45/2004 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody mezi Českou republikou a Spojenými státy mexickými o podpoře a vzájemné ochraně investic

45
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 4. dubna 2002 byla v Mexico City podepsána Dohoda mezi Českou republikou a Spojenými státy mexickými o podpoře a vzájemné ochraně investic.
S Dohodou vyslovil souhlas Parlament České republiky a prezident republiky Dohodu ratifikoval.
Dohoda vstoupila v platnost na základě svého článku 25 odst. 2 dne 13. března 2004.
České znění Dohody a anglické znění, jež je pro její výklad rozhodné, se vyhlašují současně.


DOHODA
mezi
Českou republikou
a
Spojenými státy mexickými
o podpoře
a vzájemné ochraně investic
Česká republika a Spojené státy mexické, dále jen „smluvní strany“,
vedeny přáním rozvíjet hospodářskou spolupráci k vzájemnému prospěchu obou států,
hodlajíce vytvořit a udržovat příznivé podmínky pro investice investorů jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany a
vědomy si, že podpora a vzájemná ochrana zahraničních investic podporuje jejich hospodářský růst a podněcuje podnikatelskou iniciativu v této oblasti,
se dohodly na následujícím:
KAPITOLA JEDNA
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely této dohody:
(1) Pojem „investor smluvní strany“ znamená:
(a) fyzickou osobu mající státní občanství smluvní strany v souladu s jejím právním řádem; nebo
(b) právnické osoby, včetně korporací, obchodních společností nebo jiných společností nebo sdružení, které mají ústředí na území jedné ze smluvních stran, a které jsou založeny nebo zřízeny a působí v souladu s právním řádem této smluvní strany;
které investují nebo investovaly na území druhé smluvní strany.
(2) Pojem „investice“ zahrnuje každou majetkovou hodnotu investovanou v souvislosti s hospodářskými aktivitami investorem jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany v souladu s právním řádem druhé smluvní strany a zahrnuje zejména, nikoli však výlučně:
(a) movitý a nemovitý majetek, získaný nebo užívaný k hospodářským účelům, jakož i všechna věcná práva, jako jsou hypotéky, zástavy, nájmy, záruky a jiná obdobná práva;
(b) akcie, obligace, nezajištěné dluhopisy společností nebo jakákoli jiná forma účasti ve společnosti;
(c) peněžní pohledávky nebo nároky na jakékoli plnění na základě smlouvy mající ekonomickou hodnotu, jako například dluhopisy, dlužní úpisy, půjčky a jiné formy dluhu podniku včetně práv z nich plynoucích, jestliže je podnik dceřinou společností investora, nebo jestliže je původní splatnost půjček nejméně tři (3) roky.
„Investice“ však nezahrnuje závazek smluvní strany nebo státního podniku na splacení, nebo poskytnutí úvěru smluvní straně nebo státnímu podniku.
(d) práva z oblasti duševního vlastnictví, která znamenají práva z ochranných známek, patentů, průmyslových vzorů, technických postupů, know-how, obchodních tajemství, obchodních jmen a goodwill, spojená s investicí;
(e) majetkové hodnoty plynoucí z určení kapitálu nebo jiných zdrojů na území smluvní strany pro hospodářské aktivity na tomto území, například podle
(i) smluv zahrnujících přítomnost investorova majetku na území smluvní strany, včetně smlouvy o dodávce na klíč nebo stavebních smluv nebo koncesí, nebo
(ii) smluv, kde odměna podstatně závisí na výrobě, příjmech nebo ziscích podniku;
(f) podnik, který je právnickou osobou založenou nebo zřízenou podle platného práva smluvní strany;
Investice však neznamená peněžní pohledávky, které vyplývají pouze z:
(i) obchodních smluv týkajících se prodeje zboží nebo služeb investorem na území jedné smluvní strany společnosti nebo podnikatelskému subjektu na území druhé smluvní strany, nebo
(ii) poskytnutí úvěru v souvislosti s obchodní transakcí, jako například financování obchodu, jiné než půjčka upravená v písm. (c), nebo
(iii) jiné peněžní pohledávky,
které nezahrnují druhy majetkových hodnot uvedených v písmenech (a) až (e).
(3) Pojem „výnosy“ znamená částky plynoucí z investice a zahrnuje zejména zisky, úroky, přírůstky kapitálu, dividendy, licenční a jiné poplatky.
