Úmluvy za účelem plnění tohoto článku.
7. Smluvní strany, které nepodmiňují vydávání pachatelů existencí smlouvy, budou vzájemně uznávat trestné činy, na které se vztahuje tento článek, za trestné činy, jejichž pachatelé podléhají vydání.
8. Vydávání pachatelů bude probíhat v souladu s podmínkami stanovenými vnitrostátním právem dožádané smluvní strany nebo příslušnými smlouvami o vydávání, mezi jiným včetně podmínek ohledně požadavku na nejnižší přípustný trest pro účely vydání a důvodů, na jejichž základě může dožádaná smluvní strana vydání odmítnout.
9. Smluvní strany vynaloží úsilí v souladu se svým vnitrostátním právem, aby u trestných činů, na které se vztahuje tento článek, urychlily postupy vydávání pachatelů a zjednodušily s tím spojené požadavky na předkládání důkazů.
10. S výhradou ustanovení svého vnitrostátního práva a svých smluv o vydávání pachatelů, dožádaná smluvní strana poté, co se přesvědčí, že to vyžadují naléhavé okolnosti a že o to žádá dožadující smluvní strana, může uvalit vazbu na osobu, jejíž vydání je požadováno, a která se nachází na jejím území, případně přijmout jiná vhodná opatření k zajištění její přítomnosti v řízení o vydání.
11. Jestliže smluvní strana, na jejímž území se údajný pachatel nachází, nevydá takovou osobu v souvislosti s trestným činem, na nějž se vztahuje tento článek, výlučně na základě toho, že se jedná o jeho občana, bude povinna předat věc bez zbytečného prodlení svým příslušným orgánům k trestnímu stíhání. Tyto orgány budou rozhodovat a povedou řízení stejným způsobem jako v případě jakéhokoli jiného trestného činu závažné povahy podle vnitrostátního práva této smluvní strany. Dotčené smluvní strany spolu budou vzájemně spolupracovat zejména v procesních a důkazních otázkách, s cílem zajistit účinnost takového trestního stíhání.
12. Kdykoliv smluvní straně jeho vnitrostátní právo dovoluje vydat nebo předat jednoho ze svých občanů pouze pod podmínkou, že tato osoba bude navrácena této smluvní straně, aby tam vykonala trest uložený v řízení před soudem, nebo v řízení, kvůli kterému bylo žádáno o vydání nebo předání této osoby, a tato smluvní strana a smluvní strana žádající o vydání dané osoby souhlasí s touto možností a dalšími podmínkami, které mohou považovat za přiměřené, takovéto podmíněné vydání nebo předání bude postačovat ke splnění závazku uvedeného v odstavci 11 tohoto článku.
13. Jestliže je vydání pachatele, vyžadované za účelem výkonu rozsudku odmítnuto z důvodu, že pachatel je občanem dožádané smluvní strany, posoudí dožádaná smluvní strana, pokud to její vnitrostátní právo dovoluje, a v souladu se svými předpisy, na žádost dožadující smluvní strany otázku výkonu rozsudku nebo zbývající části rozsudku, který byl vynesen v souladu s vnitrostátním právem dožadující smluvní strany.
14. Každému, proti němuž je vedeno řízení v souvislosti s kterýmkoliv z trestných činů, na něž se vztahuje tento článek, bude zaručeno spravedlivé zacházení ve všech stadiích řízení, včetně všech práv a záruk poskytovaných vnitrostátním právem smluvní strany, na jejímž území se tato osoba nachází.
15. Žádné ustanovení v této Úmluvě nebude chápáno tak, že se ukládá povinnost provést vydání pachatele, jestliže dožádaná smluvní strana bude mít podstatné důvody domnívat se, že žádost byla podána za účelem stíhat nebo potrestat danou osobu z důvodů jejího pohlaví, rasy, náboženského přesvědčení, národnosti, etnického původu nebo politických názorů, nebo že by vyhovění žádosti nepříznivě ovlivnilo postavení této osoby pro kterýkoliv z těchto důvodů.
16. Smluvní strany nesmějí odmítnout žádost o vydání pouze z toho důvodu, že trestný čin považují rovněž za čin zahrnující fiskální otázky.
17. Před odmítnutím vydání pachatele dožádaná smluvní strana bude tam, kde je to vhodné, konzultovat dožadující smluvní stranu, aby mu poskytla dostatečnou příležitost předložit její stanoviska a poskytnout informace vztahující se k tvrzením uvedeným v její žádosti.
18. Smluvní strany budou usilovat o sjednání dvoustranných a mnohostranných smluv nebo ujednání, s cílem provést nebo zvýšit účinnost vydávání pachatelů.
Článek 45
Předávání odsouzených osob
Smluvní strany mohou zvážit uzavření dvoustranných nebo mnohostranných dohod nebo ujednání o předávání osob odsouzených k trestu odnětí svobody nebo jiným formám zbavení osobní svobody za trestné činy na svá území, za trestné činy stanovené v souladu s touto Úmluvou, aby tam mohly dovršit výkon svých trestů.
Článek 46
Vzájemná právní pomoc
1. Smluvní strany si budou poskytovat co nejširší vzájemnou právní pomoc při vyšetřování, trestním stíhání a soudním řízení ve vztahu k trestným činům zahrnutým touto Úmluvou.
2. Vzájemná právní pomoc bude poskytnuta v nejširší možné míře podle příslušných zákonů, smluv, dohod a ujednání dožádané smluvní strany, při vyšetřování, trestním stíhání a soudním řízení ve vztahu k trestným činům, za něž může být právnická osoba v dožadující smluvní straně odpovědná v souladu s článkem 26 této Úmluvy.
3. Vzájemná právní pomoc, jež má být poskytnuta v souladu s tímto článkem, může být požadována za těmito účely:
(a) získávání důkazů nebo svědeckých výpovědí osob;
(b) doručování soudních písemností;
(c) provádění prohlídek a zajištění, a zabavení;
(d) prohledání objektů a míst;
(e) poskytnutí informací, důkazů a znaleckých posudků;
(f) poskytnutí originálů nebo ověřených kopií příslušných dokumentů a záznamů včetně záznamů vládních, bankovních, finančních, podnikových nebo obchodních;
(g) zjištění nebo vyhledávání výnosů z trestné činnosti, majetku, prostředků nebo jiných věcí pro účely dokazování;
(h) zprostředkování dobrovolného dostavení se osob do dožadující smluvní strany;
(i) jakýkoliv jiný druh pomoci, která není v rozporu s vnitrostátním právem dožádané smluvní strany;
(j) zjištění, zmrazení a vyhledávání výnosů z trestné činnosti v souladu s ustanoveními kapitoly V této Úmluvy;
(k) navrácení aktiv, v souladu s ustanoveními kapitoly V této Úmluvy.
4. Aniž tím bude dotčeno vnitrostátní právo, příslušné orgány smluvní strany mohou bez předchozí žádosti předávat příslušnému orgánu v jiné smluvní straně informace, vztahující se k trestním věcem, pokud jsou přesvědčeny, že takové informace by mohly tomuto orgánu napomoci při provádění nebo úspěšném skončení vyšetřování a trestního řízení, nebo by mohly vést k žádosti formulované touto jinou smluvní stranou v souladu s touto Úmluvou.
5. Předávání informací podle odstavce 4 tohoto článku nebude na úkor vyšetřování a trestního řízení ve smluvní straně, jejíž příslušné úřady informace poskytují. Příslušné úřady, které obdrží informace, vyhoví žádosti, aby poskytnuté informace zůstaly důvěrné, třeba i jen dočasně, nebo vyhoví požadovaným omezením pro jejich použití. Přijímající smluvní straně však nic nebrání v tom, aby v řízení, které tato smluvní strana vede, zveřejnila informace, které prokazují nevinu obviněného. V takovém případě přijímající smluvní strana vyrozumí před zveřejněním informací předávající smluvní stranu, a, jestliže o to bude požádána, poradí se s předávající smluvní stranou. Pokud ve výjimečném případě předběžné vyrozumění nebude možné, přijímající smluvní strana bude bez prodlení informovat předávající smluvní stranu o zveřejnění těchto informací.
