20/2000 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Evropské dohody o ochraně zvířat při mezinárodní přepravě

20
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 13. prosince 1968 byla v Paříži přijata Evropská dohoda o ochraně zvířat při mezinárodní přepravě a dne 10. května 1979 byl ve Štrasburku přijat Dodatkový protokol k Evropské dohodě o ochraně zvířat při mezinárodní přepravě.
Jménem České republiky byla Evropská dohoda o ochraně zvířat při mezinárodní přepravě ve znění Dodatkového protokolu podepsána ve Štrasburku dne 24. června 1998. Listina o přijetí Dohody Českou republikou byla uložena u generálního tajemníka Rady Evropy, depozitáře Dohody, dne 23. září 1998.
Dohoda vstoupila v platnost na základě svého článku 48 odst. 2 dne 20. února 1971. Dodatkový protokol vstoupil v platnost dne 7. listopadu 1989. Pro Českou republiku Dohoda ve znění Dodatkového protokolu vstoupila v platnost na základě jejího článku 48 odst. 3 dne 24. března 1999.
Anglické znění Dohody ve znění Dodatkového protokolu a její překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
RADA EVROPY
Řada evropských smluv č. 65
EVROPSKÁ DOHODA O OCHRANĚ ZVÍŘAT PŘI MEZINÁRODNÍ PŘEPRAVĚ1)
Paříž, 13. 12. 1968
Členské státy Rady Evropy, signatáři následující dohody,
vzhledem k úmyslu Rady Evropy vytvořit užší jednotu mezi svými členy, jíž by byly chráněny a zdůrazněny myšlenky a principy, které jsou jejich společným dědictvím;
přesvědčeny, že požadavky na mezinárodní přepravu zvířat nejsou v rozporu s jejich zdravím;
v mezích možností, povzbuzeny přáním zabránit všemu utrpení přepravovaných zvířat;
berouce na zřetel, že pokroku může být dosaženo přijetím obecných pokynů pro mezinárodní přepravu zvířat,
se dohodly na následujícím:
KAPITOLA I
Článek 1
1. Každá ze smluvních stran se bude řídit příslušnými dispozicemi pro mezinárodní přepravu zvířat, obsaženými v této dohodě.
2. Podle této dohody se považuje za mezinárodní přepravu každá zásilka, která je určena k překročení hranice. To se nevztahuje na příhraniční obchod.
3. Příslušné orgány země odeslání rozhodnou, zda přeprava je v souladu s ustanoveními této dohody. Nicméně, přijímací nebo průvozní země mohou zpochybnit, že přeprava byla uskutečněna v souladu s ustanoveními této dohody. Taková zásilka však může být zadržena, jen je-li to nezbytně nutné pro dobrý stav zvířat.
4. Každá smluvní strana přijme opatření, jež vyloučí nebo sníží na minimum utrpení zvířat v případech, kdy stávky a jiné nepředvídatelné okolnosti na jejím území brání přísné aplikaci této dohody. K tomuto účelu bude tato dohoda návodem.
Článek 2
Tato dohoda se vztahuje na mezinárodní přepravy:
a) domestikovaných lichokopytníků, skotu, ovcí, koz, prasat (Kapitola II);
b) domestikovaných ptáků a králíků (Kapitola III);
c) domestikovaných psů a koček (Kapitola IV);
d) ostatních savců a ptáků (Kapitola V);
e) studenokrevných zvířat (Kapitola VI).
KAPITOLA II
DOMESTIKOVANÍ LICHOKOPYTNÍCI, SKOT, OVCE, KOZY A PRASATA
A. OBECNÉ DISPOZICE
Článek 3
1. Před naložením prohlédne zvířata určená k mezinárodní přepravě úřední veterinář vyvážející země, jenž se přesvědčí o jejich způsobilosti k přepravě. Úředním veterinářem se pro účely této dohody rozumí veterinář jmenovaný příslušným orgánem.
