93/1989 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Smlouvě mezi Československou socialistickou republikou a Korejskou lidově demokratickou republikou o vzájemné právní pomoci ve věcech občanských, rodinných a trestních

93
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 16. června 1989
o Smlouvě mezi Československou socialistickou republikou a Korejskou lidově demokratickou republikou o vzájemné právní pomoci ve věcech občanských, rodinných a trestních

Dne 11. září 1988 byla v Pchjongjangu podepsána Smlouva mezi Československou socialistickou republikou a Korejskou lidově demokratickou republikou o vzájemné právní pomoci ve věcech občanských, rodinných a trestních.
Se Smlouvou vyslovilo souhlas Federální shromáždění Československé socialistické republiky a prezident Československé socialistické republiky ji ratifikoval. Ratifikační listiny byly vyměněny v Praze dne 16. května 1989.
Smlouva vstoupila v platnost na základě svého článku 49 dnem 16. června 1989.
České znění Smlouvy se vyhlašuje současně.

Ministr:
JUDr. Johanes v. r.


SMLOUVA
mezi Československou socialistickou republikou a Korejskou lidově demokratickou republikou o vzájemné právní pomoci ve věcech občanských, rodinných a trestních
Československá socialistická republika a Korejská lidově demokratická republika, vedeny přáním dále prohlubovat a rozvíjet vztahy přátelství, které existují mezi oběma zeměmi, a spolupráci ve věcech občanských, rodinných a trestních,
se dohodly takto:
ODDÍL I
VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Právní ochrana
1. Občané jedné smluvní strany požívají na území druhé smluvní strany stejnou právní ochranu svých osobních a majetkových práv jako její vlastní občané.
2. Občané jedné smluvní strany mají právo obracet se na orgány činné ve věcech občanských, pracovních, rodinných a trestních, mohou před nimi vystupovat, podávat návrhy, žádosti a stížnosti za stejných podmínek jako občané druhé smluvní strany.
3. Ustanovení této smlouvy se vztahují i na právnické osoby.
Článek 2
Poskytování právní pomoci
Smluvní strany si navzájem poskytují právní pomoc prostřednictvím soudů, prokuratury a státních notářství, které mají pravomoc ve věcech občanských, pracovních, rodinných a trestních. Tyto orgány se vzájemně stýkají prostřednictvím svých ústředních orgánů. Ústředními orgány jsou ze strany Československé socialistické republiky Generální prokuratura ČSSR, ministerstvo spravedlnosti ČSR a ministerstvo spravedlnosti SSR a ze strany Korejské lidově demokratické republiky Ústřední soud KLDR a Ústřední prokuratura KLDR.
Článek 3
Právní pomoc
Smluvní strany si vzájemně poskytují právní pomoc prováděním jednotlivých procesních úkonů.
Článek 4
Forma a obsah dožádání
1. Dožádání o poskytnutí právní pomoci musí obsahovat tyto náležitosti:
1. označení dožadujícího orgánu;
2. označení dožádaného orgánu;
3. označení věci, v níž se žádá o právní pomoc;
4. jméno a příjmení účastníků, obviněných, obžalovaných, odsouzených a poškozených, místo jejich bydliště nebo přechodného pobytu, státní občanství a povolání, podle potřeby místo a datum narození a jméno a příjmení jejich rodičů;
5. u právnických osob jejich název a sídlo;
6. jména, příjmení a adresy zástupců osob;
7. předmět dožádání a další potřebné údaje k jeho vyřízení a ve věcech trestních též označení skutkové podstaty spáchaného činu včetně výše způsobené škody.
2. Dožádání musí být opatřeno podpisem a otiskem úředního razítka dožadujícího orgánu.
Článek 5
Způsob vyřízení
1. Dožádání o poskytnutí právní pomoci vyřizuje dožádaný orgán podle právního řádu svého státu.
Na žádost dožadujícího orgánu použije však právní předpisy státu dožadujícího orgánu, pokud nejsou v rozporu s jeho právním řádem.