6. Ustanovení tohoto článku nemají vliv na závazky vyplývající z jakékoliv jiné dvoustranné či mnohostranné smlouvy, která upravuje nebo bude upravovat, zcela nebo částečně, vzájemnou právní pomoc.
7. Odstavce 9 až 29 tohoto článku se použijí na žádosti podané na základě tohoto článku, pokud příslušné smluvní strany nejsou vázány jinou smlouvou o vzájemné právní pomoci. Pokud tyto smluvní strany jsou vázány takovou smlouvou, použijí se příslušná ustanovení této smlouvy, pokud se smluvní strany nedohodnou, že budou místo nich používat odstavce 9 až 29 tohoto článku. Smluvní strany se naléhavě vyzývají, aby tyto odstavce v případě, že usnadňují spolupráci, používaly.
8. Smluvní strany neodmítnou poskytnutí vzájemné právní pomoci v souladu s tímto článkem z důvodů dodržování bankovního tajemství.
9. (a) dožádaná smluvní strana bude v odpovědi na žádost o pomoc podle tohoto článku brát při neexistenci oboustranné trestnosti činu v úvahu účel této Úmluvy, popsaný v článku 1;
(b) smluvní strany mohou odmítnout poskytnutí právní pomoci v souladu s tímto článkem s odvoláním na neexistenci oboustranné trestnosti činu. Dožádaný stát však v případě, že je to v souladu se základními koncepty jeho právního systému, poskytne pomoc, jež nebude zahrnovat donucovací opatření. Takovou pomoc lze odmítnout tehdy, jestliže žádosti zahrnují záležitosti bagatelní povahy nebo záležitosti, kde je dožadovaná spolupráce nebo pomoc dosažitelná podle jiných ustanovení této Úmluvy;
(c) každá smluvní strana může zvážit přijetí takových opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby v případě neexistence oboustranné trestnosti činu mohl v souladů s tímto článkem poskytnout pomoc širšího rozsahu.
10. Osoba nacházející se ve vazbě nebo ve výkonu trestu odnětí svobody na území jedné smluvní strany, jejíž přítomnost na území jiné smluvní strany je požadována pro účely provedení identifikace, poskytnutí svědectví nebo z důvodu poskytnutí jiné pomoci při získávání důkazů pro účely vyšetřování, trestního stíhání nebo soudního řízení v souvislosti s trestnými činy, stanovenými touto Úmluvou, může být předána, pokud budou splněny následující podmínky:
(a) dotyčná osoba dobrovolně dá svůj informovaný souhlas;
(b) příslušné orgány obou smluvních stran se dohodnou na základě takových podmínek, jaké tyto smluvní strany mohou pokládat za přiměřené.
11. Pro účely odstavce 10 tohoto článku:
(a) smluvní strana, do něhož byla osoba předána, bude mít právo a povinnost držet předanou osobu ve vazbě, pokud smluvní strana, ze které byla osoba předána, nebude požadovat jinak nebo nepovolí něco jiného;
(b) smluvní strana, do níž byla osoba předána, neprodleně splní svou povinnost navrátit tuto osobu do vazby nebo výkonu trestu ve smluvní straně, z níž byla tato osoba předána, v souladu s dohodou příslušných orgánů obou smluvních stran předcházející předání, nebo jejich jinou dohodou;
(c) smluvní strana, do níž byla osoba předána, nebude požadovat od smluvní strany, ze které byla osoba předána, aby zahájil řízení o vydání této osoby;
(d) doba strávená ve vazbě ve smluvní straně, ze které byla osoba předána, bude předávané osobě započtena do trestu, který vykonává ve státě, do něhož byla předána.
12. Pokud smluvní strana, z níž má být osoba předána podle odstavců 10 a 11 tohoto článku, nevysloví s následujícím svůj souhlas, nebude tato osoba, ať je její občanství jakékoli, trestně stíhána, zadržena, potrestána nebo jinak omezena na osobní svobodě na území státu, kam byla předána, v souvislosti s činy, opomenutími nebo rozsudky vynesenými předtím, než opustila území státu, ze kterého byla předána.
13. Každá smluvní strana určí ústřední orgán, který bude povinen a zplnomocněn přijímat žádosti o poskytnutí právní pomoci a buď je vyřídit, nebo je předat k vyřízení příslušným orgánům. Pokud smluvní strana má zvláštní oblast nebo území se samostatným systémem právní pomoci, může určit jiný ústřední orgán, který bude plnit stejnou funkci pro tuto oblast nebo území. Ústřední orgány zajistí urychlené a řádné vyřízení nebo postoupení žádostí, které obdržely. Pokud ústřední orgán postoupí žádost k vyřízení příslušnému orgánu, bude tento orgán vyzývat, aby žádost urychleně a řádným způsobem vyřídil. Generální tajemník Organizace spojených národů bude o ústředním orgánu určeném pro tento účel informován vždy každou smluvní stranou u příležitosti uložení ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo schválení této Úmluvy, nebo listiny o přistoupení k ní. Žádosti o vzájemnou právní pomoc a veškerá sdělení, která se k nim budou vztahovat, budou předávána ústředním orgánům, které smluvní strany, určily. Tímto požadavkem nebude dotčeno právo smluvní strany, požadovat, aby mu takové žádosti a sdělení byly adresovány diplomatickou cestou, a v naléhavých případech, jestliže se na tom smluvní strany dohodnou, a bude-li to možné, prostřednictvím Mezinárodní organizace kriminální policie.
14. Žádosti budou podávány písemně, nebo případně pomocí jakéhokoliv prostředku schopného vytvořit písemný záznam, v jazyce přijatelném pro dožádanou smluvní stranu, za podmínek umožňujících této smluvní straně ověřit jeho pravost. Každá smluvní strana při uložení ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo schválení této Úmluvy, nebo listiny o přistoupení k ní, bude informovat generálního tajemníka Organizace spojených národů, který jazyk nebo jazyky jsou pro něj přijatelné. V naléhavých případech a v případě dohody mezi státy, smluvními stranami, mohou být žádosti předkládány ústně, avšak obratem musejí být potvrzeny písemně.
15. Žádost o vzájemnou právní pomoc musí obsahovat:
(a) informace o orgánu, který žádost podává;
(b) předmět a povahu vyšetřování, trestního stíhání nebo soudního řízení, k nimž se žádost vztahuje, jakož i název a funkce orgánu, který takové vyšetřování, trestní stíhání nebo soudní řízení provádí;
(c) přehled důležitých skutečností, s výjimkou případů žádostí o doručení soudních písemností;
(d) popis požadované pomoci a podrobné informace o jakémkoli konkrétním postupu, jehož dodržení si dožadující smluvní strana přeje;
(e) dle možnosti údaje o osobě, místě pobytu a občanství jakékoli příslušné osoby; a
(f) účel, pro který se důkazy, informace nebo přijetí opatření požadují.
16. Dožádaná smluvní strana si může vyžádat doplňující informace, pokud se to jeví jako nezbytné pro vyřízení žádosti v souladu s jeho vnitrostátním právem, nebo pokud tím lze usnadnit vyřízení žádosti.
17. Žádost bude vyřízena v souladu s vnitrostátním právem dožádané smluvní strany a v rozsahu neodporujícím vnitrostátnímu právu dožádané smluvní strany a dle možnosti v souladu s procedurálními požadavky uvedenými v žádosti.
18. Nachází-li se osoba na území smluvní strany a má být vyslechnuta jako svědek nebo znalec justičními orgány jiné smluvní strany, první smluvní strana může na žádost strany druhé povolit, podle možností a v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva, aby se výslech konal prostřednictvím videokonference, jestliže nebude možné nebo žádoucí, aby se dotčená osoba dostavila osobně na území dožadující smluvní strany. Smluvní strany se mohou dohodnout, že výslech bude proveden justičním orgánem dožadující smluvní strany a za přítomnosti justičního orgánu dožádané smluvní strany.
