46/2011 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Smlouvy mezi Českou republikou a Švýcarskou konfederací o předávání a přebírání osob pobývajících neoprávněně na jejich území

46
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 17. září 2009 byla v Praze podepsána Smlouva mezi Českou republikou a Švýcarskou konfederací o předávání a přebírání osob pobývajících neoprávněně na jejich území.
Se Smlouvou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky ji ratifikoval. Ratifikační listiny byly vyměněny v Praze dne 5. dubna 2011.
Smlouva vstupuje v platnost na základě svého článku 17 odst. 1 dne 1. června 2011.
České znění Smlouvy a anglické znění, jež je pro její výklad rozhodné, se vyhlašují současně.


SMLOUVA
MEZI ČESKOU REPUBLIKOU A ŠVÝCARSKOU KONFEDERACÍ
O PŘEDÁVÁNÍ A PŘEBÍRÁNÍ OSOB
POBÝVAJÍCÍCH NEOPRÁVNĚNĚ NA JEJICH ÚZEMÍ
Česká republika a Švýcarská konfederace (dále jen „smluvní strany“)
s cílem rozvíjet a prohlubovat svoji spolupráci,
v rámci mezinárodního úsilí o boj proti nelegálnímu přistěhovalectví,
v souladu se svými mezinárodními právy a závazky,
na základě vzájemnosti,
se dohodly takto:
ČÁST I
PŘEBÍRÁNÍ STÁTNÍCH OBČANŮ SMLUVNÍCH STRAN
ČLÁNEK 1
(1) Každá smluvní strana převezme na své území na žádost druhé smluvní strany bez dalších formalit, než které jsou uvedeny v této smlouvě, každou osobu, která nesplňuje, nebo přestala splňovat platné podmínky pro vstup nebo pobyt na území žádající smluvní strany pokud je prokázáno, nebo lze věrohodně předpokládat, že tato osoba má státní občanství žádané smluvní strany.
(2) Státní občanství se prokazuje nebo jej lze věrohodně předpokládat na základě dokladů a jiných prostředků uvedených v prováděcím protokolu k této smlouvě (dále jen „Protokol“).
(3) Prokázané státní občanství si smluvní strany vzájemně uznají bez dalšího šetření. V případě, že se státní občanství smluvní strany věrohodně předpokládá, platí tento předpoklad, pokud jej žádaná smluvní strana nevyvrátí.
ČLÁNEK 2
(1) Žádost o převzetí státního občana žádané smluvní strany se podává písemně přímo příslušným orgánům žádané smluvní strany.
(2) Žádaná smluvní strana odpoví na žádost neprodleně, nejdéle však ve lhůtě stanovené v Protokolu. Případné zamítnutí žádosti musí být písemně odůvodněno.
(3) Žádaná smluvní strana převezme svého státního občana, jehož převzetí bylo dohodnuto, neprodleně, nejdéle však ve lhůtě stanovené v Protokolu. Předání státního občana může být odloženo z důvodu právních nebo věcných překážek, a to po dobu trvání těchto překážek.
(4) Předání a převzetí státního občana, který vyžaduje zvláštní pomoc, ošetřování nebo péči vzhledem ke svému zdravotnímu stavu nebo věku, se uskutečňuje s doprovodem. O předání se sepíše protokol ve dvojím vyhotovení.
(5) V případě, že jsou nutná ochranná nebo bezpečnostní opatření, se předání a převzetí státního občana uskutečňuje za doprovodu. O předání se sepíše protokol ve dvojím vyhotovení.
ČLÁNEK 3
Žádající smluvní strana převezme osobu předanou podle článku 1 za stejných podmínek zpět, jestliže se dodatečně do 30 dnů od jejího převzetí zjistí, že tato osoba v době opuštění území žádající smluvní strany neměla státní občanství žádané smluvní strany.