2. Není-li dožádaný orgán pro vyřízení dožádání příslušný, postoupí je příslušnému orgánu.
3. Není-li možné dožádání vyřídit, informuje o tom dožádaný orgán dožadující orgán s uvedením důvodů a současně vrátí písemnosti.
4. Není-li přesná adresa osoby uvedené v dožádání známa, dožádaný orgán podle právního řádu svého státu učiní potřebná opatření k jejímu zjištění.
5. Po vyřízení dožádání zašle dožádaný orgán vyřízené písemnosti dožadujícímu orgánu.
Článek 6
Doručení písemností
Dožádaný orgán doručuje písemnosti podle předpisů platných v jeho státě, pokud jsou vyhotoveny v souladu s článkem 13 této smlouvy. Pokud písemnosti nejsou vyhotoveny v souladu s článkem 13 této smlouvy, může je odevzdat adresátovi, je-li ochoten je přijmout.
Článek 7
Doklad o doručení písemností
Doklad o doručení písemností se vyhotoví podle předpisů platných v dožádaném státě. V tomto potvrzení musí být uveden podpis doručitele a adresáta, datum a místo doručení.
Článek 8
Uznávání a ověřování listin
1. Listiny, jejich opisy a kopie, které byly na území jedné smluvní strany vyhotoveny nebo ověřeny orgány nebo úředními osobami v rámci jejich pravomoci, jsou na území druhé smluvní strany uznávány bez ověření, pokud jsou opatřeny otiskem úředního razítka a podpisem.
2. Veřejné listiny, které byly vyhotoveny na území jedné smluvní strany, mají i na území druhé smluvní strany důkazní moc veřejných listin.
Článek 9
Ochrana svědků a znalců
1. Svědek nebo znalec, který je občanem druhé smluvní strany a který se na předvolání doručené dožádaným orgánem dostavil k orgánu dožadující smluvní strany, nemůže být stíhán ani dán do vazby v souvislosti s trestní věcí, která je předmětem řízení, nebo pro jiný trestný čin, jehož se dopustil před překročením státních hranic dožádané smluvní strany.
2. Svědek nebo znalec pozbude výše uvedené ochrany, neopustí-li území dožadující smluvní strany do dvou týdnů po tom, kdy mu dožadující justiční orgán sdělí, že jeho přítomnost už není potřebná. Do této lhůty se nezapočítává doba, po kterou tato osoba nemohla opustit území dožadující smluvní strany bez svého zavinění.
3. Osoby předvolané justičním orgánem mají od orgánu dožadující smluvní strany právo na náhradu cestovních nákladů, výdajů spojených s pobytem, ušlého výdělku a znalec rovněž náhradu znalečného. Dožadující smluvní strana na žádost svědka nebo znalce poskytne odpovídající zálohu.
Článek 10
Náklady spojené s poskytnutím právní pomoci
Dožádaná smluvní strana nese náklady spojené s poskytnutím právní pomoci, které vznikly na jejím území.
Článek 11
Informace
Smluvní strany prostřednictvím orgánů uvedených v článku 2 této smlouvy si na žádost poskytují informace o právním řádu a justiční praxi, která platí nebo platila v jejich státě.
Článek 12
Informace o rozsudcích
Smluvní strana každoročně informuje druhou smluvní stranu o pravomocných rozsudcích, vynesených jejími soudy za uplynulý rok proti občanům druhé smluvní strany.
Článek 13
Jazyk
Listiny, které jsou doručovány druhé smluvní straně v souvislosti s plněním této smlouvy, se vyhotoví v jazyce dožadující smluvní strany a musí k nim být přiložen překlad v ruském jazyce.
ODDÍL II
ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
HLAVA I
PRÁVNÍ POMOC VE VĚCECH OBČANSKÝCH A RODINNÝCH
Osvobození od nákladů
Článek 14
1. Občanům jedné smluvní strany, kteří podávají návrh u soudu druhé smluvní strany, není možno uložit složení jistoty na náklady řízení, pokud mají bydliště na území jedné ze smluvních stran.
