47/2013 Sb.
Zákon, kterým se mění zákon č. 373/2011 Sb., o specifických zdravotních službách, ve znění zákona č. 167/2012 Sb.

47
ZÁKON
ze dne 30. ledna 2013,
kterým se mění zákon č. 373/2011 Sb., o specifických zdravotních službách, ve znění zákona č. 167/2012 Sb.
Parlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:

Čl. I
Zákon č. 373/2011 Sb., o specifických zdravotních službách, ve znění zákona č. 167/2012 Sb., se mění takto:
1. V § 54 odst. 2 se za slova „na svých pracovištích“ doplňují slova „, pokud dále není stanoveno jinak,“.
2. Za § 58 se vkládá nový § 58a, který včetně nadpisu a poznámky pod čarou č. 20 zní:

„§ 58a
Zajišťování pracovnělékařských služeb zaměstnavatelem na základě pracovněprávního nebo obdobného vztahu
(1) Zaměstnavatel, který získal oprávnění k poskytování zdravotních služeb podle zákona o zdravotních službách v oboru podle § 54 odst. 1 písm. a) nebo b), může pro výkon práce na svých pracovištích poskytovat pracovnělékařské služby prostřednictvím
a) lékaře se specializovanou způsobilostí v oboru pracovní lékařství nebo se specializovanou způsobilostí v oboru všeobecné praktické lékařství a
b) dalších zdravotnických pracovníků podílejících se na poskytování pracovnělékařských služeb,
se kterými uzavřel pracovněprávní nebo obdobný vztah. Zaměstnavatel je povinen zajistit odbornou nezávislost zaměstnanců uvedených v písmenech a) a b).
(2) Při zajišťování pracovnělékařských služeb podle odstavce 1
a) se rozumí pověřeným zaměstnancem podle § 55 odst. 1 písm. a) zdravotnický pracovník uvedený v odstavci 1,
b) je zaměstnanec povinen podrobit se pracovnělékařským službám u lékaře uvedeného v odstavci 1 písm. a); skutečnosti podle § 56 písm. c) a d) sděluje tomuto lékaři,
c) lékařský posudek může podle § 46 přezkoumat pouze zaměstnanec, který je lékařem uvedeným v odstavci 1 písm. a),
d) je zaměstnavatel povinen
1. plnit povinnosti podle § 57 prostřednictvím zdravotnických pracovníků uvedených v odstavci 1,
2. zajistit plnění dalších povinností a úkolů, které jsou tímto zákonem nebo jinými právními předpisy stanoveny poskytovateli zdravotních služeb, pouze prostřednictvím zdravotnických pracovníků uvedených v odstavci 1.“.
3. V § 59 odst. 1 písm. a) se slova „zaměstnavatel, na jehož pracovištích jsou vykonávány práce pouze v kategorii první, osobu ucházející se o zaměstnání,“ nahrazují slovy „zaměstnavatel osobu ucházející se o zaměstnání, nestanoví-li jiný právní předpis20) jinak a jde-li o práce uvedené v § 54 odst. 2 písm. b),

20) Například § 247 zákoníku práce.“.
4. V § 59 odst. 1 písmeno b) zní:

„b) zaměstnavatel vstupní lékařskou prohlídku zajistí vždy před uzavřením
1. pracovního poměru,
2. dohody o provedení práce nebo dohody o pracovní činnosti, má-li být osoba ucházející se o zaměstnání zařazena k práci, která je podle zákona o ochraně veřejného zdraví prací rizikovou nebo je součástí této práce činnost, pro jejíž výkon jsou podmínky zdravotní způsobilosti stanoveny jinými právními předpisy; zaměstnavatel může vstupní lékařskou prohlídku vyžadovat též, má-li pochybnosti o zdravotní způsobilosti osoby ucházející se o práci, která není prací rizikovou a která má být vykonávána na základě dohody o provedení práce nebo dohody o pracovní činnosti, nebo
3. vztahu obdobného vztahu pracovněprávnímu.
Osoba ucházející se o zaměstnání se považuje za zdravotně nezpůsobilou k výkonu práce, k níž má být zařazena, pokud se nepodrobí vstupní lékařské prohlídce podle bodu 1, 2 nebo 3.“.
Čl. II
Účinnost
Tento zákon nabývá účinnosti dnem 1. dubna 2013.

Němcová v. r.
Klaus v. r.
Nečas v. r.