323/1946 Ú. l. I
Vyhláška Národní banky Československé o hlášení pohledávek a závazků vůči cizině, jakož i o hlášení některých hodnot a práv.

323.
Vyhláška
Národní banky Československé
o hlášení pohledávek a závazků vůči cizině, jakož i o hlášení některých hodnot a práv.
Národní banka Československá stanoví podle § 18 vládního nařízení ze dne 23. června 1939, č. 155 Sb., a podle § 2 vládního nařízení ze dne 24. dubna 1939, č. 76 Sl. z.:

Čl. 1.
(1) Devisoví tuzemci (t. j. osoby fysické, které mají na území Československé republiky své bydliště nebo trvalý pobyt a osoby právnické, sdružení osob, podniky, firmy, které mají na území Československé republiky sídlo nebo místo správy, jakož i tuzemské pobočky, representace, závody a pod. devisových cizozemců) jsou povinni hlásiti Národní bance Československé do 23. února 1946 hodnoty a závazky uvedené v článku 2 této vyhlášky, a to podle stavu k 31. prosinci 1945.
(2) Hlášením podle odstavce 1 jest povinen vlastník (věřitel), po případě držitel hodnot pdrobených hlášení, pokud se týká dlužník, a v jejich zastoupení osoby uvedené v článku 4, odst. 1.
(3) Hlášení provedené podle některých dřívějších nařízení, vyhlášek a opatření neosvobozuje od povinnosti hlášení podle této vyhlášky s výjimkou ustanovení článku 3.
Čl. 2.
(1) Hlášení jsou podrobeny tyto majetkové hodnoty, majetková práva a závazky devisových tuzemců:
a) pohledávky devisových tuzemců vůči devisovým cizozemcům v jakékoliv měně (kromě pohledávek uvedených v článku 3), ať vznikly kdykoliv a jakýmkoliv způsobem, splatné i dosud nedospělé nebo vázané jakýmkoliv omezením (na př. vklady na běžných účtech a vkladních knížkách nebo vkladních listech u peněžních ústavů a podniků v cizině, pohledávky obchodních firem i soukromníků, pohledávky vzniklé platy předem na zboží, jež nebylo dovezeno, pohledávky ze směnek, šeků, poukázek, bonů, pověřovacích listů, splatných kuponů a všechny jiné druhy pohledávek a výplat),
b) cizozemské státní a jiné veřejné a soukromé dílčí dluhopisy, zástavní listy, pokladniční poukázky, životní a důchodové pojistky splatné v cizině,
c) podniky (firmy, representace, závody a pod.), podíly a účasti na podnicích. společnostech a pod. v cizině, ať jsou vyjádřeny v cenných papírech (akciích, kuksech, podílech) či jakýmkoliv jiným způsobem,
d) nemovitosti v cizině, jakož i majetková práva na nemovitostech v cizině,
e) cizozemská a tuzemská platidla a tuzemské cenné papíry, které jsou pro devisového tuzemce uloženy v cizině,
f) veškeré peněžité závazky devisových tuzemců vůči devisovým cizozemcům v jakékoliv měně (kromě závazků uvedených v článku 3), ať vznikly kdykoliv a jakýmkoliv způsobem, splatné i dosud nesplatné nebo vázané jakýmkoliv obmezením (na př. závazky za zboží dovezené z ciziny, závazky vzniklé platy předem na zboží, jež nebylo vyvezeno, závazky za práci ve mzdě vykonanou v cizině — zušlechťovací styk, jakékoliv závazky z titulu vkladů a běžných či jiných účtů devisových cizozemců, jakož i všechny jiné peněžité závazky vůči cizině).
(2) Hlášení jsou podrobeny tyto tuzemské majetkové hodnoty a majetková práva devisových cizozemců:
a) podniky (firmy, representace, závody), podíly a účasti na podnicích, společnostech a pod. v tuzemsku, náležející devisovým cizozemcům, ať je účast na tuzemských podnicích vyjádřena vlastnictvím nebo držbou tuzemských cenných papírů (akcii, kuksů, podílů) či jakýmkoliv jiným způsobem,
b) nemovitosti v tuzemsku, náležející devisovým cizozemcům.
(3) Cenné papíry jest hlásiti i tehdy, byly-li ztraceny, odcizeny nebo zničeny, a to bez ohledu na to, bylo-li o jejich umoření žádáno či nikoliv.
Čl. 3.
Povinnosti hlášení podle této vyhlášky jsou zproštěny:
a) pohledávky vzniklé vývozem zboží nebo zpracováním zboží ve mzdě (zušlechťovací styk), které byly nebo budou do 23. února t. r. hlášeny dosavadním způsobem podle stavu k 31. prosince 1945 Kontrole vývozu při Národní bance Československé v Praze (na základě opatření Národní banky č. 172/43 Sb. nebo její vyhlášky uveřejněné v Úředním listě č. 161 z 28. prosince 1945) nebo Národní bance Československé, oblastnímu ústavu pro Slovensko v Bratislavě (na základě § 1 vyhlášky ministra financí č. 221/39 Úr. nov.),
b) pohledávky, práva, nároky a závazky devisových tuzemců bydlících (sídlících) v českých zemích vůči Německu a Rakousku, jejichž ohlášení Národní bance Československé v Praze bylo stanoveno její vyhláškou uveřejněnou v Úředním listě č. 95 z 8. září 1945,