ČÁST II
PŘEBÍRÁNÍ OBČANŮ TŘETÍCH STÁTŮ A OSOB BEZ STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOSTI
ČLÁNEK 4
(1) Každá smluvní strana převezme na své území na žádost druhé smluvní strany bez dalších formalit, než které jsou uvedeny v této smlouvě, občana třetího státu nebo osobu bez státní příslušnosti (dále jen „občan třetího státu“), který nesplňuje, nebo přestal splňovat platné podmínky pro vstup nebo pobyt na území žádající smluvní strany, pokud je prokázáno, nebo lze věrohodně předpokládat, že:
a) občan třetího státu vstoupil na území žádající smluvní strany do pěti dnů od okamžiku, kdy opustil území žádané smluvní strany poté, co na jejím území pobýval, nebo
b) občan třetího státu je držitelem platného oprávnění ke vstupu nebo pobytu na území (dále jen „oprávnění“) žádané smluvní strany a vydaného touto smluvní stranou, na jehož základě pobýval na jejím území.
(2) Za oprávnění podle části II této smlouvy se nepovažuje letištní vízum nebo průjezdní vízum.
(3) Doklady a jiné prostředky, jimiž se prokazuje, nebo na jejichž základě se věrohodně předpokládá splnění podmínek pro předání a převzetí podle odstavce 1, jsou stanoveny v Protokolu.
(4) Prokázané splnění podmínek pro předání a převzetí podle odstavce 1 si smluvní strany vzájemně uznají bez dalšího šetření. V případě, že se splnění podmínek pro předání a převzetí věrohodně předpokládá, platí tento předpoklad, pokud jej žádaná smluvní strana nevyvrátí.
ČLÁNEK 5
Povinnost převzetí občana třetího státu podle článku 4 odst. 1 se nevztahuje na občana třetího státu:
a) který byl v době svého vstupu na území žádající smluvní strany držitelem platného oprávnění vydaného žádající smluvní stranou, nebo kterému bylo žádající smluvní stranou uděleno oprávnění po vstupu na její území, pokud žádaná smluvní strana nevydala oprávnění s delší dobou platnosti,
b) který je občanem státu, s nímž má žádající smluvní strana společné státní hranice,
c) kterému žádající smluvní strana přiznala status uprchlíka v souladu s Úmluvou o právním postavení uprchlíků (Ženeva, 28. července 1951), ve znění Protokolu týkajícího se právního postavení uprchlíků (New York, 31. ledna 1967), nebo kterému udělila jiný druh mezinárodní ochrany,
d) který je, nebo byl žadatelem o azyl, a jedna ze smluvních stran nebo jiný stát je příslušná k posouzení jeho žádosti o azyl a je povinna jej převzít nebo přijmout zpět na své území v souladu s předpisy Evropského společenství prováděnými a uplatňovanými oběma smluvními stranami,
e) který byl vyhoštěn žádanou smluvní stranou do státu původu nebo do třetího státu, pokud nevstoupil na území žádající smluvní strany poté, co pobýval na území žádané smluvní strany následně po vyhoštění.
ČLÁNEK 6
(1) Žádost o převzetí občana třetího státu se podává písemně přímo příslušným orgánům žádané smluvní strany.
(2) Žádost o převzetí občana třetího státu musí být podána neprodleně, i když jeho okamžité předání není možné z důvodu právních nebo věcných překážek. Žádost musí být podána nejdéle do jednoho roku od okamžiku, kdy občan třetího státu vstoupil neoprávněně na území žádající smluvní strany, nebo přestal splňovat platné podmínky pro pobyt na území žádající smluvní strany.
(3) Žádaná smluvní strana odpoví na žádost neprodleně, nejdéle však ve lhůtě stanovené v Protokolu. Případné zamítnutí žádosti musí být písemně odůvodněno.
(4) Žádaná smluvní strana převezme občana třetího státu, jehož převzetí bylo dohodnuto, neprodleně, nejdéle však ve lhůtě stanovené v Protokolu. Předání občana třetího státu může být odloženo z důvodu právních nebo věcných překážek, a to po dobu trvání těchto překážek.