2. Občan jedné smluvní strany je na území druhé smluvní strany osvobozen od nákladů řízení za stejných podmínek a ve stejném rozsahu jako její vlastní občané.
3. Osvobození od nákladů řízení se vztahuje na celé řízení, včetně řízení o výkonu rozhodnutí.
4. Osvobození od nákladů řízení a notářských poplatků, které bylo účastníku soudního řízení v určité věci přiznáno podle právních předpisů jedné smluvní strany, platí rovněž pro řízení, které bude v této věci vedeno před soudem druhé smluvní strany.
Článek 15
1. Osvědčení o osobních a majetkových poměrech potřebné pro osvobození od nákladů řízení a notářských poplatků vydává příslušný orgán té smluvní strany, na jejímž území má žadatel bydliště. V ostatních případech je vydává diplomatická mise nebo konzulární zastoupení smluvní strany, jejímž je státním občanem.
2. Soud, který rozhoduje o žádosti o osvobození od nákladů řízení a notářských poplatků, může požádat orgán, který osvědčení vydal, o doplňující údaje.
Článek 16
1. Občan jedné smluvní strany, který hodlá žádat soud druhé smluvní strany o osvobození, může podat tuto žádost písemně nebo ústně do protokolu u příslušného soudu.
2. Soud zašle způsobem uvedeným v článku 2 této smlouvy protokol s osvědčením vydaným podle článku 15 této smlouvy, jakož i další doklady předložené žadatelem příslušnému soudu druhé smluvní strany.
3. Spolu s žádostí o osvobození od nákladů řízení mohou být podány též jiné žádosti související s osvobozením od záloh.
Článek 17
Zasílání dokladů
Jedna smluvní strana zašle na žádost druhé smluvní strany doklad o evidenci osoby, o vzdělání a délce zaměstnání, o osobním a rodinném stavu, mzdě a majetkových poměrech a další písemnosti potřebné pro uplatnění práv a zájmů občana druhé smluvní strany v řízení před justičním orgánem.
Článek 18
Způsobilost k právům a právním úkonům
1. Způsobilost fyzické osoby k právům a právním úkonům se řídí právním řádem smluvní strany, jejímž je občanem.
2. Způsobilost právnické osoby k právům a právním úkonům se řídí právním řádem smluvní strany, podle něhož byla zřízena.
Článek 19
Prohlášení za mrtvého
Pro prohlášení osoby za mrtvou a pro řízení o důkazu smrti se použije právní řád smluvní strany, jejímž občanem byla osoba v době, kdy byla podle posledních údajů naživu. Pravomoc je dána orgánům této smluvní strany.
Článek 20
Uzavření manželství
Uzavření manželství se řídí právními řády smluvních stran, jejichž jsou osoby hodlající uzavřít manželství občany. Forma uzavření manželství se řídí právním řádem smluvní strany, na jejímž území se manželství uzavírá.
Článek 21
Rozvod manželství, neplatnost manželství a osobní a majetkové vztahy manželů
1. Rozvod manželství, neplatnost manželství a osobní a majetkové vztahy manželů, mají-li stejné občanství, se řídí právním řádem smluvní strany, jejímiž jsou manželé občany. K řízení je dána pravomoc soudu smluvní strany, jejímiž jsou manželé občany v době podání návrhu.
2. Nemají-li manželé stejné občanství, použije se právní řád smluvní strany, na jejímž území měli manželé poslední společné bydliště, a pokud neměli společné bydliště, použije soud, před kterým se vede řízení, svůj právní řád. K řízení je dána pravomoc soudu smluvní strany, na jejímž území měli manželé poslední společné bydliště, a pokud je neměli, pravomoc soudu smluvní strany, před nímž bylo dříve zahájeno řízení.