2. Naložení se provede za podmínek schválených úředním veterinářem.
3. Úřední veterinář vydá osvědčení, v němž identifikuje zvířata, prohlásí jejich způsobilost k přepravě, a je-li to možné, zaznamená poznávací značku a typ dopravního prostředku.
4. V určitých případech, určených úmluvou mezi vzájemnými smluvními stranami, se ustanovení tohoto článku nepoužijí.
Článek 4
Zvířata, která mají rodit v období přepravy nebo v minulých 48 hodinách porodila, se nepovažují za způsobilá pro přepravu.
Článek 5
Úřední veterinář země vývozu, země průvozu nebo země dovozu může stanovit období odpočinku v místě jím určeném, během kterého bude zvířatům poskytnuta nezbytná péče.
Článek 6
1. Zvířatům se zajistí dostatečný prostor, a pokud zvláštní podmínky nevyžadují opak, místo k ležení.
2. Dopravní prostředky a přepravky musí být zkonstruovány tak, aby poskytly zvířatům ochranu proti nepohodě a proti značným klimatickým výkyvům. Větrání a prostor k dýchání se uzpůsobí podmínkám přepravy a druhu přepravovaného zvířete.
3. Přepravky, v nichž jsou zvířata přepravována, se označí symbolem označujícím přítomnost živých zvířat a označením svislé polohy. Přepravky musí být snadno čistitelné, nesmí umožňovat únik a svou konstrukcí musí zajišťovat bezpečnost zvířat. Přepravky musí rovněž umožnit prohlídku zvířat, poskytnutí nezbytné péče a musí být manipulovány způsobem, který nebrání větrání. Během přepravy a manipulací musí být přepravky stále udržovány ve svislé poloze a nesmějí být vystaveny otřesům a nepřiměřeným nárazům.
4. Během přepravy musí být zvířata napájena a přiměřeně krmena v přijatelných lhůtách. Tyto lhůty nesmí překročit 24 hodin; nicméně lhůta 24 hodin může být prodloužena, jestliže zásilka dosáhne místa konečného vyložení v době přijatelné pro přepravovaná zvířata.
5. Lichokopytníci musí být během přepravy vybavení ohlávkou. Toto nařízení není povinné u zvířat k tomu nevycvičených.
6. Zařízení k fixaci zvířat musí být dostatečně pevná, aby vydržela podmínky normální přepravy. Toto zařízení musí být dostatečně dlouhé, aby zvířatům byla dána možnost si lehnout, žrát a pít. Skot nesmí být uvázán za rohy.
7. Lichokopytníci, kteří nejsou přepravováni v oddělených stáních nebo individuálních boxech, musí mít odstraněny podkovy na pánevních končetinách.
8. Býci starší 18 měsíců musí být uvázáni a opatřeni nosním kroužkem, používaným pouze k jejich ovládání.
Článek 7
1. Jestliže jsou přepravována zvířata různých druhů v jednom dopravním prostředku, musí být oddělena podle druhů. Kromě toho musí být přijata zvláštní opatření, aby nemohly být v jedné přepravované zásilce druhy zvířat navzájem si nepřátelské. Jestliže náklad jednoho dopravního prostředku je složen ze zvířat různého věku, dospělí musí být odděleni od mláďat; toto oddělení se netýká samic se sajícími mláďaty. Pokud se týká skotu, lichokopytníků a prasat, nekastrovaní dospělí samci musejí být odděleni od samic; mimo to kanci musí být odděleni jeden od druhého, stejně jako hřebci.
2. V odděleních, kde se nacházejí zvířata, nesmí být skladováno zboží, kterým se může poškodit zdraví zvířat.
Článek 8
Pro naložení a vyložení zvířat musí být použito přiměřené vybavení, jako jsou můstky, rampy a lávky. Toto zařízení musí být opatřeno neklouzající podlahou a v případě nutnosti boční zábranou. Zvířata nesmí být při nakládání nebo vykládání zvedána za hlavu, za rohy nebo za nohy.
