29/1979 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Smlouvě o obchodu a plavbě mezi Československou socialistickou republikou a Kubánskou republikou

29
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 18. ledna 1979
o Smlouvě o obchodu a plavbě mezi Československou socialistickou republikou a Kubánskou republikou

Dne 5. listopadu 1977 byla v Havaně podepsána Smlouva o obchodu a plavbě mezi Československou socialistickou republikou a Kubánskou republikou.
Se Smlouvou vyslovilo souhlas Federální shromáždění Československé socialistické republiky a prezident republiky ji ratifikoval. Ratifikační listiny byly vyměněny v Praze dne 15. prosince 1978.
Podle svého článku XIII vstoupila Smlouva v platnost dnem 15. prosince 1978.
České znění Smlouvy se vyhlašuje současně.

Ministr:
Ing. Chňoupek v. r.


SMLOUVA
o obchodu a plavbě mezi Československou socialistickou republikou a Kubánskou republikou
Československá socialistická republika a Kubánská republika,
vedeny přáním dále upevňovat a rozvíjet obchodní vztahy a námořní dopravu mezi oběma státy na základě rovnoprávnosti a vzájemných výhod,
dohodly se takto:
Článek I
Smluvní strany učiní všechna potřebná opatření k rozvoji a upevnění obchodních vztahů mezi oběma státy v duchu přátelské spolupráce a vzájemné pomoci na zásadě rovnoprávnosti a vzájemných výhod.
Za tímto účelem budou smluvní strany sjednávat dohody o vzájemných dodávkách zboží včetně dlouhodobých dohod a o jiných podmínkách, které zajistí rozvoj výměny zboží v souladu s potřebami národního hospodářství obou států.
Článek II
Smluvní strany si vzájemně poskytnou bezpodmínečné zacházení podle zásady nejvyšších výhod ve všech otázkách, týkajících se obchodu, námořní plavby, jakož i všech ostatních hospodářských vztahů mezi oběma státy.
Článek III
Zásada nejvyšších výhod zahrnuje všechny otázky týkající se cel, daní nebo jiných dávek, konzulárních a jiných poplatků či dávek jakéhokoliv druhu, ukládaných při dovozu nebo vývozu zboží, způsobu jejich vybírání, jakož i předpisů a formalit pro celní odbavení zboží.
Článek IV
Ustanovení článku II a III o zacházení podle zásady nejvyšších výhod se nevztahuje na:
a) výhody, které Československá socialistická republika poskytla nebo v budoucnosti poskytne sousedním zemím v zájmu usnadnění pohraničního styku,
b) výhody, které Kubánská republika poskytla nebo v budoucnosti poskytne kterékoliv rozvojové zemi za účelem posílení a rozvoje obchodu s takovou zemí,
c) výhody, které kterákoli ze stran poskytne třetím zemím jako důsledek procesů vytváření celních unií, oblastí volného obchodu nebo regionální ekonomické integrace,
d) výhody, které strany poskytly nebo v budoucnosti poskytnou třetím zemím, se kterými uzavřou zvláštní dohody o liniové námořní přepravě s pevnými plány cest.
Článek V
Veškeré zboží jedné smluvní strany dopravované z území nebo na území třetího státu přes území druhé smluvní strany nepodléhá clům, daním nebo jiným dávkám.
Pokud jde o předpisy a formality týkající se průvozu, nebudou pro uvedené zboží poskytovány menší výhody než pro náklady kteréhokoliv třetího státu.
Článek VI
Vzorky zboží vyvážené na území druhého státu v množství v obchodě obvyklém a používaném pouze jako vzorky, jakož i katalogy, ceníky, prospekty a reklamní materiál včetně reklamních filmů, budou na území druhé strany bez dalšího osvobozeny od cla, daní nebo jiných dávek jak při dovozu, tak při zpětném vývozu.
Dále smluvní strany vzájemně propustí do celního záznamního oběhu, který osvobozuje od cel a jiných dávek zejména tyto předměty:
a) předměty určené pro výstavy a veletrhy,
b) předměty, nástroje, materiály a nářadí určené k provádění pokusů, zkoušek a oprav,
c) nářadí a nástroje určené pro montážní práce a vědecko-technickou pomoc,
d) značkované obaly dovážené k naplnění, jakož i obaly obsahující předměty dovozu a vyvážené zpět.
Doba platnosti a další podmínky celního záznamního oběhu se stanoví u každého případu podle účelu, ke kterému jsou předměty propuštěné do celního záznamního oběhu určeny.