(4) Pojem „území“ znamená:
(a) ve vztahu k České republice území České republiky, nad kterým vykonává svrchovanost, svrchovaná práva a jurisdikci v souladu s mezinárodním právem;
(b) ve vztahu ke Spojeným státům mexickým území Spojených států mexických včetně mořských oblastí přilehlých k pobřeží příslušného státu, tj. výlučnou ekonomickou zónu a kontinentální šelf v takovém rozsahu, v jakém nad nimi smí smluvní strana vykonávat svrchovaná práva nebo jurisdikci, v souladu s mezinárodním právem.
Článek 2
Podpora a připuštění investic
(1) Každá smluvní strana bude podporovat a vytvářet příznivé podmínky pro investory druhé smluvní strany, aby investovali na jejím území, a bude takové investice připouštět, a to v souladu se svým právním řádem.
(2) Právní rozšíření, změna nebo transformace investice bude považována za novou investici.
(3) Investicím investorů každé ze smluvních stran bude za každých okolností poskytováno řádné a spravedlivé zacházení a budou požívat plné ochrany a bezpečnosti na území druhé smluvní strany.
Článek 3
Národní zacházení a doložka nejvyšších výhod
(1) Každá smluvní strana poskytne na svém území investicím investorů druhé smluvní strany a jejich výnosům zacházení, které není méně příznivé, než jaké poskytuje, za podobných okolností, investicím a výnosům svých vlastních investorů nebo investicím a výnosům investorů jakéhokoli třetího státu, je-li výhodnější pro dotyčnou investici.
(2) Každá smluvní strana poskytne na svém území investorům druhé smluvní strany, pokud jde o řízení, udržování, užívání, využití nebo nakládání s jejich investicemi, zacházení ne méně příznivé, než jaké poskytuje, za podobných okolností, svým vlastním investorům nebo investorům jakéhokoliv třetího státu, je-li výhodnější pro dotyčného investora.
(3) Ustanovení odstavců (1) a (2) tohoto článku nelze vykládat tak, že zavazují jednu smluvní stranu poskytnout investorům druhé smluvní strany a jejich investicím takové zacházení, výhody nebo výsady, které může jedna smluvní strana poskytovat na základě:
(a) jakékoli celní unie, zóny volného obchodu, měnové unie, společného trhu nebo podobných mezinárodních dohod vedoucích k takovým uniím nebo institucím nebo jiných podobných forem regionální spolupráce, jejichž členem jedna ze smluvních stran je nebo se může stát; nebo
(b) jakýchkoli daňových opatření. Nic v této dohodě se nedotkne práv a závazků některé ze smluvních stran vyplývajících z jakékoli daňové dohody. V případě jakýchkoli rozporů mezi ustanoveními této dohody a jakékoli daňové dohody, jsou rozhodující ustanovení daňové dohody.
Článek 4
Vyvlastnění a náhrada škod
(1) Žádná smluvní strana nevyvlastní nebo neznárodní investici přímo nebo nepřímo prostřednictvím opatření rovnajících se vyvlastnění nebo znárodnění (dále jen „vyvlastnění“), s výjimkou vyvlastnění:
(a) ve veřejném zájmu;
(b) na nediskriminačním základě;
(c) podle zákona, a
(d) doprovázeného zaplacením náhrady v souladu s níže uvedeným odstavcem (2).
(2) Náhrada:
(a) bude zaplacena bez prodlení,
(b) bude se rovnat tržní hodnotě vyvlastněné investice bezprostředně před vyvlastněním. Tržní hodnota nebude odrážet žádnou změnu v hodnotě způsobenou tím, že vyvlastnění se stalo veřejně známým dříve. Kritéria oceňování budou zahrnovat například hodnotu podniku, hodnotu aktiv, včetně deklarované daňové hodnoty hmotného majetku, a jiná kritéria, která jsou vhodná k určení tržní hodnoty.
(c) bude zahrnovat úrok ode dne vyvlastnění do dne skutečné platby;
(d) bude plně realizovatelná a volně převoditelná.
(3) Investor, jehož investice je vyvlastněna, má právo v souladu s právním řádem smluvní strany, která investici vyvlastnila, na neodkladné přezkoumání svého případu a ohodnocení své investice soudním nebo jiným příslušným orgánem této smluvní strany, v souladu s principy obsaženými v tomto článku.