Článek 9
Podlaha dopravních prostředků a přepravek musí být dostatečně pevná, aby odolávala váze přepravovaných zvířat. Nesmí být kluzká a nesmí mít mezery. Musí být pokryta dostatečnou vrstvou steliva pro absorpci výkalů, pokud není vybavena k tomuto účelu jiným, stejně vhodným zařízením.
Článek 10
K zajištění nezbytné péče o zvířata během přepravy musí mít zvířata doprovod s následujícími výjimkami:
a) zvířata jsou přepravována v zajištěných přepravkách;
b) přepravce se postará o zvířata i jako průvodce;
c) odesílatel pověřil péčí o zvířata na místech vhodných zastávek zplnomocněnou osobu.
Článek 11
1. Průvodce nebo osoba zplnomocněná odesílatelem se postará o ošetření zvířat, jejich napájení, krmení a případně i o jejich podojení.
2. Krávy v laktaci musí být dojeny v intervalech nepřekračujících dvanáct hodin.
3. Pro tyto účely musí mít průvodce v případě potřeby k dispozici přiměřené osvětlení.
Článek 12
Zvířata, která se během přepravy poranila nebo onemocněla, musí být co nejdříve ošetřena veterinářem, a je-li to nezbytné, poražena způsobem, který vyloučí zbytečné utrpení.
Článek 13
Zvířata musí být naložena jen do dopravních prostředků pečlivě vyčištěných. Uhynulá zvířata, hnůj a výkaly musí být co nejdříve odstraněny.
Článek 14
Zvířata musí být přepravena co nejrychleji do místa určení; zpoždění, zejména při překládkách a na seřaďovacích nádražích, se zkrátí na minimum.
Článek 15
Aby se urychlilo odbavení a vyřízení formalit při dovozu či tranzitu zvířat, musí být každá přeprava zvířat oznámena kontrolnímu stanovišti co nejdříve. Při těchto odbaveních musí být dána přepravovaným zvířatům přednost.
Článek 16
V místech, kde se provádí zdravotní kontrola a kde jsou zvířata přepravována ve významných množstvích, se zřídí zařízení pro odpočinek, krmení a napájení.
B. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY NA ŽELEZNIČNÍ DOPRAVU
Článek 17
Každý železniční vůz sloužící k přepravě zvířat musí být označen, že jsou v něm živá zvířata. Chybí-li speciální železniční vozy pro přepravu zvířat, musí být použito krytých železničních vozů, schopných přepravy za vysokých rychlostí a vybavených širokými otvory k dostatečné výměně vzduchu. Tyto železniční vozy musí být uzpůsobeny tak, aby zvířata nemohla utéci a byla zaručena jejich bezpečnost. Vnitřní stěny těchto železničních vozů musí být ze dřeva nebo z jiného vhodného materiálu, bez drsných ploch a vybavené kroužky nebo jiným zařízením k uvázání umístěným ve vhodné výšce.
Článek 18
Lichokopytníci musí být uvázáni buď podél stěny vedle sebe, nebo hlavami k sobě. Mladá zvířata a zvířata nezvyklá uvázání se dopravují neuvázaná.
Článek 19
Velká zvířata musí být v železničním voze umístěna tak, aby průvodce měl možnost mezi nimi procházet.
Článek 20
Je-li třeba, na základě dispozic článku 7, zvířata oddělit, může to být provedeno buď v oddělené části železničního vozu, pokud to dovolí jeho prostor, anebo použitím vhodné zábrany.
Článek 21
Při sestavování vlaků a při všech ostatních manipulacích s železničními vozy je nutno postupovat tak, aby se vyloučily silné nárazy železničních vozů přepravujících zvířata.
C. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY NA SILNIČNÍ DOPRAVU
Článek 22
Vozidla musí být upravena takovým způsobem, aby zvířata nemohla utéci a aby byla zajištěna jejich bezpečnost. Vozidla musí být kromě toho vybavena střechou zajišťující účinnou ochranu zvířat proti nepohodě.