Článek VII
Žádná ze smluvních stran nepoužije při dovozu z území druhé smluvní strany nebo při vývozu na území druhé smluvní strany žádných omezení nebo zákazů, pokud jich nepoužije vůči všem ostatním státům.
Článek VIII
Československým námořním lodím a jejich nákladům bude v kubánských přístavech při příjezdu, pobytu a odjezdu poskytnuto zacházení podle zásady nejvyšších výhod, zejména pokud jde o:
a) dávky a poplatky jakéhokoliv druhu vybírané jménem nebo ve prospěch státních institucí nebo jiných organizací,
b) umisťování na nábřežích, nakládání a vykládání v přístavech a kotvištích,
c) používání služeb lodivodů a vlečných lodí, použití kanálů a proplouvacích zařízení, signálů a osvětlení plavební dráhy,
d) použití jeřábů, vah, skladů, loděnic, suchých doků a opravárenských dílen,
e) zásobování pohonnými látkami, mazadly, vodou a potravinami,
f) lékařskou pomoc a hygienickou službu.
Ustanovení předchozího odstavce neopravňuje provádět přístavní služby, jako lodivodství a remorkérství v přístavech a teritoriálních vodách Kubánské republiky, vyprošťovací služby, záchranné práce a pomoc, na které má právo národní vlajka, bez předchozího souhlasu u příslušných úřadů Kubánské republiky.
Ustanovení tohoto článku se dále nevztahují na plavbu pobřežní (kabotáž), rybolov a jakékoliv opatření, která provede vláda Kubánské republiky na ochranu a rozvoj kubánského obchodního loďstva.
Za pobřežní plavbu (kabotáž) se nepovažuje plavba československé lodi z jednoho kubánského přístavu do druhého kubánského přístavu za účelem vyložení zboží, pocházejícího z Československé socialistické republiky nebo třetího státu, nebo za účelem naložení zboží určeného Československé socialistické republice nebo třetímu státu.
Článek IX
Jestliže československá loď havaruje, uvázne na mělčině nebo ztroskotá poblíž nebo na pobřeží Kubánské republiky, bude osobám na palubě, lodi a nákladu poskytnuta nutná pomoc a stejná podpora a výhody, jaké poskytuje kubánské zákonodárství vlastním lodím, osobám a nákladům, jež se nacházejí na palubě.
Článek X
Státní příslušnost československých lodí bude uznávána příslušnými úřady Kubánské republiky na základě listin nacházejících se na lodi a vydaných příslušnými československými úřady podle zákonů a předpisů Československé socialistické republiky.
Výměrné listy a jiné lodní listiny nacházející se na lodi a vydané v souladu s československými předpisy budou uznávány příslušnými úřady Kubánské republiky. Ve shodě s tímto ustanovením československé lodi opatřené řádně vydanými výměrnými listy budou v kubánských přístavech osvobozeny od opětného proměření a za základ pro výpočet přístavních poplatků bude vzat čistý prostor lodi vyznačený v těchto listech.
Článek XI
Příslušné organizace smluvních stran, jejichž činnost se týká námořní dopravy, mohou s předběžným souhlasem vysílat a udržovat na území druhé smluvní strany zastupitelství s vlastním personálem. Tato zastupitelství požívají týchž práv a výhod, jež jsou poskytovány obdobným zastupitelstvím kteréhokoliv třetího státu.
Článek XII
V zájmu zajištění účinné přepravy zboží při obchodní výměně mezi Československou socialistickou republikou a Kubánskou republikou budou příslušnými orgány obou smluvních stran sjednávány roční protokoly o přepravě zboží, ve kterých budou upraveny podmínky provádění námořní přepravy zboží.
Článek XIII
Tato smlouva podléhá ratifikaci. Ratifikační listiny budou vyměněny v době co nejkratší.
Smlouva vstoupí v platnost dnem výměny ratifikačních listin a zůstane v platnosti až do uplynutí šesti měsíců ode dne, kdy jedna ze smluvních stran písemně oznámí druhé smluvní straně svůj úmysl Smlouvu vypovědět.
Dáno v Havaně dne 5. listopadu 1977 ve dvou původních vyhotoveních, každé v jazyce českém a španělském, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
Za
Československou socialistickou republiku:
Ing. Andrej Barčák v. r.
Za
Kubánskou republiku:
Marcelo Fernandez Font v. r.