Článek 5
Náhrada škod
Jestliže investice investorů jedné nebo druhé smluvní strany utrpí škody následkem války, ozbrojeného konfliktu, výjimečného stavu, nepokojů, povstání, vzpoury nebo jiných podobných událostí na území druhé smluvní strany, poskytne jim tato smluvní strana, pokud jde o náhradu, odškodnění, vyrovnání nebo jiné vypořádání, zacházení ne méně příznivé, než jaké poskytne tato smluvní strana svým vlastním investorům nebo investorům jakéhokoli třetího státu.
Článek 6
Převody
(1) Smluvní strana povolí převod plateb spojených s investicemi investora druhé smluvní strany na svém území. Převody budou provedeny ve volně směnitelné měně bez jakýchkoli omezení a zbytečných prodlení. Takové převody zahrnují zejména, nikoliv však výlučně:
(a) výnosy;
(b) příjmy z prodeje celé nebo jakékoli části investice, nebo z částečné či úplné likvidace investice;
(c) platby učiněné na základě smluv, které uzavřel investor, nebo jeho investice, včetně plateb učiněných podle smlouvy o půjčce;
(d) platby vyplývající z náhrady za vyvlastnění;
(e) platby vyplývající z použití ustanovení o řešení sporů; a
(f) příjmy zahraničních zaměstnanců, kteří jsou zaměstnáni a mají povolení pracovat v souvislosti s investicí na území druhé smluvní strany.
(2) Pro převody bude jako přepočítací kurz použit převažující tržní kurz k datu převodu.
(3) Za převody provedené „bez zbytečného prodlení“ ve smyslu odstavce (1) tohoto článku budou považovány převody uskutečněné ve lhůtě, která je běžně nezbytná pro provedení takového převodu.
(4) Bez ohledu na odstavce (1) a (2) výše, smí smluvní strana zabránit převodu za předpokladu, že tak učiní v dobré víře a na základě spravedlivého, nediskriminačního použití zákona týkajícího se:
(a) úpadku, platební neschopnosti nebo ochrany práv věřitelů;
(b) emise, obchodování nebo nakládání s cennými papíry;
(c) porušení trestních nebo správních předpisů;
(d) zajištění plnění rozsudků v rozhodovacím řízení.
(5) V případě vážných potíží s platební bilancí nebo hrozby těchto potíží, každá smluvní strana může dočasně omezit převody za předpokladu, že tato smluvní strana přijme opatření nebo program v souladu s uznávanými mezinárodními standardy. Tato omezení budou uložena v dobré víře a na spravedlivém a nediskriminačním základě.
Článek 7
Postoupení práv
Jestliže smluvní strana nebo agentura zmocněná smluvní stranou poskytla finační záruku proti neobchodním rizikům ve vztahu k investici jednoho ze svých investorů na území druhé smluvní strany, smluvní strana nebo jí zmocněná agentura se stane přímým příjemcem jakékoliv platby náležící investorovi od okamžiku, kdy uhradila investorovi předpokládanou škodu. Avšak v případě sporu pouze investor nebo zmocněná agentura založená podle soukromého práva jsou oprávněni zahájit nebo se účastnit řízení vedeného před vnitrostátním soudem nebo předložit spor mezinárodní arbitráži v souladu s ustanoveními části jedna kapitoly dvě této dohody.
Článek 8
Použití jiných pravidel
V případě, že je některá otázka řešena současně touto dohodou a jinou mezinárodní dohodou, jejímiž stranami jsou obě smluvní strany, nic v této dohodě nebrání tomu, aby jakákoli smluvní strana nebo jakýkoli z jejích investorů využili jakýchkoli pravidel, která jsou pro ně příznivější, pokud jde o jejich investice na území druhé smluvní strany.
KAPITOLA DVĚ
ŘEŠENÍ SPORŮ
ČÁST JEDNA
ŘEŠENÍ SPORŮ MEZI SMLUVNÍ STRANOU A INVESTOREM DRUHÉ SMLUVNÍ STRANY
Článek 9
Prostředky řešení
(1) Tato část se použije na spory mezi smluvní stranou a investorem druhé smluvní strany vyplývající z údajného porušení závazku podle této dohody. Spory by měly být, pokud to bude možné, řešeny jednáními nebo konzultací. Pokud nebudou takto vyřešeny, je investor oprávněn předložit spor k vyřešení podle své volby:
(a) příslušnému soudu nebo správnímu tribunálu smluvní strany, která je stranou ve sporu;
(b) v souladu s jakýmkoli použitelným, dříve dohodnutým mechanismem řešení sporu, nebo
(c) arbitráži v souladu s článkem 10.