(5) Pokud není předávaný občan třetího státu držitelem platného cestovního dokladu, vydá žádající smluvní strana této osobě náhradní cestovní doklad.
(6) Předání a převzetí občana třetího státu, který vyžaduje zvláštní pomoc, ošetřování nebo péči vzhledem ke svému zdravotnímu stavu nebo věku, se uskutečňuje s doprovodem. O předání se sepíše protokol ve dvojím vyhotovení.
(7) V případě, že jsou nutná ochranná nebo bezpečnostní opatření, se předání a převzetí občana třetího státu uskutečňuje za doprovodu. O předání se sepíše protokol ve dvojím vyhotovení.
ČLÁNEK 7
Žádající smluvní strana převezme občana třetího státu předaného podle článku 4 za stejných podmínek zpět, jestliže se dodatečně do 30 dnů od jeho převzetí zjistí, že v době převzetí nebyly splněny podmínky pro předání a převzetí tohoto občana třetího státu stanovené touto smlouvou.
ČÁST III
PRŮVOZ
ČLÁNEK 8
(1) Každá smluvní strana převezme na žádost druhé smluvní strany k průvozu přes své území občana třetího státu, jestliže žádající smluvní strana zajistí jeho převzetí v cílovém státě, popřípadě v ostatních průvozních státech. Průvoz se provádí leteckou cestou, pokud se příslušné orgány smluvních stran nedohodnou jinak. Letištní vízum, respektive průjezdní vízum se nevyžaduje.
(2) Při průvozu leteckou cestou
a) provádějí pracovníci žádané smluvní strany dohled nad občanem třetího státu po dobu jeho pobytu v tranzitním prostoru a zajistí, aby tato osoba nastoupila do letadla,
b) občan třetího státu může být doprovázen pracovníky žádající smluvní strany,
c) pracovníci žádající smluvní strany doprovázející občana třetího státu nevykonávají na území žádané smluvní strany žádné pravomoci, nejsou ozbrojeni a mají při sobě kopii souhlasu žádané smluvní strany s průvozem,
d) občan třetího státu nesmí opustit tranzitní prostor letiště žádané smluvní strany.
(3) V případě, že je občan třetího státu provážen pozemní cestou, je převzat na státních hranicích pracovníky žádané smluvní strany, kteří jej doprovodí až k hranicím cílového, respektive dalšího průvozního státu. Občan třetího státu není doprovázen pracovníky žádající smluvní strany.
ČLÁNEK 9
Průvoz občana třetího státu může být odmítnut:
a) jestliže by byl občan třetího státu v cílovém státě nebo v některém z ostatních průvozních států vystaven nebezpečí mučení nebo podrobení krutému, nelidskému nebo ponižujícímu zacházení nebo trestu nebo trestu smrti nebo by byl ohrožen jeho život nebo svoboda z důvodu jeho rasy, náboženství, národnosti, příslušnosti k určité sociální skupině nebo jeho politických názorů,
b) jestliže by občanu třetího státu na území žádané smluvní strany, jiného průvozního státu nebo cílového státu hrozilo trestní stíhání nebo trest,
c) z důvodů ochrany veřejného zdraví, vnitřní bezpečnosti, veřejného pořádku nebo jiného národního zájmu žádané smluvní strany.
ČLÁNEK 10
(1) Žádost o průvoz občana třetího státu se podává písemně přímo příslušným orgánům žádané smluvní strany ve lhůtě stanovené v Protokolu.
(2) Žádaná smluvní strana odpoví na žádost neprodleně, nejdéle však ve lhůtě stanovené v Protokolu. O případném odmítnutí průvozu a důvodech tohoto odmítnutí musí být žádající smluvní strana neprodleně informována.
(3) Průvoz občana třetího státu zajistí příslušné orgány žádané smluvní strany co možná nejrychleji v dohodnutém termínu.