Článek 22
Právní vztahy mezi rodiči a dětmi
1. Otcovství a jiné právní vztahy mezi rodiči a dětmi se řídí právním řádem smluvní strany, jejímž občanem je dítě.
2. K řízení o právních vztazích, uvedených v odstavci 1 tohoto článku, je dána pravomoc soudu smluvní strany, jejímž občanem je dítě.
3. Má-li dítě v době zahájení řízení občanství obou smluvních stran, použije se právní řád a je dána pravomoc soudu smluvní strany, na jejímž území se dítě narodilo.
Článek 23
1. Osvojení se řídí právním řádem smluvní strany, jejímž občanem je osoba podávající návrh na osvojení.
2. Nemají-li manželé stejné občanství, osvojení musí být v souladu s právními řády obou smluvních stran.
3. Je-li dítě občanem jedné smluvní strany a osvojitel občanem druhé smluvní strany, k osvojení je třeba souhlas dítěte nebo jeho zákonného zástupce nebo příslušného orgánu, vyžaduje-li to právní řád smluvní strany, jejímž občanem je dítě.
4. K řízení ve věcech osvojení je dána pravomoc orgánů smluvní strany, jejímž občanem je osvojitel v době podání návrhu. V případě uvedeném v odstavci 2 tohoto článku je dána pravomoc orgánů, smluvní strany, na jejímž území měli manželé poslední společné bydliště.
5. Ustanovení odstavců 1, 2, 3, 4 tohoto článku se použijí i pro zrušení osvojení.
Článek 24
Poručenství a opatrovnictví
1. Zřízení nebo zrušení poručenství a opatrovnictví se řídí právním řádem smluvní strany, jejímž občanem je poručenec nebo opatrovanec.
2. Právní vztahy mezi poručníkem nebo opatrovníkem a osobou, jíž bylo zřízeno poručenství nebo opatrovnictví, se řídí právním řádem smluvní strany, jejíž orgán poručníka nebo opatrovníka zřídil.
3. Povinnost přijmout poručenství nebo opatrovnictví se řídí právním řádem smluvní strany, jejímž občanem je osoba, která se má stát poručníkem nebo opatrovníkem.
4. Ke zřízení nebo zrušení poručenství a opatrovnictví je dána pravomoc orgánu smluvní strany, jejímž občanem je poručenec nebo opatrovanec.
Článek 25
Dědické věci
1. Občan jedné smluvní strany může dědit majetek na území druhé smluvní strany ze zákona nebo ze závěti a zřizovat nebo rušit závěť za stejných podmínek a má stejná práva jako občan druhé smluvní strany.
2. Dědické právo k movitostem se řídí právním řádem smluvní strany, jejímž občanem byl zůstavitel v době smrti. Dědické právo k nemovitostem se řídí právním řádem smluvní strany, na jejímž území se nemovitost nachází. Určení, jde-li o majetek movitý nebo nemovitý, se řídí právním řádem smluvní strany, na jejímž území se majetek nachází.
3. K projednání movitého dědictví je dána pravomoc orgánu smluvní strany, jejímž občanem byl zůstavitel v době smrti, a k projednání nemovitého dědictví orgánu smluvní strany, na jejímž území se toto dědictví nachází.
4. Forma závěti, způsobilost zřídit nebo zrušit závěť a právní účinky vad projevu vůle se řídí právním řádem smluvní strany, jejímž občanem byl zůstavitel v době projevu vůle.
Forma závěti a její zrušení se však může řídit i právním řádem smluvní strany, na jejímž území byla závěť zřízena.
5. Není-li dědiců podle právního řádu smluvní strany, kterým se řídí dědění, přechází movitý majetek na smluvní stranu, jejímž občanem byl zůstavitel v době smrti, a nemovitost na smluvní stranu, na jejímž území se nachází.
Uznání a výkon rozhodnutí
Článek 26
Jedna smluvní strana uznává a vykonává podle této smlouvy rozhodnutí, vydaná na území druhé smluvní strany, ve věcech občanských, pracovních a rodinných, jakož i o náhradě škody ve věcech trestních.
