159/1922 Sb.
Mezinárodní opiová konvence.

159.
(Překlad:)
Mezinárodní opiová konvence.
JEHO VELIČENSTVO CÍSAŘ NĚMECKÝ, KRÁL PRUSKÝ, JMÉNEM ŘÍŠE NĚMECKÉ; PRESIDENT SPOJENÝCH STÁTŮ AMERICKÝCH; JEHO VELIČENSTVO CÍSAŘ ČÍNSKÝ; PRESIDENT REPUBLIKY FRANCOUZSKÉ; JEHO VELIČENSTVO KRÁL SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITANIE A IRSKA A BRITSKÝCH ÚZEMÍ ZÁMOŘSKÝCH, CÍSAŘ INDICKÝ; JEHO VELIČENSTVO KRÁL ITALSKÝ; JEHO VELIČENSTVO CÍSAŘ JAPONSKÝ; JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNA NIZOZEMSKÁ; JEHO CÍSAŘSKÉ VELIČENSTVO ŠACH PERSKÝ; PRESIDENT REPUBLIKY PORTUGALSKÉ; JEHO VELIČENSTVO CAR VEŠKERÉ RUSI; JEHO VELIČENSTVO KRÁL SIAMSKÝ,
přejíce si učiniti další krok na dráze zahájené mezinárodní komisí šanghajskou z roku 1909;
odhodláni pokračovati v postupném potlačování požívání opia, morfia, kokainu, jakož i drog připravených neb odvozených z těchto látek, které dávají neb mohou dáti příležitost k podobnému zneužívání;
nahlížejíce nezbytnost mezinárodní dohody o této věci a vzájemný prospěch z ní plynoucí;
přesvědčeni, že setkají se v tomto humánním úsilí s jednomyslným souhlasem všech interesovaných států,
rozhodli se uzavříti k tomu cíli konvenci a jmenovali svými plnomocníky:
JEHO VELIČENSTVO CÍSAŘ NĚMECKÝ, KRÁL PRUSKÝ:
Jeho Excelenci p. Felixe v. MÜLLERA, svého skutečného tajného radu, svého mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra v Haagu;
p. DELBRÜCKA, tajného radu;
p. dra. GRUNENWALDA, svého legačního radu;
p. dra. KERPA, svého tajného radu, ředitele v říšském úřadě pro zdravotnictví;
p. dra. RÖSSLERA, říšského konsula v Kantoně;
PRESIDENT SPOJENÝCH STÁTŮ AMERICKÝCH:
p. biskupa Charles-a H. BRENT-a;
p. Hamilton-a WRIGHT-a;
p. H. J. FINGER-a;
JEHO VELIČENSTVO CÍSAŘ ČÍNSKÝ:
Jeho Excelenci p. Liang-a CH’ENG-a, svého mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra v Berlíně;
PRESIDENT REPUBLIKY FRANCOUZSKÉ:
p. Henri BRENIER-a, dozorčího radu pro zemědělství a obchod v Indo-Číně;
p. Pierre GUESDE-a, administrátora civilní správy v Indo-Číně;
JEHO VELIČENSTVO KRÁL SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITANIE A IRSKA A BRITSKÝCH ÚZEMÍ ZÁMOŘSKÝCH, CÍSAŘ INDICKÝ:
velectihodného sira Cecila CLEMENTI SMITHE-e, G. C. M. G., člena tajné rady;
sira William-a STEVENSON-a MEYER-a, K. C. I. E., hlavního tajemníka vlády madraské;
p. William-a GRENFELL-a MAX-e MÜLLER-a, C. B., M. V. O., svého velvyslaneckého radu;
sira William-a JOB COLLINS-e, M. D., deputy-lieutnant-a hrabství londýnského;
JEHO VELIČENSTVO KRÁL ITALSKÝ:
Jeho Excelenci p. hraběte J. SALLIER-a de la TOUR, vévodu de CALVELLO, svého mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra v Haagu;
JEHO VELIČENSTVO CÍSAŘ JAPONSKÝ:
Jeho Excelenci p. AIMARO SATO-a, svého mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra v Haagu;
p. dra. TOMOE TAKAGI-ho, inženýra generální vlády formoské;
p. dra. KOTARO NISHIZAKI-ho, technického odborníka přiděleného laboratoři zdravotnické služby;
JEJÍ VELIČENSTVO KRÁLOVNA NIZOZEMSKÁ:
p. J. T. CREMER-a, svého bývalého ministra osad, předsedu nizozemské obchodní společnosti;
p. C. Th. van DEVENTER-a, člena první komory generálních stavů;
p. A. A. de JONGH-a, bývalého gen. inspektora, přednostu opiové režie v nizozemské Indii;
p. J. G. SCHEURER-a, člena druhé komory generálních stavů;