Článek 10
Rozhodčí řízení: Rozsah a způsobilost a časové lhůty
(1) Investor smluvní strany je oprávněn předložit arbitráži žalobu, že druhá smluvní strana porušila závazek podle této dohody a že investorovi byla v důsledku takového porušení způsobena nebo z takového porušení vyplynula ztráta nebo škoda. Obdobně, investor smluvní strany vlastnící nebo kontrolující investici, která je podnikem druhé smluvní strany, je oprávněn předložit rozhodčímu tribunálu žalobu, že druhá smluvní strana porušila závazek podle této dohody a že podniku byla v důsledku takového porušení způsobena nebo z takového porušení vyplynula ztráta nebo škoda. Avšak investice nesmí uplatňovat nároky podle této části.
(2) Za předpokladu, že dotyčný investor ani podnik druhé smluvní strany vlastněný nebo kontrolovaný tímto investorem nepředložil spor k řešení podle článku 9 (a) nebo (b), je investor oprávněn předložit spor k závaznému řešení arbitráži poté, co uběhlo šest (6) měsíců od událostí, které zapříčinily vznik nároku.
(3) Investor, který je stranou sporu, je oprávněn předložit nárok arbitráži podle:
(a) Úmluvy o řešení sporů z investic mezi státy a občany jiných států („ICSID“), v případě, že smluvní strana, která je stranou ve sporu, a smluvní strana investora jsou stranami této Úmluvy;
(b) Dodatkových pravidel ICSID, jestliže buď smluvní strana, která je stranou sporu, nebo smluvní strana investora, ale nikoli obě, jsou stranou Úmluvy ICSID; nebo
(c) rozhodčích pravidel Komise Organizace spojených národů pro mezinárodní právo obchodní („UNCITRAL“).
(4) Investor, který je stranou sporu, je oprávněn předložit nárok arbitráži, pouze pokud:
(a) investor souhlasí s rozhodčím řízením v souladu s postupem uvedeným v této dohodě; a
(b) investor a tam, kde se žaloba týká ztráty nebo škody na podílu v podniku druhé smluvní strany vlastněného nebo kontrolovaného tímto investorem, podnik se vzdávají svých práv zahájit před jakýmkoli správním tribunálem nebo soudem podle práva smluvní strany nebo podle jiného mechanismu řešení sporu, jakékoli řízení týkající se opatření smluvní strany, která je stranou sporu, které je údajně porušením této dohody, s výjimkou řízení za účelem vydání předběžného opatření, určovacího řízení nebo jiného mimořádného prostředku nápravy nezahrnujícího placení škody, před správním tribunálem nebo soudem podle práva smluvní strany, která je stranou sporu.
(5) Souhlas a vzdání se práv vyžadované tímto článkem budou v písemné formě, budou doručeny smluvní straně, která je stranou sporu, a budou zahrnuty v podané žalobě k rozhodčímu tribunálu.
(6) Rozhodčí řízení se bude řídit platnými rozhodčími pravidly s výjimkou toho, co je odlišně upraveno v této části.
(7) Spor může být předložen rozhodčímu tribunálu za předpokladu, že investor nejméně sto dvacet (120) dní předem, ale ne později než tři (3) roky od data, kdy se buď investor nebo podnik druhé smluvní strany vlastněný nebo kontrolovaný investorem, poprvé dověděl nebo se měl dovědět o událostech, které zapříčinily vznik sporu, doručil smluvní straně, která je stranou sporu, písemné oznámení o svém záměru uplatnit své nároky v rozhodčím řízení.
(8) Oznámení uvedené v odstavci (7) bude obsahovat:
(a) jméno a adresu investora, který je stranou ve sporu, a tam, kde podstata žaloby je ztráta nebo škoda na podílu v podniku druhé smluvní strany vlastněného nebo kontrolovaného tímto investorem, název a adresu podniku;
(b) ustanovení této dohody, která byla údajně porušena, a další příslušná ustanovení;
(c) předmět sporu a faktický základ nároku; a
(d) požadovanou nápravu a přibližnou výši nárokovaných škod.
Článek 11
Souhlas smluvní strany
Každá smluvní strana tímto bezvýhradně dává souhlas s předložením sporu mezinárodní arbitráži v souladu s touto částí.
Článek 12
Ustavení rozhodčího soudu
(1) Pokud se strany ve sporu nedohodnou jinak, bude rozhodčí soud složen ze tří členů. Každá ze sporných stran určí jednoho člena a sporné strany se dohodnou na třetím členovi jako jejich předsedovi.