19. Dožadující smluvní strana nepředá ani nepoužije bez předchozího souhlasu dožádané smluvní strany informace nebo důkazy poskytnuté dožádanou smluvní stranou pro účely jiného vyšetřování, trestního stíhání nebo soudního jednání než toho, které je uvedeno v žádosti. Ustanovení tohoto odstavce však dožadující smluvní straně nebrání v tom, aby v řízení, které tento stát vede, zveřejnila informace prokazující nevinu obviněného. V takovém případě dožadující smluvní strana vyrozumí před zveřejněním informací nebo důkazů dožádanou smluvní stranu, a, pokud o to bude požádána, bude věc konzultovat s dožádanou smluvní stranou. Pokud ve výjimečném případě předchozí vyrozumění nebude možné, dožadující smluvní strana bude neprodleně informovat dožádanou smluvní stranu, o zveřejnění.
20. Dožadující smluvní strana, může požadovat, aby dožádaná smluvní strana utajil podstatu žádosti a zveřejnil ji pouze v rozsahu nutném pro vyřízení žádosti. Jestliže dožádaná smluvní strana nemůže vyhovět požadavku ohledně utajení, bude bezodkladně informovat dožadující smluvní stranu.
21. Vzájemná právní pomoc může být odmítnuta:
(a) jestliže žádost neodpovídá ustanovením tohoto článku;
(b) jestliže se dožádaná smluvní strana domnívá, že vyřízení žádosti může poškodit její svrchovanost, bezpečnost, veřejný pořádek nebo jiné podstatné zájmy;
(c) jestliže vnitrostátní právo neumožňuje orgánům dožádané smluvní strany vyhovět žádosti týkající se podobného trestného činu, pokud by tento trestný čin byl předmětem vyšetřování, trestního stíhání nebo soudního jednání v souladu s jejich vlastní soudní pravomocí;
(d) jestliže žádost odporuje ustanovením právního řádu dožádané smluvní strany, která se týkají vyřizování žádostí o poskytnutí právní pomoci.
22. Smluvní strany, nesmí odmítnout žádost o vzájemnou právní pomoc pouze z toho důvodu, že považují trestný čin za čin zahrnující fiskální otázky.
23. Každé odmítnutí vzájemné právní pomoci musí být zdůvodněno.
24. Dožádaná smluvní strana vyřídí žádost o vzájemnou právní pomoc co nejdříve a přihlédne v co největší míře k jakýmkoliv stanoveným lhůtám navrženým a nejlépe přímo v žádosti zdůvodněným dožadující smluvní stranou. Dožadující smluvní strana může podat přiměřené žádosti o poskytnutí informací o stavu a postupu realizace opatření, přijatých dožadovanou smluvní stranou k vyřízení jeho žádosti. Dožádaná smluvní strana bude reagovat na přiměřené žádosti dožadující smluvní strany, týkající se stavu a průběhu vyřizování žádosti. Dožadující smluvní strana bude urychleně informovat dožádanou smluvní stranu v případě, že požadovanou pomoc již nebude potřebovat.
25. Poskytnutí vzájemné právní pomoci může dožádaná smluvní strana odložit z toho důvodu, že by narušovalo právě probíhající vyšetřování, trestní stíhání nebo soudní řízení.
26. Před odmítnutím žádosti v souladu s odstavcem 21 tohoto článku nebo odložením jejího vyřízení v souladu s odstavcem 25 tohoto článku bude dožádaná smluvní strana věc konzultovat s dožadující smluvní stranou, aby zvážil, zda právní pomoc může být poskytnuta za podmínek, které dožádaná smluvní strana považuje za potřebné. Pokud dožadující smluvní strana akceptuje pomoc za těchto podmínek, podřídí se stanoveným podmínkám.
27. Aniž tím bude dotčena možnost uplatnit odstavec 12 tohoto článku, svědek, znalec nebo jiná osoba, která na žádost dožadující smluvní strany souhlasí s poskytnutím svědecké výpovědi během projednání, nebo pomoci při vyšetřování, trestním stíhání nebo soudním jednání na území dožadující smluvní strany, nebude tato osoba trestně stíhána, zadržena, potrestána nebo jinak omezena na osobní svobodě na území tohoto státu v souvislosti s činy, opomenutími nebo rozsudky vynesenými před tím, než opustila území dožádané smluvní strany. Platnost záruky osobní bezpečnosti končí, jestliže svědek, znalec nebo jiná osoba měl v průběhu následujících 15 dnů, případně v průběhu jakéhokoliv období dohodnutého mezi smluvními stranami, počínaje datem, kdy byl oficiálně vyrozuměn o tom, že jeho přítomnost již není pro justiční orgány nutná, možnost opustit toto území, avšak dobrovolně zůstal na území dožadující smluvní strany, nebo poté, kdy je opustil, se vrátil o své vlastní vůli zpět.
28. Běžné výdaje spojené s vyřízením žádosti hradí dožádaná smluvní strana, pokud nebylo mezi smluvními stranami dohodnuto jinak. Jestliže vyřizování žádosti vyžaduje nebo si vyžádá podstatné výdaje, případně výdaje mimořádného charakteru, projednají smluvní strany stanovení lhůt a podmínek pro vyhovění žádosti, jakož i způsob krytí těchto výdajů.
29. Dožádaná smluvní strana:
(a) poskytne dožadující smluvní straně kopie vládních záznamů, dokumentů nebo informací, jež má k dispozici, a které jsou podle jeho vnitrostátního práva přístupné veřejnosti;
(b) může, podle svého uvážení, poskytnout dožadující smluvní straně plně, částečně nebo za takových podmínek, které uzná za vhodné, kopie jakýchkoliv vládních záznamů, dokumentů nebo informací, jež má k dispozici, a které podle jeho vnitrostátního práva nejsou přístupné veřejnosti.
30. Smluvní strany posoudí dle potřeby možnost uzavření dvoustranných nebo mnohostranných smluv, nebo ujednání, které by odpovídaly účelům tohoto článku, prohloubily jeho ustanovení a zajistily jeho provádění v praxi.
Článek 47
Předání trestního řízení
Smluvní strany zváží možnost vzájemně si předávat trestní řízení vedená pro trestný čin stanovený v souladu s touto Úmluvou, v případech, kdy se předpokládá, že předání je v zájmu řádného výkonu spravedlnosti, zejména v případě, kdy je dána příslušnost několika soudů, za účelem soustředění trestního stíhání.
Článek 48
Spolupráce při prosazování práva
1. Smluvní strany spolu budou vzájemně úzce spolupracovat v souladu se svými příslušnými vnitrostátními právními a správními systémy s cílem zvýšit účinnost prosazování práva za účelem boje proti trestným činům upraveným touto Úmluvou. Každá smluvní strana pak zejména přijme účinná opatření s cílem:
(a) zlepšit a tam, kde to bude nutné, vytvořit komunikační cesty mezi svými příslušnými orgány, útvary a službami za účelem usnadnění bezpečné a rychlé výměny informací v souvislosti se všemi aspekty trestných činů upravených touto Úmluvou, a to včetně napojení na jinou trestnou činnost, budou-li to zainteresované smluvní strany považovat za vhodné;
(b) spolupracovat s jinými smluvními stranami na provádění šetření trestných činů upravených touto Úmluvou, pokud jde o:
(i) totožnost, místo pobytu a činnosti osob podezřelých z účasti na takovýchto trestných činech nebo místo, kde se nacházejí další zúčastněné osoby;
(ii) pohyb výnosů z trestné činnosti nebo majetku odvozeného ze spáchání takovýchto trestných činů;
(iii) pohyb majetku, zařízení nebo jiných prostředků použitých nebo zamýšlených k použití při páchání takovýchto trestných činů;
(c) tam, kde je to vhodné, poskytovat nezbytné věci nebo množství látek pro účely analýzy nebo vyšetřování;
(d) tam, kde je to vhodné, vyměňovat informace s jinými smluvními stranami, týkající se specifických prostředků a metod používaných ke spáchání trestných činů upravených touto Úmluvou, včetně využití falešné totožnosti, padělaných, změněných nebo falešných dokumentů a jiných prostředků k utajení činnosti;
(e) usnadňovat účinnou koordinaci mezi svými příslušnými orgány, útvary a službami a podporovat výměnu zaměstnanců a jiných znalců, včetně ustanovení styčných důstojníků na základě dvoustranných dohod nebo ujednání mezi dotčenými smluvními stranami;
(f) vyměňovat si informace a koordinovat správní a jiná opatření přiměřeně přijatá za účelem včasného odhalení trestných činů upravených touto Úmluvou.