p. W. G. van WETTUM-a, inspektora opiové režie v nizozemské Indii;
JEHO CÍSAŘSKÉ VELIČENSTVO ŠACH PERSKÝ:
Mirzu MAHMOUD-a KHAN-a, tajemníka perského vyslanectví v Haagu;
PRESIDENT REPUBLIKY PORTUGALSKÉ:
Jeho Excelenci p. A. M. BARTHOLOMEU-a FERREIRA-u, mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra v Haagu:
JEHO VELIČENSTVO CAR VEŠKERÉ RUSI:
Jeho Excelenci p. Alexandra SAVINSKY-ho, svého ceremoniáře, svého státního radu, svého mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra ve Stockholmu;
JEHO VELIČENSTVO KRÁL SIAMSKÝ:
Jeho Excelenci PHYA AKHARAJ-e VARADHARA-u, svého mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra v Londýně, Haagu a Bruselu;
p. Wm. J. ARCHER-a, C. M. G., svého vyslaneckého radu,
kteřížto, složivše své plné moci, které shledány v dobré a náležité formě, shodli se na tomto:
HLAVA I.
Surové opium.
Definice: Výrazem „surové opium“ se rozumí:
šťáva samočinně ssedlá, vyrobená z makovic máku setého (Papaver somniferum), která nebyla dosud podrobena žádnému zpracování, vyjma takového, jež jest nutno k jejímu balení a dopravě.
Článek 1.
Smluvní Mocnosti vydají zákony neb nařízení o kontrole výroby a obchodu surovým opiem, leč že by platné zákony a nařízení upravovaly již tuto věc.
Článek 2.
Smluvní Mocnosti omezí počet měst, přístavů neb jiných míst, jimiž vývoz neb dovoz surového opia bude dovolen, přihlížejíce k rozdílům svých obchodních poměrů.
Článek 3.
Smluvní Mocnosti učiní opatření:
a) aby zabránily vývozu surového opia do zemí, které jeho dovoz zamezují, a
b) aby kontrolovaly vývoz surového opia do zemí, které jeho dovoz omezují, leč že by platná opatření již upravovala tuto věc.
Článek 4.
Smluvní Mocnosti vydají nařízení, aby na každém balíku, který obsahuje surové opium a jest určen k vývozu, byl označen jeho obsah, pokud váha jeho převyšuje 5 kilogramů.
Článek 5.
Smluvní Mocnosti dovolí dovoz a vývoz surového opia pouze osobám řádně oprávněným.
HLAVA II.
Zpracované opium.
Definice: Výrazem „zpracované opium“ se rozumí:
Tovary vyrobené ze surového opia řadou zvláštních pochodů, a to zvláště rozpouštěním, odpařováním, pražením a kvašením, jež mají za účel přeměniti je ve výtažek způsobilý k spotřebě.
Zpracované opium zahrnuje škváry a veškeré zbytky opia vykouřeného.
Článek 6.
Smluvní Mocnosti učiní opatření, aby výroba, vnitřní obchod a požívání zpracovaného opia bylo postupně a účinně potlačeno, pokud dovolují různé poměry té které země, leč by platná opatření již upravovala tuto věc.
Článek 7.
Smluvní Mocnosti zamezí dovoz i vývoz zpracovaného opia; avšak ty, které nejsou dosud hotovy okamžitě zameziti jeho vývoz, učiní tak ihned, jak jim bude možno.
Článek 8.
Smluvní Mocnosti, jež nejsou dosud hotovy zameziti okamžitě vývoz zpracovaného opia:
a) omezí počet měst, přístavů neb jiných míst, jimiž vývoz zpracovávaného opia může se díti;
b) zamezí vývoz zpracovaného opia do zemí, které dovoz nyní zakazují neb později snad tak učiní;
c) zakáží prozatím zasílání zpracovaného opia do země, jež si přeje dovoz jeho omeziti, leč by vývozce podrobil se nařízením země dovozní;
d) učiní opatření, aby každý balík, který je vyvážen a obsahuje zpracované opium, měl zvláštní označení svého obsahu;
e) dovolí vývoz zpracovaného opia jen osobám zvláště oprávněným.
HLAVA III.
Opium medicinální, morfium, kokain atd.