ČLÁNEK 11
Občan třetího státu převzatý k průvozu je vrácen zpět žádající smluvní straně, jestliže:
a) nebyly splněny podmínky podle článku 8,
b) jsou dodatečně zjištěny důvody pro odmítnutí průvozu podle článku 9, nebo
c) byl této osobě odepřen vstup na palubu letadla a příslušné orgány smluvních stran se nedohodly na jiném způsobu průvozu.
Žádající smluvní strana převezme občana třetího státu neprodleně zpět na své území.
ČÁST IV
OCHRANA OSOBNÍCH ÚDAJŮ
ČLÁNEK 12
(1) Pokud je k provádění této smlouvy nutné předávat osobní údaje (dále jen „údaje“), mohou se tyto údaje týkat pouze:
a) totožnosti předávané nebo provážené osoby a popřípadě jejích rodinných příslušníků (tj. jméno, příjmení, popřípadě dřívější příjmení, přezdívky nebo pseudonymy, datum a místo narození, pohlaví, současné a popřípadě dřívější státní občanství);
b) cestovního pasu, dokladu totožnosti, dalších cestovních a jiných úředních dokladů a propustek (číslo, doba platnosti, datum vydání, vydávající orgán, místo vydání apod.);
c) dalších informací potřebných k identifikaci předávané nebo provážené osoby a k prověření splnění podmínek pro předání a převzetí nebo průvoz a k zabezpečení předání a převzetí nebo průvozu osoby, včetně informací o zdravotním stavu předávané nebo provážené osoby, je-li to v jejím zájmu nebo v zájmu ochrany veřejného zdraví;
d) místa pobytu a trasy cesty;
e) povolení ke vstupu nebo k pobytu.
(2) Při předávání údajů se použijí následující ustanovení při dodržení vnitrostátních právních předpisů platných pro každou smluvní stranu:
a) přijímající smluvní strana může použít údaje pouze pro účely a za podmínek stanovených předávající smluvní stranou;
b) přijímající smluvní strana poskytne na žádost předávající smluvní strany informace o použití předaných údajů a o výsledcích dosažených s jejich pomocí;
c) údaje mohou být předávány výlučně příslušným orgánům smluvních stran; poskytování údajů jiným orgánům je možné pouze s písemným souhlasem předávající smluvní strany;
d) předávající smluvní strana je povinna dbát na správnost předávaných údajů, jakož i na to, zda je jejich předání nezbytné a přiměřené účelu předání; zjistí-li se, že byly předány nesprávné údaje nebo údaje, které neměly být předány, je nutno o tom neprodleně uvědomit přijímající smluvní stranu; přijímající smluvní strana musí nesprávné údaje opravit, nebo, šlo-li o údaje, které neměly být předány, tyto údaje zlikvidovat;
e) při předávání údajů předávající smluvní strana sdělí v souladu se svými právními předpisy lhůty pro výmaz údajů; nezávisle na těchto lhůtách je třeba údaje zlikvidovat, jakmile pomine účel, pro který byly tyto údaje předány; v případě skončení platnosti této smlouvy budou všechny údaje, které byly přijaty, zlikvidovány, a to nejpozději ke dni skončení platnosti této smlouvy;
f) smluvní strany jsou povinny vést evidenci o předávání, přijímání a likvidaci údajů; údaje obsažené v této evidenci se používají pouze pro účely kontroly, zda se s údaji nakládá v souladu s ustanoveními této smlouvy a s právními předpisy smluvních stran;
g) smluvní strany jsou povinny přijaté údaje účinně chránit proti neoprávněnému přístupu k nim, proti jejich neoprávněným změnám nebo zveřejnění;
h) osobě, o níž se údaje předávají, budou na její žádost poskytnuty informace o předaných údajích v souladu s právními předpisy smluvní strany, která byla o poskytnutí informací požádána.
ČÁST V
NÁKLADY
ČLÁNEK 13
(1) Náklady vzniklé v souvislosti s předáním osoby podle článku 1 odst. 1 a článku 4 odst. 1 nese žádající smluvní strana až do okamžiku převzetí osoby žádanou smluvní stranou.