2. Za účelem provádění této Úmluvy zváží smluvní strany uzavření dvoustranných nebo mnohostranných dohod nebo ujednání o přímé spolupráci mezi orgány činnými v trestním řízení a tam, kde takové dohody nebo ujednání již existují, zváží jejich doplnění. Při neexistenci takovýchto dohod nebo ujednání mezi dotčenými smluvními stranami, mohou smluvní strany považovat tuto Úmluvu za základ pro vzájemnou spolupráci v oblasti trestního řízení v souvislosti s trestnými činy upravenými touto Úmluvou. Smluvní strany ve vhodných případech v plné míře využijí dohod nebo ujednání, včetně dohod v rámci mezinárodních nebo regionálních organizacích, s cílem zlepšit spolupráci mezi orgány činnými v trestním řízení.
3. Smluvní strany budou maximálně spolupracovat a v rámci svých možností reagovat na trestné činy upravené touto Úmluvou, spáchané s použitím moderní technologie.
Článek 49
Společné vyšetřování
Smluvní strany zváží uzavření dvoustranných nebo mnohostranných dohod nebo ujednání, s jejichž pomocí mohou příslušné orgány vytvořit společné vyšetřovací skupiny spolupracující na vyšetřování, trestním stíhání nebo soudním řízení v jednom nebo více státech. Pokud takové dohody nebo ujednání neexistují, lze společná vyšetřování vést na základě dohod uzavíraných případ od případu. Zúčastněné smluvní strany zajistí dodržování svrchovanosti smluvní strany, na jejímž území takové vyšetřování probíhá.
Článek 50
Zvláštní metody vyšetřování
1. V zájmu účinného potírání korupce, každá smluvní strana přijme v rozsahu umožňovaném základními zásadami svého vnitrostátního právního systému a v souladu s podmínkami stanovenými svým vnitrostátním právem taková nezbytná opatření, v rámci svých možností, aby její příslušné orgány mohly přiměřeně využít sledovaných zásilek, a v případech, které bude považovat za vhodné, využít jiných zvláštních vyšetřovacích metod, jako jsou elektronické nebo jiné formy sledování a skrytého vyšetřování v rámci svého území, a zajistit, aby důkazy, získané prostřednictvím uvedených vyšetřovacích metod, byly u soudů přípustné.
2. Za účelem vyšetření trestných činů, jichž se týká tato Úmluva, jsou smluvní strany vybízeny k tomu, aby uzavřely, bude-li to nutné, příslušné dvoustranné nebo mnohostranné dohody nebo ujednání o využití takovýchto zvláštních vyšetřovacích metod v rámci spolupráce na mezinárodní úrovni. Takové dohody nebo ujednání musí být uzavřeny a uplatňovány v plném souladu se zásadami svrchované rovnosti států a prováděny striktně v souladu s podmínkami těchto dohod nebo ujednání.
3. Při neexistenci dohod nebo ujednání uvedených v odstavci 2 tohoto článku budou rozhodnutí o využití takovýchto zvláštních vyšetřovacích metod na mezinárodní úrovni přijímána případ od případu a mohou, bude-li to nutné, zohledňovat finanční dohody a ujednání, pokud jde o výkon soudní pravomoci ze strany zainteresovaných smluvních stran.
4. Rozhodnutí o využití sledovaných zásilek na mezinárodní úrovni mohou, se souhlasem dotčených smluvních stran zahrnovat metody typu zadržení zboží a svolení, aby zboží pokračovalo dále neporušené nebo aby bylo odstraněno, případně úplně nebo částečně zaměněno.
Kapitola V
Navrácení majetku
Článek 51
Všeobecná ustanovení
Základní zásadou této Úmluvy je navrácení majetku podle této kapitoly, a smluvní strany si proto v tomto ohledu budou v nejširším možném rozsahu poskytovat pomoc a spolupráci.
Článek 52
Předcházení převodům výnosů z trestné činnosti a jejich odhalování
1. Aniž by byl dotčen článek 14 této Úmluvy, každá smluvní strana přijme v souladu se svým vnitrostátním právem taková opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby si finanční instituce v rámci své pravomoci ověřovaly totožnost zákazníků, podnikaly přiměřené kroky k určení totožnosti skutečných majitelů finančních prostředků uložených na účtech vysoké hodnoty, a prováděly zvýšený dohled nad účty, o něž žádají nebo které vedou osoby, které jsou nebo byly pověřeny významnými veřejnými funkcemi, a jejich rodinní příslušníci a blízcí spolupracovníci, nebo které jsou vedeny jejich jménem. Takový zvýšený dohled bude přiměřeně probíhat tak, aby se jím odhalily podezřelé transakce za účelem jejich oznamování příslušných orgánům, a neměl by být vykládán tak, že má finanční instituce odrazovat od obchodování s kterýmkoli legitimním zákazníkem, anebo jim takové obchodování zakazovat.
2. V zájmu usnadnění realizace opatření stanovených v odstavci 1 tohoto článku, každá smluvní strana v souladu se svým vnitrostátním právem a podnícena iniciativami regionálních, meziregionálních a multilaterálních organizací proti praní špinavých peněz bude:
(a) vydávat zprávy a doporučení ohledně typů fyzických nebo právnických osob, u nichž lze očekávat, že finanční instituce budou v rámci své pravomoci provádět zvýšený dohled nad jejich účty, a dále ohledně typů účtů a transakcí, jimž by se měla věnovat zvláštní pozornost, a přiměřených opatření ve vztahu k takovým účtům, týkajících se jejich zřizování, vedení a evidence; a
(b) tam, kde je to vhodné, na žádost jiné smluvní strany nebo z její vlastní iniciativy informovat finanční instituce v rámci jejich pravomoci o totožnosti určitých fyzických nebo právnických osob, u jejichž účtů by takové instituce měly provádět zvýšený dohled, kromě zvýšeného dohledu nad těmi účty, které finanční instituce mohou identifikovat jiným způsobem.
3. V kontextu odstavce 2 (a) tohoto článku, každá smluvní strana bude zavádět opatření, jimiž zajistí, aby její finanční instituce vedly po přiměřenou dobu odpovídající záznamy o účtech a transakcích, na nichž se podílejí osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku, jež by měly minimálně obsahovat informace o totožnosti zákazníka a pokud je to možné, i nominálního vlastníka.
4. Za účelem prevence a odhalování převodů výnosů z trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou bude každá smluvní strana zavádět přiměřená a účinná opatření k tomu, aby za pomoci svých regulačních orgánů a orgánů dohledu předešel zřizování bank, jež nemají fyzickou existenci a nejsou přičleněny k regulované finanční skupině. Smluvní strany mohou kromě toho zvážit přijetí požadavku, aby jejich finanční instituce odmítaly vstupovat do korespondenčních bankovních vztahů s takovými institucemi nebo v nich pokračovat, a bránily se navazování vztahů se zahraničními finančními institucemi, které umožňují, aby jejich účtů využívaly banky, které nemají žádnou fyzickou existenci, a které nejsou přičleněny k regulované finanční skupině.