(2) Členové rozhodčího soudu budou mít zkušenost v mezinárodním právu a oblasti investic.
(3) Pokud nebyl rozhodčí soud vytvořen do devadesáti (90) dnů do data, kdy byla žaloba předložena s cílem předat ji arbitráži proto, že buď některá ze stran sporu nejmenovala člena rozhodčího soudu nebo nesouhlasila s volbou předsedy, generální tajemník ICSID bude na žádost kterékoli strany sporu požádán, aby provedl, podle své úvahy, jmenování člena nebo členů, kteří dosud nebyli jmenováni. Avšak generální tajemník ICSID při jmenování předsedy zajistí, že předseda nebude občanem žádné ze smluvních stran.
Článek 13
Sloučení
(1) Společný soud založený podle tohoto článku bude zřízen podle rozhodčích pravidel UNCITRAL a povede řízení v souladu s těmito pravidly, s výjimkou toho, co je odlišně upraveno touto částí.
(2) Řízení budou sloučena:
(a) pokud dva nebo více investorů ve vztahu ke stejné investici předloží žalobu rozhodčímu soudu podle této dohody; nebo
(b) pokud dvě nebo více žalob se společným právním a faktickým základem bude předloženo rozhodčímu soudu.
(3) Společný soud rozhodne o jurisdikci žalob a dohromady přezkoumá tyto žaloby, pokud nerozhodne, že zájmy některé strany sporu jsou vážně poškozeny.
Článek 14
Místo rozhodčího řízení
Jakékoli rozhodčí řízení podle této části se bude na žádost kterékoli strany sporu konat ve státě, který je stranou Úmluvy Organizace spojených národů o uznání a výkonu zahraničních rozhodčích nálezů (Newyorská úmluva). Žaloby předložené arbitráži podle této části budou pro účely článku 1 Newyorské úmluvy považovány za žaloby vyplývající z obchodních vztahů nebo transakcí.
Článek 15
Odškodnění
Smluvní strana nebude uplatňovat jako obranu protinárok, započtení nebo jakýkoli jiný důvod, že odškodnění nebo jiná náhrada za všechny ztráty nebo škody nebo jejich část byla či bude obdržena podle smlouvy o odškodnění, záruce nebo pojištění.
Článek 16
Použitelné právo
(1) Rozhodčí soud ustavený v souladu s ustanoveními této části rozhodne o předložených sporných otázkách v souladu s touto dohodou a použitelnými pravidly a zásadami mezinárodního práva.
(2) Výklad společně formulovaný a přijatý smluvními stranami k ustanovení této dohody bude závazný pro jakýkoli soud ustavený podle této části.
Článek 17
Rozhodnutí a výkon
(1) Rozhodčí nálezy mohou určit druhy nápravy v následujících formách:
(a) deklarace, že smluvní strana nedodržela závazky podle této dohody;
(b) peněžní náhrada;
(c) naturální restituce ve vhodných případech s tím, že smluvní strana smí zaplatit peněžitou náhradu v případě, že restituce není proveditelná; a
(d) se souhlasem stran sporu jiný druh nápravy.
(2) Rozhodčí nálezy jsou konečné a závazné pouze pro strany sporu a pouze ve vztahu ke konkrétnímu případu.
(3) Konečný nález bude zveřejněn pouze s písemným souhlasem obou stran sporu.
(4) Rozhodčí soud nenařídí smluvní straně zaplatit náhradu škody jako sankci za porušení závazku.
(5) Každá smluvní strana na svém území přijme opatření k účinnému výkonu nálezů vydaných podle tohoto článku a umožní, aby jakýkoli takový nález, vydaný v řízení, jehož je stranou, byl vykonán.
(6) Investor může žádat o výkon rozhodčího nálezu podle Úmluvy ICSID nebo Newyorské úmluvy, pokud jsou obě smluvní strany členy těchto úmluv.