Definice: Výrazem „opium medicinální“ se rozumí:
Surové opium, které bylo zahřáto na 60° C a obsahuje aspoň 10% morfia, ať se nalézá v prášku nebo v krystalech, ať smíšeno s neutrálními látkami.
Výrazem „morfium“ se rozumí:
Hlavní alkaloid opia s chemickým vzorcem C17 H19 NO3.
Výrazem „kokain“ se rozumí:
Hlavní alkaloid listů Erythroxylon Coca se vzorcem C17 H21 NO4.
Výrazem „heroin“ se rozumí:
Diacetyl morfia s chemickým vzorcem C21 H23 NO5.
Článek 9.
Smluvní Mocnosti vydají zákony neb nařízení o lékárnictví tak, aby výroba, prodej a užívání morfia, kokainu a jejich solí bylo omezeno výlučně na potřeby lékařské a zákonné, leč by platné zákony neb nařízení již upravovaly tuto věc. Budou spolupracovati mezi sebou, aby užívání těchto drog k jakémukoli jinému účelu bylo zabráněno.
Článek 10.
Smluvní Mocnosti se vynasnaží, aby kontrolovaly neb daly kontrolovati všechny ty, kdož vyrábějí, dovážejí, prodávají, rozdělují a vyvážejí morfium, kokain a jejich soli, jakož i budovy, kde tyto osoby provozují tuto výrobu neb obchod.
Za tím účelem smluvní Mocnosti se vynasnaží zavésti neb dáti zavésti následující opatření, leč by platná opatření již upravovala tuto věc:
a) omeziti výrobu morfia, kokainu a jejich solí výlučně na podniky a místnosti, které k tomu cíli budou oprávněny nebo míti v patrnosti podniky a místnosti, kde tyto drogy se vyrábějí, a vésti jich rejstřík;
b) vyžadovati, aby všichni ti, kdož vyrábějí, dovážejí, prodávají, rozdělují a vyvážejí morfium, kokain a jejich soli, byli opatřeni oprávněním nebo dovolením k provozování těchto činností, nebo aby o nich učinili úřední prohlášení před příslušnými úřady;
c) vyžadovati od těchto osob, aby ve svých knihách vedly seznamy o vyrobeném, dovezeném, prodaném neb jinak postoupeném a vyvezeném množství morfia, kokainu a jich solí. Toto pravidlo nemusí se nutně vztahovati na předpisy lékařské a na prodeje od lékárníků řádně oprávněných.
Článek 11.
Smluvní Mocnosti učiní opatření, aby zamezily ve svém vnitřním obchodu každé převádění morfia, kokainu a jich solí na všechny osoby neoprávněné, leč by platná opatření již upravovala tuto věc.
Článek 12.
Smluvní Mocnosti přihlížejíce k různosti poměrů se vynasnaží dovoz morfia, kokainu a jich solí omeziti na osoby oprávněné.
Článek 13.
Smluvní Mocnosti se vynasnaží zavésti nebo dáti zavésti opatření, aby vývoz morfia, kokainu a jich solí z jejich zemí, držav, osad a území najatých do zemí, držav, osad a území najatých ostatních smluvních Mocností nebyl provozován, leč s určením pro osoby, které obdržely oprávnění nebo dovolení podle zákonů nebo nařízení země dovozní.
Za tím účelem každá vláda bude moci sděliti čas od času vládám zemí vývozních seznamy osob, které obdržely oprávnění nebo dovolení k dovozu morfia, kokainu a jich solí.
Článek 14.
Smluvní Mocnosti použijí zákonů a nařízení o výrobě, dovozu, prodeji nebo vývozu morfia, kokainu a jich solí na:
a) opium medicinální;
b) všechny přípravky (officinální nebo neofficinální, zahrnuje v to i prostředky zvané antiopium) obsahující více než 0·2% morfia nebo více než 0·1% kokainu;
c) heroin, jeho soli a přípravky obsahující více než 0·1% heroinu;
d) každý nový derivát morfia, kokainu neb jich solí nebo na každý jiný alkaloid opia, který by mohl podle všeobecně uznaných vědeckých výzkumů sloužiti k obdobnému zneužívání a míti za následek tytéž škodné účinky.
HLAVA IV.
Článek 15.
