203/1956 Ú. l.
Směrnice státní mzdové komise pro řešení mzdových otázek v souvislosti se zkrácením pravidelné pracovní doby od 1. října 1956.

203.
Směrnice
státní mzdové komise
ze dne 29. září 1956
pro řešení mzdových otázek v souvislosti se zkrácením pravidelné pracovní doby od 1. října 1956.
Zákonem č. 45/1956 Sb., o zkrácení pracovní doby, se s účinností od 1. října 1956 stanoví pravidelná pracovní doba zaměstnanců na 46 hodin týdně a pracovní doba mladistvých do 16 let na 36 hodin týdně.
Zkrácení pracovní doby je nutno provést tak, aby byly plněny plánované výrobní i ostatní úkoly podniků (závodů), úřadů nebo jiných organisací bez zvýšení plánovaných mzdových fondů a plánovaného počtu pracovníků. Zkrácení pravidelné pracovní doby na 46 hodin týdně se provede při zachování výdělků pracujících.
Splněni a překračování plánovaných úkolů je nutno zajistit zejména
a) zvýšením produktivity práce na základě zavádění nejnovější techniky a technologie, lepší organisace výroby a práce, zlepšení materiálně technického zásobování, odstraňování ztrátových časů; přitom je nutno zvýšenou měrou usilovat o rozšiřování pokrokových pracovních metod a zvyšování kvalifikace pracujících a zajistit maximální hospodárnost a kvalitu výroby a trvalé snižování úrazovosti v práci,
b) snižováním absence, zejména snižováním ztrát způsobených pozdním započetím a předčasným ukončením pracovního dne nebo pracovního týdne,
c) účelným rozmístěním pracovníků v rámci plánovaných počtů.
Pro řešení mzdových otázek v souvislosti se zkrácením pravidelné pracovní doby od 1. října 1956 stanoví státní mzdová komise na základě zmocnění daného vládou a podle § 1 odst. 3 zákona č. 45/1956 Sb. tyto zásady:

I.
Zkrácení pravidelné pracovní doby na 46 hodin týdně.
1. Práce v úkolové mzdě:
a) Zaměstnanci pracující v úkolové mzdě budou odměňováni podle vykonané práce. Úkolové tarify, výkonové normy a sazby prémií k úkolové mzdě se z důvodu zkrácení pracovní doby o 2 hodiny týdně nemění.
b) Vedení podniku (závodu), úřadu nebo jiné organisace je povinno vytvořit předpoklady pro to, aby tito zaměstnanci mohli při zkrácené pracovní době dosahovat vyšší produktivity práce a tím i výdělků, které měli v pracovní době 48 hodin týdně, a to zejména lepší organisací práce, zdokonalením technologie, lepším využitím strojů a zařízení, malou mechanisací, plynulým přísunem materiálu, odstraňováním ztrátových časů, lepším využitím pracovní doby, snížením absence a pod.
c) Ve zcela výjimečných případech na pracovištích, na nichž nelze ihned v plném rozsahu zajistit splnění plánovaných výrobních úkolů zvýšením produktivity práce (na př. u některých pásových výrob, při obsluze agregátů, kde je produktivita práce plně závislá na jejich výkonu a kde nelze zpevnit normy obsluhy) je možno na nezbytně nutnou dobu nejvýše 3 měsíců provést nutná opatření pro zachování dosavadních výdělků, a to formou mzdového vyrovnání do maximální výše jedné třiadvacetiny výdělku, dosaženého v pravidelné pracovní době v daném výplatním období.
d) V případech uvedených pod písm. c) je vedení podniku (závodu) nebo jiné organisace povinno zajistit plánované výrobní úkoly mobilisací pracovních reserv na jiných úsecích podniku (závodu) nebo jiné organisace, a to především účelným rozmístěním pracovníků, zvýšením počtu pracovníků na produktivních pracích, zejména snížením podílu administrativních pracovníků. Mzdová a organisační opatření je třeba provést tak, aby nebyly překročeny plánované mzdové fondy a plánované počty pracovníků.
2. Práce v časové hodinové mzdě.
a) Časové tarify a sazby prémií k časové mzdě stanovené v prémiových řádech se z důvodu zkrácení pravidelné pracovní doby o 2 hodiny týdně nemění.
b) Zaměstnancům pracujícím v časové hodinové mzdě (prosté i s prémií) se poskytne mzda za odpadlé 2 hodiny týdně ve výši jedné třiadvacetiny (t. j. 4,35 % ) výdělku dosaženého v pravidelné pracovní době 46 hodin týdně v daném výplatním období; pracuje-li zaměstnanec střídavě v časové i úkolové mzdě, je základem pro výpočet jedné třiadvacetiny jen výdělek dosažený v časové mzdě.
c) Vedení podniku (závodu) nebo jiné organisace je povinno zajistit v nejužší spolupráci se zaměstnanci, aby pracovníci v časové hodinové mzdě plnili stanovené úkoly i při zkrácené pracovní době, a to lepší organisací práce, účelným rozmístěním pracovníků, lepším využitím pracovní doby, snížením absence a pod.
3. Práce v měsíční a týdenní mzdě.
a) Měsíční platy, týdenní mzdy a sazby prémií se nemění.
b) Vedení podniku (závodu), úřadu nebo jiné organisace je povinno zajistit, aby zaměstnanci s měsíčním platem (týdenní mzdou) plnili stanovené úkoly i při sníženém počtu hodin.
II.
Kratší než pravidelná pracovní doba.
4. Zaměstnancům, jimž ředitel podniku (závodu), vedoucí úřadu nebo jiné organisace stanovil na jejich žádost nebo proto, že pracují na místech, kde povaha práce nevyžaduje úplné pracovní doby, pracovní dobu kratší, než je pravidelná pracovní doba,
a) při práci v úkolové mzdě přísluší výdělek podle vykonané práce; při práci, za kterou je určena pevná odměna za určitý objem prací, zůstává výše této odměny nezměněna;
b) při práci v časové hodinové mzdě (prosté i s prémií) se za dané výplatní období zvyšuje výdělek dosažený ve sjednané pracovní době o jednu třiadvacetinu; pracují-li zaměstnanci střídavě v časové i úkolové mzdě, je základem pro výpočet jedné třiadvacetiny jen výdělek dosažený v časové mzdě;
c) při práci v měsíční (týdenní) mzdě se jejich měsíční (týdenní) mzda určí poměrnou částí mzdy stanovené za pravidelnou pracovní dobu 46 hodin týdně.
III.
Zkrácení pracovní doby mladistvých do 16 let.
5. Zaměstnancům do 16 let pracujícím v úkolové mzdě přísluší mzda podle vykonané práce.
6. Zaměstnancům do 16 let pracujícím v časové hodinové mzdě (prosté i s prémií) se zvyšuje výdělek za dané výplatní období dosažený v pracovní době 36 hodin týdně o jednu třiadvacetinu; pracuje-li takový zaměstnanec střídavě v časové i úkolové mzdě, je základem pro výpočet jedné třiadvacetiny jen výdělek dosažený v časové mzdě.
7. Zaměstnancům do 16 let pracujícím v měsíční (týdenní) mzdě se základní měsíční (týdenní) mzda určí poměrnou částí mzdy stanovené za pravidelnou pracovní dobu 46 hodin týdně.
IV.
Odměňování za práci přes čas.
8. Dosavadní ustanovení mzdových a platových předpisů o odměně za práci přes čas zůstávají v platnosti. Za přesčasovou hodinu se však považuje každá hodina odpracovaná nad 46 hodin týdně, u mladistvých do 16 let nad 36 hodin týdně. U zaměstnanců, jimž byla stanovena kratší než pravidelná pracovní doba na jejich žádost nebo proto, že pracují na místech, kde povaha práce nevyžaduje úplné pracovní doby, se práce konaná nad takto stanovenou pracovní dobu, pokud nepřesáhne 46 hodin týdně, po případě 36 hodin týdně u mladistvých do 16 let, nepovažuje za přesčasovou (nenáleží za ni příplatek za práci přes čas). U zaměstnanců, pro které bude stanoveno rozdělení pracovní doby v delším než týdenním období (na př. čtyřtýdenní nebo delší), považuje se za přesčasovou hodinu každá hodina odpracovaná nad pravidelnou pracovní dobu stanovenou pro celé toto období.
9. Zaměstnancům pracujícím v měsíční mzdě přísluší za každou přesčasovou hodinu odměna ve výši jedné dvousetiny základního měsíčního platu, zvýšená o příslušný přesčasový příplatek. U zaměstnanců pracujících v týdenní mzdě přísluší za každou přesčasovou hodinu odměna ve výši jedné šestačtyřicetiny základní týdenní mzdy, zvýšená o příslušný přesčasový příplatek.
10. U zaměstnanců s týdenní mzdou, stanovenou pro větší počet hodin než 48 hodin týdně, bude nezměněná týdenní mzda vyplácena za počet hodin o 2 hodiny týdně menší. Za každou hodinu odpracovanou nad takto snížený počet hodin náleží poměrná část týdenní mzdy stanovené na tento počet hodin, zvýšená o příslušný přesčasový příplatek.
11. Pro zaměstnance, u nichž odměna za přesčasovou práci je zahrnuta do mzdy nebo jimž dosud nepříslušely příplatky za práci přes čas, zůstávají v platnosti dosavadní předpisy.
12. Aby bylo dosaženo účelu sledovaného zkrácením pracovní doby, jsou ředitelé podniků (závodů), vedoucí úřadů a jiných organisací povinni zajistit skutečné snížení pracovní doby o 2 hodiny týdně a nepřipustit zvýšení počtu přesčasových hodin, naopak usilovat o postupné omezování přesčasové práce.
V.
Závěrečná ustanovení.
13. V odvětvích, v nichž je zaveden způsob odměňování, který neodpovídá některému ze způsobů uvedených v předchozích oddílech, může ministr (vedoucí ústředního úřadu nebo orgánu) provést přiměřenou úpravu tak, aby byla v souladu se zásadami těchto směrnic.
14. Ministr (vedoucí ústředního úřadu nebo orgánu) může k zajištění opatření podle těchto směrnic provést v rámci plánu práce svého resortu nutné přesuny v plánovaných mzdových fondech a v plánovaném počtu pracovníků.
15. Ustanovení předchozích oddílů se netýkají
a) zaměstnanců, u nichž délka pravidelné pracovní doby je upravena výhodněji,
b) zaměstnanců, pro něž byl již před zkrácením pracovní doby stanoven pevný úvazek nižší než pravidelná pracovní doba 48 hodin týdně s tím, že zbývající část pracovní doby mají věnovat přípravě, studiu, po případě zkouškám (uměleckých pracovníků, učitelů a pod.).

Předseda státní mzdové komise:
Dolanský v. r.