Článek 27
Rozhodnutí uvedená v článku 26 této smlouvy se uznávají a vykonávají za předpokladu, že:
1. rozhodnutí je podle právního řádu smluvní strany, na jejímž území bylo vydáno, pravomocné a vykonatelné;
2. vydání rozhodnutí nebránila výlučná pravomoc orgánu smluvní strany, na jejímž území má být rozhodnutí uznáno nebo vykonáno, a pokud rozhodující orgán nepoužil právního řádu v rozporu s touto smlouvou;
3. účastník, který se řízení nezúčastnil, byl v souladu s touto smlouvou řádně a včas předvolán a v případě procesní nezpůsobilosti byl řádně zastoupen;
4. nebylo již vydáno rozhodnutí v téže věci mezi týmiž účastníky a nenabylo právní moci na území smluvní strany, kde má být uznáno a vykonáno.
Článek 28
1. Návrh na výkon rozhodnutí se podává u příslušného soudu smluvní strany, na jejímž území má být rozhodnutí vykonáno, nebo prostřednictvím soudu, který ve věci rozhodl v prvním stupni, přičemž tento návrh bude postoupen příslušnému soudu druhé smluvní strany způsobem stanoveným v článku 2 této smlouvy.
2. K návrhu se připojí:
1. rozhodnutí nebo jeho ověřený opis spolu s potvrzením o právní moci a vykonatelnosti, pokud to již nevyplývá z rozhodnutí;
2. potvrzení, že účastník proti kterému bylo vydáno rozhodnutí a který se řízení nezúčastnil, byl v souladu s touto smlouvou řádně a včas předvolán, a byl-li procesně nezpůsobilý, byl řádně zastoupen.
Článek 29
1. Soud smluvní strany, na jejímž území má být rozhodnutí vykonáno, provede výkon rozhodnutí podle svého právního řádu. Soud se přitom omezí na zjištění, jsou-li splněny předpoklady stanovené článkem 27 této smlouvy.
2. Povinný může vznést proti výkonu rozhodnutí námitky, které jsou přípustné podle právního řádu smluvní strany, jejíž soud o výkonu rozhoduje.
Článek 30
Pravomocná rozhodnutí o náhradě nákladů řízení se na návrh vykonávají na území druhé smluvní strany bezplatně.
Článek 31
Náklady výkonu rozhodnutí se určí podle právního řádu smluvní strany, na jejímž území má být rozhodnutí vykonáno.
Článek 32
Rozhodnutí uvedená v článku 26 této smlouvy se uznají a vykonají, budou-li pravomocná a vykonatelná po vstupu této smlouvy v platnost.
HLAVA II
PRÁVNÍ POMOC VE VĚCECH TRESTNÍCH
Článek 33
Povinnost vydání
1. Smluvní strany se zavazují, že za podmínek stanovených v této smlouvě si na žádost navzájem vydají k trestnímu stíhání nebo k výkonu trestu osoby, které se nacházejí na jejich území.
2. Vydání k trestnímu stíhání se provede jen pro takové trestné činy, za které může být podle právních řádů obou smluvních stran uložen trest odnětí svobody na dobu více než 1 rok.
3. Vydání k výkonu trestu se provede jen pro trestné činy uvedené v odstavci 2 tohoto článku, je-li vyžadovaná osoba odsouzena k trestu odnětí svobody na dobu více než 1 rok nebo trestu těžšímu.
Článek 34
Odmítnutí vydání
1. K vydání nedojde, jestliže osoba, o jejíž vydání se žádá, je občanem dožádané smluvní strany.
2. Vydání je možno odmítnout, jestliže:
1. osoba, o jejíž vydání se žádá, spáchala trestný čin na území dožádané smluvní strany;
2. podle právního řádu dožádané smluvní strany nelze trestní stíhání nebo trest vykonat v důsledku promlčení nebo z jiných zákonných důvodů;
3. proti sobě, o jejíž vydání se žádá, byl pro týž trestný čin na území dožádané smluvní strany vynesen pravomocný rozsudek nebo bylo řízení pravomocně zastaveno.