Smluvní Mocnosti, které mají smlouvy s Čínou (Treaty Powers), učiní v souhlase s vládou čínskou nutná opatření, aby bylo zabráněno podloudnému dovozu surového a zpracovaného opia, morfia, kokainu a jich solí, jakož i látek dotčených v článku 14. této konvence, jak do území čínského, tak do jejich osad na Dálném Východě a do najatých území, jež v Číně drží. Vláda čínská učiní se své strany obdobná opatření, aby potlačila podloudný vývoz opia a ostatních látek výše dotčených z Číny do cizích osad a území najatých.
Článek 16.
Čínská vláda vyhlásí lékárnické zákony pro své poddané, upravující prodej a rozdělování morfia, kokainu a jich solí i látek dotčených v článku 14. této konvence, a oznámí tyto zákony vládám, které mají s Čínou smlouvy, prostřednictvím jich diplomatických zástupců v Pekingu. Smluvní Mocnosti, které mají s Čínou smlouvy, tyto zákony prozkoumají, a shledají-li je přijatelnými, učiní opatření nutná k tomu, aby jich bylo použito na jejich státní občany sídlící v Číně.
Článek 17.
Smluvní Mocnosti, které mají s Čínou smlouvy, přikročí k zavedení opatření nutných k obmezení a kontrole zvyklosti kouřiti opia v jejich územích najatých „settlementech“ a koncesích v Číně a k potlačení pari passu s vládou čínskou kuřáren opia neb podobných podniků, které snad tam posud jsou, a k zamezení požívání opia v zábavních a veřejných domech.
Článek 18.
Smluvní Mocnosti, které mají s Čínou smlouvy, zavedou pari passu s efektivními opatřeními, která učiní za týmž účelem vláda čínská, effektivní opatření, aby postupně byl snížen počet prodejen surového i zpracovaného opia, které snad dosud jsou v jejich najatých územích, „settlementech“ a koncesích v Číně. Zavedou účinná opatření k obmezení a kontrole drobného obchodu opiem na územích najatých v „settlementech“ a koncesích, leč by platná opatření již upravovala tuto věc.
Článek 19.
Smluvní Mocnosti, které mají v Číně poštovní úřady, zavedou účinná opatření, aby byl zakázán nezákonný dovoz opia ať surového, ať zpracovaného, morfia, kokainu a jich solí i ostatních látek, jež má na zřeteli článek 14. této konvence, do Číny ve formě poštovních balíků, jakož nezákonné zasílání těchto látek z jednoho místa v Číně do jiného prostřednictvím těchto úřadů.
HLAVA V.
Článek 20.
Smluvní Mocnosti budou zkoumati, zda možno vydati zákony neb nařízení, které by stíhaly tresty nezákonné držení surového neb zpracovaného opia, morfia, kokainu a jich solí, leč by platné zákony neb nařízení již upravovaly tuto věc.
Článek 21.
Smluvní Mocnosti si budou sdělovati prostřednictvím nizozemského ministerstva zahraničních věcí:
a) texty platných správních zákonů a nařízení o věcech dotčených v této konvenci, neb texty zákonů a nařízení vydaných podle jejích ustanovení;
b) statistické zprávy o obchodu surovým a zpracovaným opiem, morfiem, kokainem a jich solmi, jakož i o obchodu ostatními drogami aneb jich solmi, aneb přípravky, jež má na zřeteli tato konvence.
Tyto statistiky budou poskytnuty se všemi možnými podrobnostmi a v době co možno nejkratší.
HLAVA VI.
Závěrečná ustanovení.
Článek 22.
Mocnosti na konferenci nezastoupené budou připuštěny k podpisu této konvence.
Za tím účelem vyzve nizozemská vláda ihned po podepsání konvence plnomocníky Mocností, které se konference zúčastnily, všechny evropské a americké mocnosti na konferenci nezastoupené, totiž:
Republiku argentinskou, Rakousko-Uhersko, Belgii, Bolivii, Brasilii, Bulharsko, Chili, Kolumbii, Kosta-Riku, Republiku kubánskou, Dánsko, Republiku dominickou, Republiku ecuadorskou, Španělsko, Řecko, Guatemalu, Republiku Haiti, Honduras, Lucembursko, Mexiko, Černou Horu, Nicaraguu, Norsko, Panamu, Paraguay, Peru, Rumunsko, Salvador, Srbsko, Švédsko, Švýcarsko, Turecko, Urugay, Spojené státy venezuelské,
aby jmenovaly delegáta s plnou mocí, který by v Haagu podepsal tuto konvenci.
Konvence bude opatřena těmito podpisy pomocí „signatárního protokolu Mocností na konferenci nezastoupených“, který bude připojen za podpisy Mocností zastoupených a bude udávati datum toho kterého podpisu.