5. Každá smluvní strana v souladu se svým vnitrostátním právem zváží zavedení účinných systémů zveřejňování majetkových přiznání příslušných veřejných činitelů, a stanoví přiměřené sankce za jejich nedodržení. Každá smluvní strana rovněž zváží přijetí takových opatření, která jsou nezbytná k tomu, aby jeho příslušné orgány mohly tyto informace sdílet s příslušnými orgány v ostatních smluvních stranách v těch případech, kdy je nezbytné vyšetřovat, vymáhat a navracet výnosy z trestných činů, stanovených v souladu s touto Úmluvou.
6. Každá smluvní strana v souladu se svým vnitrostátním právem zváží přijetí takových nezbytných opatření, aby odpovídající veřejní činitelé, kteří mají podíl nebo podpisové právo nebo jiné zmocnění ve vztahu k finančnímu účtu v cizí zemi plnili požadavek oznamování tohoto vztahu příslušným orgánům a vedli si odpovídající záznamy týkající se takových účtů. Taková opatření stanoví rovněž odpovídající sankce za neplnění.
Článek 53
Opatření k přímému navracení majetku
Každá smluvní strana v souladu se svým vnitrostátním právem:
(a) přijme taková nezbytná opatření, která jiné smluvní straně dovolí zahájit občanskoprávní řízení u jejích soudů ke zjištění právního nároku k majetku nebo vlastnictví takového majetku, získaného spácháním trestného činu stanoveného v souladu s touto Úmluvou;
(b) přijme taková nezbytná opatření, která jejím soudům dovolí uložit pachatelům trestných činů, stanovených v souladu s touto Úmluvou, zaplatit náhradu nebo odškodnění jiné smluvní straně, která byla takovými trestnými činy poškozena; a
(c) přijme taková nezbytná opatření, která jejím soudům nebo příslušným orgánům při rozhodování o konfiskaci dovolí uznat pohledávku jiné smluvní strany jako legitimního vlastníka majetku, nabytého spácháním trestného činu stanoveného v souladu s touto Úmluvou.
Článek 54
Mechanismy k navracení majetku cestou mezinárodní spolupráce za účelem konfiskace
1. Každá smluvní strana za účelem poskytnutí vzájemné právní pomoci podle článku 55 této Úmluvy s ohledem na majetek získaný spácháním trestného činu stanoveného v souladu s touto Úmluvou nebo zahrnutý do spáchání takového činu, v souladu se svým vnitrostátním právem:
(a) přijme taková nezbytná opatření, která jejím příslušným orgánům umožní vykonat rozhodnutí o konfiskaci, vydané soudem jiné smluvní strany;
(b) přijme taková nezbytná opatření, která jejím příslušným orgánům v případě, že mají soudní pravomoc, umožní nařídit konfiskaci takového majetku cizího původu na základě odsouzení za trestný čin praní špinavých peněz nebo jiný trestný čin, jak je to v rámci jeho soudní pravomoci možné, anebo cestou jiných procedur povolených podle jeho vnitrostátního práva; a
(c) zváží přijetí takových nezbytných opatření, která umožní konfiskaci takového majetku bez odsouzení v trestním řízení v případech, kdy pachatele nelze trestně stíhat z důvodu jeho smrti, útěku nebo nepřítomnosti anebo v ostatních přiměřených případech.
2. Každá smluvní strana za účelem poskytnutí vzájemné právní pomoci na žádost podanou podle odstavce 2 článku 55 této Úmluvy, v souladu se svým vnitrostátním právem:
(a) přijme taková nezbytná opatření, která jejím příslušným orgánům umožní zmrazit nebo zajistit majetek na základě rozhodnutí o zmrazení nebo zajistit, vydaného soudem nebo příslušným orgánem dožadující smluvní strany, dávajícího dožádané smluvní straně přiměřený podklad k přesvědčení, že existují dostatečné důvody k přijetí takových kroků, a že majetek bude případně předmětem rozhodnutí o konfiskaci pro účely odstavce 1 (a) tohoto článku;
(b) přijme taková nezbytná opatření, která jejím příslušným orgánům umožní zmrazit nebo zajistit majetek na základě žádosti, která dává dožádané smluvní straně přiměřený podklad k přesvědčení, že existují dostatečné důvody k přijetí takových kroků, a že majetek bude případně předmětem rozhodnutí o konfiskaci pro účely odstavce 1 (a) tohoto článku; a
(c) zváží přijetí dodatečných opatření, jež jejím příslušným orgánům umožní uchovat majetek ke konfiskaci, například na základě cizího zatykače nebo obžaloby z trestného činu, týkajících se nabytí takového majetku.
Článek 55
Mezinárodní spolupráce za účelem konfiskace
1. Smluvní strana, která obdržela od jiné smluvní strany, pod jehož soudní pravomoc spadá trestný čin stanovený v souladu s touto Úmluvou, žádost o konfiskaci výnosů z trestné činnosti, majetku, zařízení nebo jiných prostředků uvedených v článku 31 odstavec 1 této Úmluvy, které se nacházejí na jejím území, v co největším rozsahu umožněném jeho vnitrostátním právním systémem:
(a) předloží žádost svým příslušným orgánům s cílem dosáhnout vydání rozhodnutí o konfiskaci; pokud takové rozhodnutí bude vydáno, vykoná ho; nebo
(b) předloží svým příslušným orgánům rozhodnutí o konfiskaci vydané soudem na území dožadující smluvní strany v souladu s článkem 31 odstavec 1 a 54, odstavec 1 (a) této Úmluvy, aby bylo vykonáno v požadovaném rozsahu, pokud se vztahuje k výnosům z trestné činnosti, majetku, vybavení nebo jiným prostředkům, uvedeným v článku 31 odstavec 1, které se nacházejí se na území dožádané smluvní strany.
2. V návaznosti na žádost smluvní strany, pod jejíž soudní pravomoc spadá trestný čin, na nějž se vztahuje tato Úmluva, dožádaná smluvní strana přijme opatření s cílem zjistit, vyhledat a zajistit nebo zabavit výnosy z trestné činnosti, majetek, zařízení nebo jiné prostředky uvedené v článku 31 odstavec 1 této Úmluvy pro účely případné konfiskace, o které rozhodne buď dožadující smluvní strana, nebo dožádaná smluvní strana na základě žádosti podle odstavce 1 tohoto článku.
3. Ustanovení článku 46 této Úmluvy se vztahují přiměřeně rovněž na tento článek. Kromě informací podrobně uvedených v článku 46 odstavci 15 budou žádosti podané v souladu s tímto článkem obsahovat:
(a) v případě žádosti dle odstavce 1 a) tohoto článku, popis majetku, který má být zkonfiskován, pokud možno i včetně umístění, a tam, kde je to relevantní, rovněž odhadovanou hodnotu majetku a přehled skutečností, z nichž vychází dožadující smluvní strana, které postačují k tomu, aby dožadující smluvní strana mohla usilovat o vydání rozhodnutí podle svého vnitrostátního práva;
(b) v případě žádosti dle odstavce 1 (b) tohoto článku, úředně ověřenou kopii rozhodnutí o konfiskaci, na němž je žádost založena, vydaného dožadující smluvní stranou a popis skutečností a informace o tom, v jakém rozsahu je výkon rozhodnutí požadován a popis upřesňující opatření přijatá dožadující smluvní stranou k zajištění odpovídajícího oznámení třetím stranám jednajícím v dobré víře, a k zabezpečení řádného procesu, a prohlášení, že rozhodnutí o konfiskaci je konečné;
(c) v případě žádosti dle odstavce 2 tohoto článku, popis skutečností, z nichž vychází dožadující smluvní strana a popis požadovaného jednání a v případě její dosažitelnosti, úředně ověřenou kopii rozhodnutí, na němž se žádost zakládá.
4. Rozhodnutí nebo jednání upravená v odstavcích 1 a 2 tohoto článku dožádaná smluvní strana učiní způsobem upraveným v jejím vnitrostátním právu a jejích procesních předpisech nebo v jakékoliv dvoustranné nebo mnohostranné smlouvě, dohodě nebo ujednání, jimiž může být vázána ve vztahu k dožadující smluvní straně.