Článek 35
Žádost o vydání
1. K žádosti o vydání k trestnímu stíhání se připojí opis zatýkacího rozkazu, údaje o spáchaném trestném činu a ustanovení zákona, která mají být uplatněna, a pokud byla trestným činem způsobena hmotná škoda, též její rozsah.
2. K žádosti o vydání k výkonu trestu se připojí opis pravomocného rozsudku a znění příslušných ustanovení zákona, která se vztahují na trestný čin. Pokud odsouzený již část trestu vykonal, uvedou se o tom potřebné údaje.
3. K žádosti o vydání se podle možnosti připojí charakteristika osoby, o jejíž vydání se žádá, s uvedením osobních údajů, popisu zevnějšku, zvláštních znaků, adresy, fotografie a otisků prstů.
4. Neobsahuje-li žádost o vydání všechny potřebné údaje, může si dožádaná smluvní strana vyžádat doplňující údaje a určit až dvouměsíční lhůtu, do které jí mají být dodány. Na žádost dožadující smluvní strany může být tato lhůta prodloužena až o jeden měsíc.
5. Dožádaná smluvní strana zastaví řízení o vydání a propustí zatčenou osobu, pokud jí nebyly dodány ve lhůtě stanovené v odstavci 4 tohoto článku požadované doplňující údaje.
Článek 36
Zatčení osoby, o jejíž vydání se žádá
1. Po obdržení žádosti o vydání přijme smluvní strana podle této smlouvy příslušná opatření k zatčení osoby, o jejíž vydání se žádá.
2. Osoba, o jejíž vydání se žádá, může být zatčena i před obdržením žádosti o vydání, jestliže se příslušný orgán dožadující smluvní strany odvolává na zatýkací rozkaz proti této osobě nebo pravomocný rozsudek a současně sděluje, že zasílá žádost o její vydání. Tato žádost může být podána poštou, telegraficky, telefonicky nebo jiným podobným způsobem.
3. Příslušný orgán smluvní strany může zatknout osobu nacházející se na jejím území i bez žádosti podle odstavce 2 tohoto článku, je-li známo, že se tato osoba dopustila na území druhé smluvní strany trestného činu uvedeného v článku 33 této smlouvy.
4. O zatčení podle ustanovení odstavců 2 a 3 tohoto článku se neodkladně uvědomí druhá smluvní strana.
5. Zatčená osoba může být propuštěna na svobodu, nebyla-li žádost o vydání podána do 2 měsíců ode dne odeslání sdělení o jejím zatčení.
Článek 37
Postup při vydání
Dožádaná smluvní strana oznámí dožadující smluvní straně místo a dobu vydání. Přepravu spojenou s vydáním zajistí dožadující smluvní strana.
Článek 38
Střet žádostí o vydání
Žádá-li o vydání téže osoby více států, dožádaná smluvní strana především vyhoví žádosti s přihlédnutím k státnímu občanství osoby, o jejíž vydání se žádá.
Článek 39
Omezení stíhání
1. Vydanou osobu nelze bez souhlasu dožádané smluvní strany trestně stíhat, vykonat na ní trest pro jiný trestný čin spáchaný před vydáním ani ji vydat třetímu státu.
2. Souhlas není třeba, jestliže:
1. vydaná osoba neopustila území dožadující smluvní strany do jednoho měsíce po skončení trestního stíhání, výkonu trestu nebo upuštění od potrestání;
2. vydaná osoba se dobrovolně vrátila zpět na území smluvní strany, které byla vydána.
Článek 40
Vydání věcí
1. Jedna smluvní strana se zavazuje spolu s vydáním pachatele trestného činu odevzdat na žádost druhé smluvní straně věci, které byly užity k spáchání trestného činu nebo trestným činem získány. Tyto věci je třeba odevzdat i v případě smrti pachatele trestného činu.
2. Smluvní strana, které byly věci odevzdány, je musí po skončení řízení vrátit druhé smluvní straně k jejich předání oprávněné osobě.