(2) Náklady vzniklé v souvislosti s případným zpětným převzetím osoby podle článků 3 a 7 hradí žádající smluvní strana.
(3) Náklady vzniklé v souvislosti s průvozem osob podle článku 8, jakož i náklady vzniklé v souvislosti s vrácením osoby podle článku 11 nese žádající smluvní strana.
ČÁST VI
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
ČLÁNEK 14
(1) Příslušné orgány smluvních stran budou při provádění této smlouvy úzce spolupracovat. Na žádost jedné ze smluvních stran se uskuteční setkání expertů příslušných orgánů smluvních stran.
(2) Případné spory týkající se výkladu nebo provádění této smlouvy budou řešeny vzájemnými konzultacemi mezi Ministerstvem vnitra České republiky a Spolkovým ministerstvem spravedlnosti a policie Švýcarské konfederace. Nebude-li dosaženo dohody přímým jednáním, bude spor řešen diplomatickou cestou.
ČLÁNEK 15
Ministerstvo vnitra České republiky a Spolkové ministerstvo spravedlnosti a policie Švýcarské konfederace uzavřou Protokol, v němž zejména stanoví:
a) doklady a jiné prostředky ve smyslu článku 1 odst. 2 a článku 4 odst. 3,
b) obsah žádostí podle článků 1, 4 a 8,
c) lhůty k provedení článků 2, 6 a 10,
d) příslušné orgány,
e) letiště, na nichž budou osoby předávány a přebírány,
f) specifikaci nákladů podle článku 13 a způsoby a pravidla jejich hrazení.
ČLÁNEK 16
(1) Touto smlouvou nejsou dotčeny závazky smluvních stran vyplývající z jiných dvoustranných nebo mnohostranných mezinárodních smluv, jimiž jsou smluvní strany vázány, zejména
a) Úmluvy o právním postavení uprchlíků (Ženeva, 28. července 1951) ve znění Protokolu týkajícího se právního postavení uprchlíků (New York, 31. ledna 1967),
b) mezinárodních dohod o extradici a průvozu,
c) Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (Řím, 4. listopadu 1950).
(2) Část II smlouvy se ve vztahu k žadatelům o azyl neprovádí, pokud jedna ze smluvních stran neprovádí a neuplatňuje předpisy Evropského společenství pro určení státu příslušného k posouzení žádosti o azyl.
ČLÁNEK 17
(1) Tato smlouva podléhá ratifikaci. Tato smlouva vstoupí v platnost prvního dne druhého měsíce následujícího po výměně ratifikačních listin.
(2) Tato smlouva se uzavírá na dobu neurčitou. Každá smluvní strana ji může kdykoli vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně učiněným diplomatickou cestou. Výpověď nabývá účinnosti prvního dne druhého měsíce následujícího po doručení výpovědi druhé smluvní straně.
ČLÁNEK 18
(1) Vlády smluvních stran mohou s výjimkou článků 1 až 3 zcela nebo zčásti pozastavit provádění této smlouvy z důvodu ochrany vnitřní bezpečnosti, veřejného pořádku nebo veřejného zdraví. Přijetí nebo odvolání takového pozastavení provádění si vlády smluvních stran neprodleně sdělí diplomatickou cestou.
(2) Pozastavení provádění nabývá účinnosti prvním dnem měsíce následujícího po přijetí oznámení druhou smluvní stranou.
Dáno v Praze dne 17. září 2009 ve dvou původních vyhotoveních, každé v jazyce českém, německém a anglickém. V případě rozdílností ve výkladu je rozhodující znění v anglickém jazyce.
Za Českou republiku
Ing. Martin Pecina, MBA, v.r.
ministr vnitra
Za Švýcarskou konfederaci
Jean-Francois Kammer, v.r.
mimořádný a zplnomocněný velvyslanec
Švýcarské konfederace
v České republice