5. Každá smluvní strana poskytne kopie svých právních předpisů, které provádějí tento článek, a všech následných změn těchto právních předpisů nebo informace o jejich obsahu generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů.
6. Jestliže se smluvní strana rozhodne vázat přijetí opatření uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku na podmínku existence příslušné smlouvy, taková smluvní strana bude pokládat tuto Úmluvu za nezbytný a postačující smluvní základ.
7. Spolupráce dle tohoto článku může být rovněž odepřena, nebo dočasná opatření zrušena, pokud dožádaná smluvní strana neobdrží včas dostatek důkazů nebo pokud má majetek minimální hodnotu.
8. Ještě před zrušením jakéhokoli dočasného opatření přijatého podle tohoto článku poskytne dožádaná smluvní strana kdykoli to bude možné dožadující smluvní straně příležitost předložit zdůvodnění ve prospěch setrvání daného opatření v platnosti.
9. Ustanovení tohoto článku nebudou vykládána v neprospěch práv třetích stran jednajících v dobré víře.
Článek 56
Zvláštní spolupráce
Aniž by tím bylo dotčeno její vnitrostátní právo, každá smluvní strana se vynasnaží přijmout opatření, která umožní, aniž by tím bylo dotčeno její vlastní vyšetřování, trestní stíhání nebo soudní řízení, podat bez předchozí žádosti informace o výnosech z trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou jiné smluvní straně v případě, že usoudí, že zveřejnění takových informací by mohlo přijímající smluvní straně pomoci zahájit nebo provádět vyšetřování, trestní stíhání nebo soudní řízení, anebo že by mohlo vyústit v žádost této smluvní strany podle této kapitoly Úmluvy.
Článek 57
Navracení majetku a nakládání s ním
1. S majetkem zkonfiskovaným smluvní stranou podle článku 31 nebo 55 této Úmluvy bude tato smluvní strana nakládat v souladu s ustanoveními této Úmluvy a svým vnitrostátním právem, včetně jeho navrácení jeho předchozím legitimním vlastníkům podle odstavce 3 tohoto článku.
2. V reakci na žádost podanou jinou smluvní stranou v souladu s touto Úmluvou a s přihlédnutím k právům třetích stran, jednajících v dobré víře, každá smluvní strana přijme taková nezbytná legislativní a jiná opatření v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva, která jeho příslušným orgánům umožní vrátit zkonfiskovaný majetek.
3. V souladu s články 46 a 55 této Úmluvy a odstavci 1 a 2 tohoto článku dožádaná smluvní strana:
(a) v případě zpronevěry veřejných fondů nebo praní zpronevěřených veřejných peněz, jak je uvedeno v článcích 17 a 23 této Úmluvy, když konfiskace byla provedena v souladu s článkem 55 a na základě konečného rozhodnutí v dožadující smluvní straně, což je podmínka, od níž může dožádaná smluvní strana upustit, vrátí zkonfiskovaný majetek dožadující smluvní straně;
(b) v případě výnosů z jakéhokoli jiného trestného činu upraveného touto Úmluvou, když konfiskace byla provedena v souladu s článkem 55 této Úmluvy a na základě konečného rozhodnutí v dožadující smluvní straně, což je podmínka, od níž může dožádaná smluvní strana upustit, vrátí zkonfiskovaný majetek dožadující smluvní straně, když dožadující smluvní strana přiměřeně prokáže své předchozí vlastnictví takového zkonfiskovaného majetku dožadované smluvní straně, nebo když dožádaná smluvní strana uzná škodu vzniklou dožadující smluvní straně jako důvod k navrácení zkonfiskovaného majetku;
(c) ve všech ostatních případech přednostně zváží navrácení zkonfiskovaného majetku dožadující smluvní straně tak, že vrátí takový majetek jeho původním legitimním vlastníkům nebo odškodní oběti zločinu.
4. Tam, kde je to vhodné a pokud smluvní strany nerozhodnou jinak, dožádaná smluvní strana může provést odpočet přiměřených výloh vzniklých při vyšetřování, trestním stíhání nebo soudním řízení, vedoucích k navrácení zkonfiskovaného majetku nebo k nakládání, s ním podle tohoto článku.
5. Tam, kde je to vhodné, mohou smluvní strany rovněž případ od případu zvlášť zvážit uzavření dohod nebo vzájemně přijatelných ujednání o konečném nakládání se zkonfiskovaným majetkem.
Článek 58
Finanční zpravodajská jednotka
Smluvní strany budou spolu navzájem spolupracovat za účelem prevence a potírání převodu výnosů z trestných činů, stanovených v souladu s touto Úmluvou, a podpory způsobů a prostředků k navrácení takových výnosů, a v tomto směru zváží zřízení finanční zpravodajské jednotky, odpovědné za přijímání, analýzu a předávání zpráv o podezřelých finančních transakcích příslušným orgánům.
Článek 59
Dvoustranné a mnohostranné dohody a ujednání
Smluvní strany zváží uzavření dvoustranných nebo mnohostranných dohod nebo ujednání ke zvýšení účinnosti mezinárodní spolupráce prováděné podle této kapitoly Úmluvy.
Kapitola VI
Technická pomoc a výměna informací
Článek 60
Školení a technická pomoc
1. Každá smluvní strana bude v nezbytném rozsahu iniciovat, vyvíjet či zkvalitňovat konkrétní školicí programy pro své zaměstnance odpovědné za prevenci a potírání korupce. Takové školicí programy by se mohly mezi jiným zaměřit na tyto oblasti:
(a) účinná opatření k prevenci, odhalování, vyšetřování, trestnímu postihu a kontrole korupce, včetně použití metod shromažďování důkazů a šetření;
(b) vytváření kapacit při vytváření a plánování politiky protikorupční strategie;
(c) školení příslušných orgánů v přípravě žádostí o vzájemnou právní pomoc, splňujících požadavky této Úmluvy;
(d) vyhodnocení a posílení institucí, managementu veřejných služeb a managementu veřejných financí, včetně státních dodávek a soukromého sektoru;
(e) prevence a potírání převodu výnosů z trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou a navracení takových výnosů;
(f) odhalování a zmrazení převodu výnosu z trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou;
(g) sledování pohybu výnosů z trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou a metod použitých k převodu, utajení nebo maskování takových výnosů;
(h) vhodné a účinné právní a správní mechanismy a metody k usnadnění navracení výnosů z trestných činů, stanovených v souladu s touto Úmluvou;
(i) metody používané k ochraně obětí a svědků, kteří spolupracují se soudními orgány; a
(j) školení v národních a mezinárodních předpisech a jazykové vzdělávání.
2. Smluvní strany v souladu se svými možnostmi zváží vzájemné poskytování nejširší možné technické pomoci, zejména ve prospěch rozvojových zemí, týkající se odpovídajících plánů a programů boje proti korupci, včetně materiální podpory a školení v oblastech uvedených v odstavci 1 tohoto článku, a školení a pomoci a vzájemné výměny relevantních zkušeností a konkrétních poznatků, jež usnadní mezinárodní spolupráci smluvních stran v oblasti vydávání a vzájemné právní pomoci.
3. Smluvní strany v nezbytné míře zvýší úsilí o maximalizaci operativních a školicích aktivit v mezinárodních a regionálních organizacích a v rámci relevantních dvoustranných a mnohostranných dohod nebo ujednání.
4. Smluvní strany zváží vzájemnou pomoc na požádání při provádění hodnocení, studií a výzkumu, týkajících se typů, příčin, dopadů a nákladů korupce v jejich zemích, za účelem vypracování strategií a akčních plánů k potírání korupce, za účasti příslušných orgánů a společností.
5. Za účelem usnadnění navrácení výnosů z trestných činů stanovených v souladu s touto Úmluvou mohou smluvní strany spolupracovat při vzájemném poskytování informací o jménech znalců, kteří by mohli pomoci k dosažení tohoto cíle.