3. Na věci, které se předají podle této smlouvy, se nevztahují omezení a nepodléhají clu ani zdanění.
Článek 41
Průvoz
1. Smluvní strana se zavazuje na žádost druhé smluvní strany povolit přes své území průvoz osob, vydaných třetím státem.
2. Způsob průvozu, trasu a jiné podmínky v každém jednotlivém případě dohodnou příslušné orgány obou smluvních stran.
3. Žádost o povolení průvozu se vyřizuje stejným způsobem jako žádost o vydání.
Článek 42
Náklady spojené s vydáním a průvozem
Náklady spojené s dopravou vydané osoby, jakož i průvozem hradí dožadující smluvní strana. Ostatní náklady nese dožádaná smluvní strana.
Článek 43
Oznámení výsledků trestního řízení
Smluvní strany si navzájem oznamují výsledky trestního řízení vedeného proti vydané osobě. Byl-li vůči této osobě vynesen rozsudek, zašle se po právní moci jeho opis.
Článek 44
Převzetí trestního stíhání
1. Každá smluvní strana se zavazuje na žádost stíhat podle svého právního řádu vlastní občany podezřelé, že na území druhé smluvní strany spáchali trestný čin.
2. Povinnost stíhat podle vlastního právního řádu se vztahuje i na taková jednání, která se podle právního řádu dožadující smluvní strany stíhají jako trestné činy a podle právního řádu dožádané smluvní strany jen jako přestupky.
3. Uplatněné nároky na náhradu škody vzniklé v souvislosti s trestným činem se projednávají spolu s danou trestní věcí.
4. Dožádaná smluvní strana oznámí druhé smluvní straně výsledky stíhání a na její žádost zašle opis pravomocného rozhodnutí.
Článek 45
Žádost o převzetí trestního stíhání
Žádost o převzetí trestního stíhání pachatele trestného činu musí mít tyto náležitosti:
1. osobní údaje o pachateli trestného činu;
2. bydliště a místo pobytu pachatele trestného činu;
3. popis trestného činu a znění příslušných zákonných ustanovení;
4. důkazní materiály pro trestní řízení, popř. opis spisu;
5. popis osoby a fotografie, jsou-li k dispozici.
Žádost o trestní stíhání pachatele trestného činu musí být opatřena otiskem úředního razítka dožadujícího orgánu a podpisem.
Článek 46
Předání k výkonu trestu
V souladu s Úmluvou o předávání osob odsouzených k trestu odnětí svobody si smluvní strany předávají osoby k výkonu trestu ve státě, jehož jsou občany.
ODDÍL III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 47
Spolupráce
K upevnění spolupráce v boji proti pachatelům trestných činů a úspěšnému plnění této smlouvy budou smluvní strany vést konzultace prostřednictvím ústředních orgánů.
Článek 48
Řešení sporů
Spory, které vzniknou při výkladu nebo provádění této smlouvy, budou řešit smluvní strany diplomatickou cestou nebo konzultacemi příslušných ústředních orgánů.
Článek 49
Ratifikace a vstup v platnost
1. Tato smlouva podléhá ratifikaci a vstoupí v platnost uplynutím třicátého dne od výměny ratifikačních listin v Praze.
2. Smlouva zůstane v platnosti po dobu pěti let. Pokud žádná smluvní strana nepředloží písemný návrh na vypovězení této smlouvy nejpozději šest měsíců před uplynutím uvedené lhůty, prodlužuje se její platnost vždy o dalších pět let.
Tato smlouva byla podepsána v Pchjongjangu dne 11. září 1988.
Tato smlouva je vyhotovena ve dvou originálech, každý v českém, korejském a ruském jazyce, přičemž všechny tři texty mají stejnou platnost. V případě rozdílného výkladu je rozhodující znění v ruském jazyce.
Z plné moci
Československé socialistické republiky:
Ing. Bohuslav Chňoupek v. r.
Z plné moci
Korejské lidově demokratické republiky:
Kim Jang-nam v. r.