c) závazky, vzniklé devisovým tuzemcům bydlícím (sídlícím) na Slovensku dovozem zboží a vedlejšími výlohami spojenými s dovozem zboží, v zušlechťovacím styku, jakož i za služby speditérské a za dopravné, které byly nebo budou hlášeny Národní bance Československé, oblastnímu ústavu pro Slovensko v Bratislavě dosavadním způsobem,
d) pohledávky a závazky do hodnoty Kčs 1000.—, pokud celková částka takových pohledávek vůči dlužníkům v té které zemi, pokud se týká závazků vůči věřitelům v té které zemi nedosahuje hodnoty Kčs 1000.—; dosáhne-li celková částka takových pohledávek nebo závazků této hodnoty, jest je hlásiti jen úhrnnou částkou,
e) nehodnotné cenné papíry (nonvaleury) uvedená v příloze ke směrnicím ministerstva financí pro peněžní ústavy k provádění III. dílu dekretu presidenta republiky č. 95/1945 Sb., o přihlášení vkladů a jiných peněžních pohledávek u peněžních ústavů, jakož i životních pojištění a cenných papírů.
Čl. 4.
(1) V zastoupení vlastníka (věřitele), po případě držitele hodnot podléhajících hlášení, pokud se týká dlužníka, jest s výjimkou ustanovení odstavce 2 povinna podati hlášení osoba, která hodnoty nebo závazky spravuje, u hodnot, které jsou v úschově tuzemského peněžního ústavu nebo peněžního podniku, tuzemský peněžní ústav nebo peněžní podnik a u hodnot uvedených v článku 2, odst. 2 osoba, která je má v úschově nebo se jinak o ně stará.
(2) Náleží-li cenné papíry tuzemským peněžním ústavům nebo peněžním podnikům, veřejnoprávním sociálněpojišťovacím ústavům (nositelům sociálního pojištění) a soukromým pojišťovnám, ohlásí je vždy jejich vlastník a nikoliv jejich schovatel.
(3) Přichází-li v úvahu u téže hodnoty či závazku ohlašovací povinnost pro více osob, mohou podati všechny tyto osoby společnou přihlášku s případnou výhradou jednotlivých práv či závazků. Při hlášení jest třeba dbáti toho, aby jedna a táž hodnota či závazek byly podle této vyhlášky hlášeny jen jednou.
(4) Povinnosti hlášení podle této vyhlášky podléhají též veřejné úřady, veřejné ústavy, státní a veřejné podniky, jakož i veřejnoprávní korporace a nadace (základiny, fondy), pokud jde o hodnoty a závazky jež jsou vlastnictvím nebo závazkem jejich, pokud se týká státu, zemí, okresů, po případě obcí nebo pokud jde o hodnoty, které spravují pro devisového cizozemce.
(5) Za podniky, u nichž byla zavedena národní správa, podá hlášení národní správa. V případě, že znění firmy bylo po 5. květnu 1945 změněno, jest třeba uvésti též přesné znění firmy (též i německé, po případě maďarské) a jméno vlastníka firmy v době nesvobody.
Čl. 5.
Povinnost hlášení podle této vyhlášky splní devisoví tuzemci mající bydliště (sídlo) v českých zemích u Národní banky Československé v Praze, devisoví tuzemci mající bydliště (sídlo) na Slovensku u Národní banky Československé, oblastního ústavu pro Slovensko v Bratislavě; hodnoty a práva devisových cizozemců uvedené v čl. 2, odst. 2 hlásí se podle toho, zdali se nacházejí v českých zemích nebo na Slovensku Národní bance Československé v Praze nebo jejímu oblastnímu ústavu pro Slovensko v Bratislavě.
Čl. 6.
Hlášení jest podati ve čtyřech vyhotoveních výhradně na úředních tiskopisech, a to hodnoty, pokud se týká závazky uvedené v článku 2, odst. 1,
písm. a) na tiskopise č. 1: „Hlášení pohledávek vůči cizině",
písm. b) na tiskopise č. 2: „Hlášení cizozemských cenných papírů",
písm. c) na tiskopise č. 3: „Hlášení cizozemských akcií, podniků a účastí v cizině",
písm. d) a e) na tiskopise č. 4: „Hlášení tuzemských cenných papírů uložených v cizině a nemovitostí v cizině",
písm. f) na tiskopise č. 5: „Hlášení závazků vůči cizině", hodnoty uvedené v odstavci 2,
písm. a) b) na tiskopise č. 6: „Hlášení podniků, účastí a nemovitostí cizozemců v tuzemsku".
Tiskopisy lze obdržeti u Národní banky Československé v Praze, jejího oblastního ústavu pro Slovensko v Bratislavě a jejich filiálek, jakož i u peněžních ústavů a peněžních podniků. Doklady nebuďtež k hlášení připojovány, neboť za jejich případnou ztrátu nelze ručiti.
Směrnice pro vyplnění tiskopisů jsou uvedeny na jejich zadní straně.
Čl. 7.
Trestné činy proti této vyhlášce se stíhají podle devisových předpisů.

Národní banka Československá:
Dr. Jaroslav Nebesář v. r.
Dr. Chmela v. r.
J. Oliva v. r.