6. Smluvní strany zváží využití subregionálních, regionálních a mezinárodních konferencí a seminářů k podpoře spolupráce a technické pomoci a k podnícení diskuse o problémech společného zájmu, včetně speciálních problémů a potřeb rozvojových zemí a zemí s transformujícími se ekonomikami.
7. Smluvní strany zváží vytvoření mechanismů na dobrovolné bázi, za účelem finančního přispění k úsilí rozvojových zemí a zemí s trasnformujícími se ekonomikami uplatnit tuto Úmluvu cestou programů a projektů technické pomoci.
8. Každá smluvní strana zváží poukázání dobrovolných příspěvků Úřadu Organizace spojených národů pro drogy a kriminalitu v zájmu podpory programů a projektů v rozvojových zemí prostřednictvím tohoto Úřadu za účelem provádění této Úmluvy.
Článek 61
Shromažďování, výměna a analýza informací o korupci
1. Každá smluvní strana zváží v konzultaci se znalci možnost analýzy trendů v oblasti korupce na svém území, a rovněž možnost analýzy okolností, za nichž se trestné činy korupce páchají.
2. Smluvní strany zváží vypracování statistik, analytických znaleckých posudků, týkajících se korupce a informací, včetně jejich sdílení mezi sebou navzájem a cestou mezinárodních a regionálních organizací, pokud je to možné, za účelem formulace společných definic, standardů a metodologií a rovněž přípravy informací o nejlepších postupech k prevenci a potírání korupce.
3. Každá smluvní strana zváží možnost monitorování svých strategií a aktuálních opatření přijatých k potírání korupce a vyhotovování posudků týkajících se jejich efektivnosti a účinnosti.
Článek 62
Jiná opatření: uplatňování Úmluvy prostřednictvím hospodářského rozvoje a technické pomoci
1. Smluvní strany přijmou opatření vedoucí k optimálnímu uplatňování této Úmluvy v co největším možném rozsahu prostřednictvím mezinárodní spolupráce, přičemž vezmou v úvahu negativní dopady korupce na společnost všeobecně, zejména pak na její dlouhodobě udržitelný rozvoj.
2. Smluvní strany vynaloží konkrétní úsilí v co nevětším možném rozsahu a ve vzájemné koordinaci i v koordinaci s mezinárodními a regionálními organizacemi s cílem:
(a) zlepšit na nejrůznějších úrovních svou spolupráci s rozvojovými zeměmi za účelem posílení schopnosti těchto zemí zajišťovat prevenci a potírání korupce;
(b) zlepšit finanční a hmotnou pomoc s cílem podpořit snahy rozvojových zemí účinně předcházet korupci a bojovat proti ní, a pomáhat jim úspěšně uplatňovat tuto Úmluvu;
(c) poskytovat technickou pomoc rozvojovým zemím a zemím v etapě přechodu na tržní hospodářství a asistovat jim při plnění jejich potřeb tak, aby mohly tuto Úmluvu uplatňovat. Za tím účelem se smluvní strany vynasnaží přispívat přiměřenými a pravidelnými dobrovolnými příspěvky na účet určený zvláště pro tento účel v rámci mechanismu financování Organizace spojených národů. Smluvní strany mohou nadto rovněž zvážit, v souladu se svým vnitrostátním právem a ustanoveními této Úmluvy, možnost přispět na výše uvedený účet určitou procentuální částkou peněz nebo odpovídající částkou z výnosů z trestné činnosti případně majetku zkonfiskovaného v souladu s ustanoveními této Úmluvy;
(d) vybízet a přesvědčovat popřípadě jiné státy a finanční ústavy, aby se k nim připojily v úsilí vymezeném v tomto článku, zejména poskytováním většího objemu školicích programů a moderního zařízení rozvojovým zemím s cílem pomáhat jim při dosažení cílů této Úmluvy.
3. V rozsahu, v jakém to je možné, se tato opatření nedotknou stávajících závazků k zahraniční pomoci ani jiných dohod o finanční spolupráci na dvoustranné, regionální nebo mezinárodní úrovni.
4. Smluvní strany mohou uzavřít dvoustranné nebo mnohostranné dohody nebo ujednání ohledně hmotné a logistické pomoci při zohlednění finančních dohod nutných pro to, aby prostředky mezinárodní spolupráce zakotvené v této Úmluvě byly účinné, a sloužily k prevenci, odhalování a kontrole korupce.
Kapitola VII
Mechanismy provádění Úmluvy
Článek 63
Konference smluvních stran Úmluvy
1. Tímto se zakládá Konference smluvních stran Úmluvy s cílem zlepšit schopnosti a spolupráci smluvních stran při dosahování cílů popsaných v této Úmluvě a podporovat a kontrolovat její provádění.
2. Generální tajemník Organizace spojených národů svolá Konferenci smluvních stran nejpozději jeden rok po nabytí platnosti této Úmluvy. Pravidelná zasedání Konference smluvních stran se budou konat v souladu s jednacím řádem schváleným Konferencí.
3. Konference smluvních stran přijme jednací řád a pravidla upravující činnosti popsané v tomto článku, včetně pravidel týkajících se přijetí a účasti pozorovatelů a hrazení výloh vzniklých při výkonu těchto činností.
4. Konference smluvních stran odsouhlasí činnosti, procedury a metody práce k dosažení cílů popsaných v odstavci 1 tohoto článku, včetně:
(a) usnadňování činností smluvních stran, podle článků 60 a 62 a kapitol II až V této Úmluvy, včetně činností spočívajících ve vybízení k mobilizaci dobrovolných příspěvků;
(b) usnadňování výměny informací mezi smluvními stranami ohledně modelů a trendů v oblasti korupce, úspěšných postupů při její prevenci a potírání a v zájmu navrácení výnosů z trestné činnosti, mezi jiným cestou zveřejňování relevantních informací, jak je uvedeno v tomto článku;
(c) spolupráce s příslušnými mezinárodními a regionálními organizacemi a nevládními organizacemi;
(d) odpovídající využívání relevantních informací generovaných ostatními mezinárodními a regionálními mechanismy pro potírání a prevenci korupce, za účelem zamezení zbytečné duplicity činností;
(e) pravidelné kontroly provádění této Úmluvy smluvními stranami;
(f) vydávání doporučení za účelem zlepšení této Úmluvy a jejího uplatňování.
(g) přihlížení k požadavkům smluvních stran na technickou pomoc se zřetelem k uplatňování této Úmluvy, a podávání doporučení týkajících se jakéhokoli postupu, který by se v tomto ohledu mohl považovat za nezbytný.
5. Pro účely odstavce 4 tohoto článku Konference smluvních stran obdrží nezbytné informace o opatřeních přijatých smluvními stranami při uplatňování této Úmluvy a obtížích, s kterými se při tom tyto strany setkaly, prostřednictvím sdělení, které poskytnou, a prostřednictvím takových dodatečných kontrolních mechanismů, které mohou být Konferencí smluvních stran stanoveny.
6. Každá smluvní strana poskytne Konferenci smluvních stran informace o svých programech, plánech a praxi i o legislativních a administrativních opatřeních přijatých za účelem uplatnění této Úmluvy, dle požadavků konference smluvních stran. Konference smluvních stran bude zkoumat nejúčinnější způsob získávání a zpracování informací, mezi jiným včetně informací obdržených od smluvních stran a od příslušných mezinárodních organizací. Zohledněny mohou být rovněž vstupy obdržené z relevantních nevládních organizací, řádně akreditovaných v souladu s procedurami, o nichž má rozhodnout konference smluvních stran.
7. Podle odstavců 4 až 6 tohoto článku, Konference smluvních stran vytvoří vhodný mechanismus nebo orgán, pomáhající efektivnímu uplatňování této Úmluvy, pokud to bude pokládat za nezbytné.
Článek 64
Sekretariát
1. Generální tajemník Organizace spojených národů poskytne nezbytné služby sekretariátu Konferenci smluvních stran Úmluvy.