Nizozemská vláda podá každý měsíc všem signatárním Mocnostem zprávu o každém dodatečném podpisu.
Článek 23.
Až všechny Mocnosti, jak za sebe, tak za své državy, osady, protektoráty a území najatá, podepíší konvenci neb protokol výše zmíněný, vláda nizozemská vyzve všechny Mocnosti, aby ratifikovaly tuto konvenci spolu s tímto protokolem.
V případě, že do 31. prosince 1912 nedojde k podpisu ode všech Mocností vyzvaných, nizozemská vláda vyzve ihned Mocnosti, které do tohoto dne podepsaly, aby jmenovaly zástupce, kteří by v Haagu přikročili k prozkoumání možnosti, zda přes to lze složiti jejich ratifikace.
K ratifikaci dojde ve lhůtě co nejkratší a bude složena v Haagu v ministerstvu zahraničních věcí.
Nizozemská vláda uvědomí signatární Mocnosti každý měsíc o ratifikacích, které v mezičasí byla obdržela.
Jakmile vláda nizozemská obdrží ratifikace všech signatárních Mocností, jak za ně, tak i za jich osady, državy, protektoráty a území najatá, oznámí všem Mocnostem, které konvenci ratifikovaly, den, kdy přijala poslední z těchto ratifikačních listin.
Článek 24.
Tato konvence nabude platnosti za tři měsíce po dni uvedeném v notifikaci nizozemské vlády, o níž je řeč v posledním odstavci předcházejícího článku.
Pokud jde o zákony, nařízení a jiná opatření, o nichž se mluví v této konvenci, osnovy k tomu potřebné budou vypracovány nejpozději do šesti měsíců po tom, co tato konvence nabude platnosti. Pokud se týče zákonů, budou tyto předloženy vládami jich parlamentům neb zákonodárným sborům v téže lhůtě šestiměsíční a v každém případě v prvním zasedání po uplynutí této lhůty.
O dni, jímž tyto zákony, nařízení neb opatření nabudou platnosti, smluvní Mocnosti se dohodnou na návrh nizozemské vlády.
Vzniknou-li pochybnosti týkající se ratifikace této konvence nebo platnosti ať této konvence nebo zákonů, nařízení a opatření, jež má na zřeteli, vláda nizozemská vyzve všechny smluvní Mocnosti, aby jmenovaly zástupce, kteří by se shromáždili v Haagu za účelem docílení okamžité dohody o těchto otázkách, pokud jich nelze rozhodnouti jiným způsobem.
Článek 25.
V případě, že některá ze smluvních Mocností bude chtíti vypověděti tuto konvenci, bude tato výpověď notifikována písemně vládě nizozemské, která ihned zašle ověřený shodný opis notifikace všem ostatním Mocnostem s udáním dne, kdy ji obdržela.
Výpověď bude účinkovati pouze vzhledem k Mocnosti, která ji notifikovala, a teprve za rok po té, co její notifikace došla vlády nizozemské.
Tomu na víru vybavili zplnomocněnci tuto konvenci svými podpisy.
Dáno v Haagu dne 23. ledna roku tisícího devítistého dvanáctého v jediném exempláři, který zůstane uložen v archivu nizozemské vlády a jehož ověřené shodné opisy budou odevzdány diplomatickou cestou všem Mocnostem zastoupeným na konferenci.
Za Německo:
F. VON MÜLLER,
DELBRÜCK,
GRUNENWALD.
Za Spojené státy americké:
CHARLES H. BRENT,
HAMILTON WRIGHT,
HENRI J. FINGER.
Za Čínu:
LIANG CHENG.
Za Francii:
H. BRENIER.
S výhradou eventuelní oddělené a zvláštní ratifikace neb výpovědi, pokud jde o francouzské protektoráty.
Za Velkou Britanii:
W. S. MEYER,
W. G. MAX MÜLLER,
WILLIAM JOB COLLINS.
S výhradou tohoto prohlášení: Články této konvence, bude-li ratifikována vládou Jeho britského Veličenstva, budou platiti pro císařství britské Indie, pro Ceylon, pro Straits settlements, pro Hong Kong a Wei-Hai-wei v každém směru stejně jako pro Spojené království Velké Britanie a Irska; avšak Vláda jeho britského Veličenstva si vyhrazuje právo odděleně podepsati neb vypověděti řečenou konvenci jménem kteréhokoli dominia, osady, příslušenství neb protektorátu Jeho Veličenstva s výjimkou těch, které byly blíže určeny.