Článek 23
Uvazovacími zařízeními se vybaví vozidla přepravující velká zvířata, jež normálně musí být uvázána. Je-li uloženo rozdělení dopravních prostředků na oddělení, musí tato být oddělena pevnými zábranami.
Článek 24
Vozidla musí být vybavena rampou odpovídající ustanovením článku 8.
D. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY NA VODNÍ DOPRAVU
Článek 25
Vybavení lodí musí umožňovat přepravu zvířat tak, aby nebyla vystavována nebezpečí poranění či zbytečnému utrpení.
Článek 26
Zvířata nesmí být přepravována na otevřených palubách, ledaže jsou umístěna ve vhodně zajištěných přepravkách nebo v pevných ohradách schválených příslušným úřadem a zajišťujících dostatečnou ochranu proti moři a počasí.
Článek 27
V ohradách nebo přepravkách musí být zvířata uvázána nebo vhodně umístěna.
Článek 28
Upravené uličky musí být uzpůsobeny tak, aby byl přístup k ohradám nebo přepravkám, kde se nacházejí zvířata. Musí být zajištěno osvětlení.
Článek 29
Počet průvodců musí být dostatečný vzhledem k počtu zvířat a k délce trvání přepravy.
Článek 30
Všechny části lodi určené pro přepravu zvířat musí mít zařízení k odtoku vody a být udržovány v dobrém hygienickém stavu.
Článek 31
Pro případnou nutnou porážku zvířete musí být na palubě k dispozici zařízení schválené příslušným úřadem.
Článek 32
Lodi sloužící k přepravě zvířat musí být před odjezdem vybaveny zásobou pitné vody a vhodnými krmivy, jejichž množství bylo shledáno příslušnými úřady země vývozce za přiměřené, aby jich byl dostatek jak pro jednotlivé druhy a počty přepravovaných zvířat, tak vzhledem k délce přepravy.
Článek 33
Nemocná nebo poraněná zvířata během přepravy musí být izolována a musí jim být v těchto případech poskytnuta první pomoc.
Článek 34
Dispozice článků 25 až 33 se nevztahují na zvířata přepravovaná v železničních vozech nebo silničních vozidlech na palubě trajektů nebo podobných lodí.
E. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY NA LETECKOU DOPRAVU
Článek 35
Zvířata musí být umístěna v přepravkách nebo uzavřených odděleních, přiměřených přepravovanému druhu. Výjimky mohou být povoleny za podmínky, že je provedena patřičná úprava k fixaci zvířat.
Článek 36
Podle druhu zvířat musí být přijata opatření k vyloučení příliš vysokých či nízkých teplot. Kromě toho musí být vyloučeny i silné změny tlaku.
Článek 37
V případě potřeby musí být na palubě nákladního letadla zařízení k nutné porážce zvířete, schválené příslušným úřadem.
KAPITOLA III
DOMESTIKOVANÍ PTÁCI A KRÁLÍCI
Článek 38
Pro přepravu domestikovaných ptáků a králíků se dále přiměřeně použijí následující ustanovení kapitoly II: článek 6 odst. 1 až 3 včetně, články 7, 13 až 17 včetně, 21, 22, 25 až 30 včetně, 32, 34 až 36 včetně.
Článek 39
1. Zvířata nemocná nebo poraněná nejsou považována za způsobilá pro přepravu. Ta, která onemocní nebo se poraní během přepravy, musí být co nejdříve ošetřena a v případě nutnosti podrobena veterinárnímu vyšetření.
2. Jestliže jsou zvířata umístěna v přepravkách nad sebou nebo ve vozidle s více podlažími, musí být přijata opatření, aby výkaly nepadaly na zvířata v nižších podlažích.
3. Přiměřené množství krmiva a případně i vody musí být k dispozici vyjma následujících případů:
a) při přepravě kratší než 12 hodin;
b) při přepravě kratší než 24 hodin, jestliže se jedná o mláďata ptáků všech druhů za podmínky, že přeprava bude ukončena do 72 hodin po vylíhnutí.