2. Sekretariát bude:
(a) asistovat Konferenci smluvních stran při provádění činností popsaných v článku 63 této Úmluvy a organizovat a poskytovat nezbytné služby v souvislosti se zasedáními Konference smluvních stran;
(b) na požádání asistovat smluvním stranám při poskytování informací Konferenci smluvních stran, jak je stanoveno v článku 63, odstavec 5 a 6, této Úmluvy; a
(c) zajišťovat nezbytnou koordinaci se sekretariáty příslušných mezinárodních a regionálních organizací.
Kapitola VIII
Závěrečná ustanovení
Článek 65
Provádění Úmluvy
1. Každá smluvní strana přijme nezbytná opatření, včetně legislativních a administrativních opatření, v souladu se základními zásadami svého vnitrostátního práva, s cílem zajistit splnění svých povinností v souladu s touto Úmluvou.
2. Každá smluvní strana může přijmout přísnější nebo tvrdší opatření, než jsou opatření stanovená touto Úmluvou pro prevenci a potírání korupce.
Článek 66
Řešení sporů
1. Smluvní strany se vynasnaží řešit spory v souvislosti s výkladem nebo uplatňováním této Úmluvy na základě jednání.
2. Veškeré spory mezi dvěma nebo více smluvními stranami v souvislosti s výkladem nebo uplatňováním této Úmluvy, které nebude možné vyřešit na základě jednání v rámci přiměřeného časového období, budou na žádost jedné z těchto smluvních stran, předloženy k rozhodčímu řízení. Jestliže šest měsíců od data podání žádosti o rozhodčí řízení tyto smluvní strany nebudou schopny se dohodnout na organizaci rozhodčího řízení, kterákoliv z takovýchto smluvních stran může spor postoupit Mezinárodnímu soudnímu dvoru prostřednictvím žádosti podané v souladu se Statutem tohoto soudního dvora.
3. Každá smluvní strana může při podpisu, ratifikaci, přijetí nebo schválení této Úmluvy nebo při přístupu k ní, prohlásit, že se nepovažuje být vázána odstavcem 2 tohoto článku. Ostatní smluvní strany nebudou vázány odstavcem 2 tohoto článku vůči žádné smluvní straně, která učinila takovouto výhradu.
4. Jakákoliv smluvní strana, která učinila výhradu v souladu s odstavcem 3 tohoto článku, může kdykoliv tuto výhradu odvolat na základě sdělení adresovaného generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů.
Článek 67
Podpis, ratifikace, přijetí, schválení a přístup
1. Tato Úmluva bude otevřena k podpisu všem státům od 9. do 11. prosince 2003 v Meridě, Mexiko a následně pak v ústředním sídle Organizace spojených národů v New Yorku až do 9. prosince 2005.
2. Tato Úmluva bude rovněž otevřena k podpisu regionálním organizacím pro hospodářskou integraci za předpokladu, že alespoň jeden členský stát takové organizace tuto Úmluvu podepsal v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.
3. Tato Úmluva podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení. Ratifikační listiny a listiny o přijetí či schválení budou uloženy u generálního tajemníka Organizace spojených národů. Regionální organizace pro hospodářskou integraci může uložit svou ratifikační listinu nebo listinu o přijetí či schválení, jestliže alespoň jeden z jejích členských států učinil totéž. V takovéto ratifikační listině a listině o přijetí či schválení taková organizace uvede rozsah svých kompetencí v souvislosti se záležitostmi upravenými touto Úmluvou. Takováto organizace bude rovněž informovat depozitáře o jakékoliv významné změně rozsahu svých kompetencí.
4. Tato Úmluva je otevřená k přístupu jakémukoliv státu nebo jakákoliv regionální organizaci pro hospodářskou integraci, jejíž alespoň jeden členský stát je stranou této Úmluvy. Listiny o přístupu budou uloženy u generálního tajemníka Organizace spojených národů. V době svého přístupu regionální organizace pro hospodářskou integraci prohlásí rozsah svých kompetencí v souvislosti se záležitostmi upravenými touto Úmluvou. Takováto organizace bude rovněž informovat depozitáře o jakékoliv významné změně rozsahu svých kompetencí.
Článek 68
Vstup v platnost
1. Tato Úmluva vstoupí v platnost devadesátého dne od data uložení třicáté ratifikační listiny, listiny o přijetí, schválení nebo přístupu. Pro účely tohoto odstavce žádná listina uložená regionální organizací pro hospodářskou integraci nebude považována za dodatečnou k listinám uloženým členskými státy takové organizace.
2. Pro každý stát nebo regionální organizaci pro hospodářskou integraci ratifikující, přijímající, schvalující tuto Úmluvu nebo k ní přistupující po uložení třicáté listiny dokládající takovýto akt, tato Úmluva vstoupí v platnost třicátého dne od data uložení příslušné listiny tímto státem nebo organizací nebo v den vstupu této Úmluvy v platnost podle odstavce 1 tohoto článku, podle toho, který z těchto termínů je pozdějšího data.
Článek 69
Změna
1. Po uplynutí pěti let od vstupu této Úmluvy v platnost může smluvní strana navrhnout změnu a zaslat tento návrh generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, který poté sdělí návrh změny smluvním stranám a Konferenci smluvních stran Úmluvy za účelem zvážení návrhu a rozhodnutí o něm. Konference smluvních stran se vynasnaží dosáhnout shody ohledně každé změny. Jestliže všechny snahy o shodu byly vyčerpány a nebylo dosaženo dohody, bude přijetí změny, jako poslední možnost, vyžadovat dvoutřetinovou většinu hlasů smluvních stran přítomných a hlasujících na jednání Konference smluvních stran.
2. Regionální organizace pro hospodářskou integraci v záležitostech, které spadají do jejich kompetencí, budou uplatňovat své právo hlasovat dle tohoto článku s počtem hlasů rovnajícím se počtu jejich členských států, které jsou smluvními stranami této Úmluvy. Takové organizace neuplatní své právo hlasovat, jestliže jejich členské státy uplatní své a naopak.
3. Na změnu přijatou v souladu s odstavcem 1 tohoto článku se vztahuje povinnost ratifikace, přijetí nebo schválení smluvními stranami.
4. Změna přijatá v souladu s odstavcem 1 tohoto článku vstoupí v platnost ve vztahu ke smluvní straně devadesátého dne od data uložení ratifikační listiny, listiny o přijetí či schválení takovéto změny u generálního tajemníka Organizace spojených národů.
5. Poté, co změna vstoupí v platnost, bude závazná pro ty smluvní strany, které vyslovily souhlas s tím, že pro ně bude závazná. Jiné smluvní strany budou nadále vázány ustanoveními této Úmluvy a všemi předchozími změnami, které ratifikovaly, přijaly či s nimi vyslovily souhlas.
Článek 70
Vypovězení Úmluvy
1. Smluvní strana může vypovědět tuto Úmluvu na základě písemného sdělení adresovaného generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů. Takové vypovězení nabude účinnosti jeden rok od data převzetí tohoto sdělení generálním tajemníkem.
2. Regionální organizace pro hospodářskou integraci přestane být stranou této Úmluvy poté, co ji všechny její členské státy vypověděly.
Článek 71
Depozitář a jazyky
1. Generální tajemník Organizace spojených národů je určen jako depozitář této Úmluvy.
2. Originál této Úmluvy, jejíž anglické, arabské, čínské, francouzské, ruské a španělské znění mají stejnou platnost, bude uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů.
NA DŮKAZ ČEHOŽ níže podepsaní zplnomocnění zástupci řádně pověření svými příslušnými vládami tuto Úmluvu podepsali.

1 Viz E/1996/99.
2 Úřední věstník Evropských společenství, C 195, 25. června 1997.
3 Viz Korupce a iniciativy ke zlepšení integrity v rozvojových zemích (publikace OSN, Sales No. E.98.III.B.18).
4 Rada Evropy, European Treaty Series, No. 173.
5 Tamtéž, No. 174.
6 Rezoluce Valného shromáždění 55/25, příloha I.