Za Italii:
G. DE LA TOUR CALVELLO.
Za Japonsko:
AIMARO SATO,
TOMOE TAKAGI,
KOTARO NISHIZAKI.
Za Nizozemsko:
J. T. CREMER,
C. TH. VAN DEVENTER,
A. A. DE JONGH,
J. G. SCHEURER.
Za Persii:
MIRZA MAHMOUD KHAN.
S výhradou článků 15, 16, 17, 18 a 19 (ježto Persie nemá smlouvy s Čínou) a odstavce a) článku 3.
Za Portugalsko:
ANTONIO MARIA BARTHOLOMEU FERREIRA.
Za Rusko:
A. SAVINSKY.
Za Siam:
AKHARAJ VARADHARA,
WM. J. ARCHER.
S výhradou článků 15, 16, 17, 18 a 19, ježto Siam nemá smlouvy s Čínou.
SIGNATÁRNÍ PROTOKOL MOCNOSTÍ NA KONFERENCI NEZASTOUPENÝCH.
Za Kosta-Riku:
Manuel M. de Peralta, 25. dubna 1912.
Za Mexiko:
F. Gamboa, 15. května 1912.
Za Guatemalu:
José M. Lardizabal, 17. června 1912.
Za Belgii:
Alb. Fallon, 18. června 1912.
S výhradou přístupu neb výpovědi, pokud se týče belgického Konga.
Za Lucembursko:
Alb. Fallon, 18. června 1912.
Za Panamu:
J. A. Jimenez, 19. června 1912.
Za Ecuador:
Victor M. Rendon, 2. července 1912.
Za Honduras:
Jalhay, 5. července 1912.
Za Salvador:
Arturo R. Avila, 30. července 1912.
Za Haiti:
Dr. A. Riboul de Pescay, 21. srpna 1912.
Za Venezuelu:
Santos A. Dominici, 10. září 1912.
Za Brasilii:
Graça Aranha, 16. října 1912.
Za Argentinu:
Allejandro Guesalaga, 17. října 1912.
Za Španělsko:
José de la Rica y Calvo, 23. října 1912.
Za Republiku dominickou:
Eliseo Grullon, 12. listopadu 1912.
Za Paraguay:
Enrique Oostendorp, 14. prosince 1912.
Za Dánsko:
J. G. de Grevenkop Castenskjold, za Dánsko, Island a dánské Antilly, 17. prosince 1912.
Za Kolumbii:
Ignacio Gutierrez-Ponce, 15. ledna 1913.
S výhradou schválení zákonodárným sborem kolumbijským.
Za Republiku kubánskou:
Arturo Padro, 8. května 1913.
Za Bolivii:
Macario Pinilla, 4. června 1913.
Za Chili:
Jorge Huneeus, 2. července 1913.
Za Nicaraguu:
Simon Planas Suarez, 18. července 1913.
Za Peru:
Manuel Alvarez Calderon, 24. července 1913.
Za Švédsko:
F. de Klercker, 27. srpna 1913.
S výhradou tohoto prohlášení: Protože opium se ve Švédsku nevyrábí, spokojí se švédská vláda prozatím tím, že zabrání dovozu připravovaného opia, ale současně prohlašuje, že je ochotna učiniti opatření zmíněná v článku 8 konvence, ukáže-li se to dle zkušenosti výhodným.
Za Norsko:
G. F. Hagerup, 2. září 1913.
Konvence tato se vyhlašuje s tím, že vzhledem k ustanovení článku 295 mírové smlouvy versailleské a obdobným ustanovením ostatních smluv mírových její ratifikaci jménem republiky Československé nahradila ve všech směrech československá ratifikace mírové smlouvy versailleské.
Mezinárodní působnosti pro republiku Československou nabyla tudíž předmětná konvence přes ustanovení svých článků 23 a 24 již 10. ledna 1920.
Konvence nabyla krom toho až dosud působnosti v těchto státech: Německu, Spojených státech, Rakousku, Belgii, Bolivii, Brasilii, Bulharsku, Číně, Kubě, Dánsku a Islandě, Ecuadoru, Španělsku, Francii, Velké Britanii s většinou dominií, Řecku, Guatemale, Haiti, Hondurasu, Maďarsku, Italii, Japonsku, Liberii, Norsku, Nicaragui, Panamě, Nizozemsku, Peru, Polsku, Portugalsku, Rumunsku, státě srbo-chorvatsko-slovinském, Siamu, Švédsku a Uruguay.

T. G. Masaryk v. r.
Dr. Beneš v. r.