KAPITOLA IV
DOMESTIKOVANÍ PSI A KOČKY
Článek 40
1. Ustanovení této kapitoly se vztahují na přepravu domestikovaných psů a koček s výjimkou těch zvířat, která jsou doprovázena jejich majitelem nebo jeho zástupcem.
2. Pro přepravu psů a koček se dále přiměřeně použijí následující ustanovení kapitoly II: článek 4, článek 6 odst. 1 až 3 včetně, články 7, 9, 10, článek 11 odst. 1 a 3, články 12 až 17 včetně, 20 až 23 včetně, 25 až 29 včetně a 31 až 37 včetně.
Článek 41
Přepravovaná zvířata musí být krmena v intervalech nepřesahujících 24 hodin a napájena v intervalech nepřevyšujících 12 hodin. Srozumitelný návod, jak a kdy krmit, musí zvířata doprovázet. Hárající feny musí být odděleny od psů.
KAPITOLA V
OSTATNÍ SAVCI A PTÁCI
Článek 42
1. Dispozice této kapitoly se vztahují na přepravu savců a ptáků neuvedených v předcházejících kapitolách.
2. Na přepravu druhů uvedených v této kapitole se dále přiměřeně použijí následující ustanovení kapitoly II: články 4 a 5, článek 6 odst. 1 až 3 včetně, články 7 až 10 včetně, článek 11 odst. 1 a 3, články 12 až 17 včetně, 20 až 37 včetně.
Článek 43
Zvířata musí být přepravována jedině ve vhodných vozidlech nebo přepravkách, na kterých je připevněno označení, zda se jedná o zvířata bázlivá nebo nebezpečná. Kromě toho se vyhotoví jasná písemná poučení o způsobu krmení a poskytování zvláštní péče.
Článek 44
Jelenovití nesmějí být přepravováni v období růstu nového paroží, pokud nejsou vytvořeny zvláštní podmínky.
Článek 45
Zvířatům uvedeným v této kapitole je nutno poskytnout péči podle pokynů uvedených v článku 43.
KAPITOLA VI
STUDENOKREVNÁ ZVÍŘATA
Článek 46
Studenokrevná zvířata se přepravují ve vhodných přepravnících za takových podmínek, zejména prostorových, větracích a teplotních, a s takovými zásobami vody a kyslíku, které jsou považované za vhodné pro daný druh. Musí být dopravena do místa určení co nejrychleji.
KAPITOLA VII
ŘEŠENI SPORŮ
Článek 47
1. V případě sporu o výklad nebo aplikaci ustanovení této dohody dotčené příslušné úřady smluvních stran provedou konzultace. Každá smluvní strana sdělí generálnímu tajemníkovi Rady Evropy názvy a adresy příslušných úřadů.
2. Jestliže sporná záležitost nemůže být vyřešena touto cestou, bude předložena na žádost jedné či druhé sporné strany k rozhodčímu řízení. Každá strana jmenuje jednoho rozhodce a tito dva rozhodci určí společně třetího rozhodce. Jestliže do tří měsíců od žádosti o rozhodčí řízení některá ze stran sporu nejmenuje rozhodce, jmenuje ho na žádost druhé strany sporu předseda Evropského soudu pro lidská práva. Je-li tento občanem některé ze stran sporu, provede tuto povinnost místopředseda Soudu, a je-li místopředseda občanem některé ze stran sporu, provede ji nejstarší soudce Soudu, který není občanem některé ze stran sporu. Stejný postup se použije, pokud se rozhodci nemohou dohodnout na volbě rozhodce. V případě sporu mezi dvěma smluvními stranami, z nichž jedna je členským státem EHS, a ono samo je smluvní stranou, druhá strana sporu zašle návrh na zahájení rozhodčího řízení jak onomu členskému státu, tak i Společenství, jež do tří měsíců od přijetí žádosti společně oznámí, zda stranou sporu bude členský stát nebo Společenství nebo členský stát a Společenství společně. Neučiní-li toto oznámení v uvedené lhůtě, členský stát a Společenství budou považovány pro účely aplikace ustanovení o vytvoření rozhodčího soudu a řízení před ním za jednu a tutéž stranu sporu. Totéž se použije, prohlásí-li se členský stát a Společenství společně za stranu sporu.
3. Rozhodčí soud přijme jednací řád. Rozhoduje většinou hlasů. Jeho nález vydaný na základě této dohody je konečný.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 48
1. Tato dohoda je otevřena k podpisu členským státům Rady Evropy. Podléhá ratifikaci nebo přijetí. Listiny o ratifikaci nebo o přijetí budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropy.
2. Tato dohoda vstoupí v platnost šest měsíců po dni uložení čtvrté listiny o ratifikaci nebo přijetí.
3. Ve vztahu k signatářskému státu, který ji ratifikuje nebo přijme následně, vstoupí tato dohoda v platnost šest měsíců po dni uložení listin o ratifikaci nebo přijetí.
4. EHS se může stát smluvní stranou dohody tím, že ji podepíše. Dohoda vstoupí v platnost ve vztahu ke Společenství šest měsíců po dni podpisu.
Článek 49
1. Po vstupu v platnost této dohody může Výbor ministrů Rady Evropy přizvat kterýkoliv nečlenský stát, aby k ní přistoupil.
2. Přistoupení se uskuteční uložením listiny o přistoupení u generálního tajemníka Rady Evropy, která vstoupí v platnost šest měsíců po dni uložení.
Článek 50
1. Každá smluvní strana může při podpisu nebo uložení listiny o ratifikaci, přijetí nebo přistoupení upřesnit území, na něž se tato dohoda použije.
2. Každá smluvní strana může při uložení listiny o ratifikaci, přijetí nebo přistoupení či kdykoliv později prohlášením adresovaným generálnímu tajemníkovi Rady Evropy rozšířit působnost této dohody na každé další v prohlášení uvedené území, za jehož mezinárodní vztahy odpovídá nebo jehož jménem je oprávněna jednat.
3. Každé prohlášení učiněné podle předchozího odstavce může být ve vztahu ke kterémukoliv území vzato zpět postupem stanoveným v článku 51 této dohody.
Článek 51
1. Tato dohoda zůstane v platnosti bez omezení trvání.
2. Každá smluvní strana může, pokud jde o ni, odstoupit od této dohody oznámením adresovaným generálnímu tajemníkovi Rady Evropy.
3. Takové odstoupení vstoupí v platnost šest měsíců po dni přijetí oznámení generálním tajemníkem.
Článek 52
Generální tajemník Rady Evropy dá na vědomí členským státům Rady a každé smluvní straně, která není členem Rady:
a) každý podpis;
b) uložení každé listiny o schválení, přijetí nebo přistoupení;
c) každé datum vstupu v platnost této dohody v souladu s jejím článkem 48;
d) každé prohlášení přijaté podle odstavců 2 a 3 článku 50;
e) každé oznámení přijaté podle ustanovení článku 51 a den, kdy odstoupení vstoupí v platnost;
f) každé sdělení přijaté podle článku 47 odst. 1.
Na důkaz čehož níže podepsaní, náležitě k tomu oprávněni, podepsali tuto dohodu.
Vyhotoveno v Paříži 13. prosince 1968 ve francouzštině a angličtině, oba texty stejně platné, v jediném exempláři, který bude uložen v archivech Rady Evropy. Generální tajemník Rady Evropy zašle ověřenou souhlasnou kopii každému podpisujícímu a přistoupivšímu státu.

1) Poznámka: Text je novelizován podle ustanovení Dodatkového protokolu (Řada evropských smluv č. 103), který vešel v platnost 7. listopadu 1989.