(7) Strana, která je stranou sporu, nemůže usilovat o výkon konečného rozhodnutí, dokud:
(a) v případě konečného rozhodnutí vydaného podle Úmluvy ICSID:
(i) neuplynulo sto dvacet (120) dní od data, kdy byl nález vydán a žádná ze stran sporu nepožádala o revizi nebo zrušení rozhodnutí, nebo
(ii) revize nebo zrušení řízení nebylo dokončeno; a
(b) v případě konečného nálezu podle Dodatkových pravidel ICSID nebo Rozhodčích pravidel UNCITRAL:
(i) neuplynuly tři (3) měsíce od data, kdy byl vydán nález a žádná strana sporu nezahájila řízení ve věci revize, neplatnosti nebo zrušení rozhodnutí, nebo
(ii) soud nezamítnul řízení o revizi, neplatnosti nebo zrušení nálezu a není zde žádný další opravný prostředek, nebo
(iii) soud nepovolil zahájení řízení o revizi, neplatnosti nebo zrušení rozhodnutí a řízení nebylo ukončeno a není zde žádný další opravný prostředek.
(8) Smluvní strana nezahájí řízení podle části dvě ve sporu, který se týká porušení práv investora, pokud druhá smluvní strana neuznala nebo se nepodrobila nálezu vynesenému ve sporu, který investor předložil k řízení podle této části. V tomto případě rozhodčí soud, zřízený podle části dvě, na základě doručení žádosti smluvní strany, jejíž investor byl stranou sporu, může vydat:
(a) prohlášení, že neuznání nebo nepodrobení se konečnému nálezu je porušením závazků druhé smluvní strany podle této dohody; a
(b) doporučení, aby druhá smluvní strana dodržela nebo vyhověla konečnému nálezu.
ČÁST DVĚ
ŘEŠENÍ SPORŮ MEZI SMLUVNÍMI STRANAMI
Článek 18
Rozsah, konzultace, mediace a smírčí řízení
Spory mezi smluvními stranami týkající se výkladu nebo použití této dohody budou, pokud to bude možné, řešeny přátelsky nebo prostřednictvím konzultací, za pomoci třetí strany nebo smírčího řízení.
Článek 19
Zahájení řízení
Na žádost některé smluvní strany může být spor týkající se výkladu nebo použití této dohody předložen rozhodčímu soudu k rozhodnutí ne dříve než šest (6) měsíců poté, co byla tato žádost oznámena druhé smluvní straně.
Článek 20
Zřízení rozhodčího soudu
(1) Rozhodčí soud bude založen ad hoc následujícím způsobem: každá smluvní strana jmenuje jednoho člena a tito dva členové se dohodnou na občanovi třetího státu, který bude se souhlasem smluvních stran jmenován předsedou soudu. Tito členové budou jmenováni do dvou (2) měsíců od data, kdy jedna smluvní strana informovala druhou smluvní stranu o svém záměru předložit spor rozhodčímu soudu, jehož předseda bude jmenován ve lhůtě dalších dvou (2) měsíců.
(2) Pokud lhůty uvedené v odstavci (1) nebudou dodrženy, může kterákoli ze smluvních stran, v případě, že neexistují jiná příslušná ujednání, požádat prezidenta Mezinárodního soudního dvora, aby provedl nezbytná jmenování. Je-li prezident Mezinárodního soudního dvora občanem některé ze smluvních stran nebo z jiného důvodu nemůže vykonat tento úkon, bude o jmenování požádán viceprezident nebo, jestliže nemůže také on, bude za stejných podmínek požádán o provedení nezbytných jmenování služebně nejstarší člen Mezinárodního soudního dvora.
(3) Členové rozhodčího soudu budou nezávislí a nestranní.
Článek 21
Použitelné právo
Rozhodčí soud rozhodne spor v souladu s touto dohodou a použitelnými pravidly a zásadami mezinárodního práva.
Článek 22
Náklady
Každá smluvní strana uhradí náklady svého zastoupení v řízení. Náklady rozhodčího soudu uhradí smluvní strany rovným dílem, pokud rozhodčí soud nenařídí, aby byly hrazeny odlišně.
KAPITOLA TŘI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 23
Použití Dohody
Ustanovení této dohody se použijí na budoucí investice uskutečněné investory jedné smluvní strany na území druhé smluvní strany a také na investice existující v souladu s právními řády smluvních stran k datu vstupu této dohody v platnost. Ustanovení této dohody se však nepoužijí na nároky vzniklé z událostí, které se staly před jejím vstupem v platnost, nebo na nároky, které byly vyřešeny před jejím vstupem v platnost.
Článek 24
Konzultace
Každá smluvní strana může navrhnout druhé smluvní straně konzultace v jakékoli záležitosti týkající se této dohody. Tyto konzultace se uskuteční v místě a čase dohodnutém oběma smluvními stranami.
Článek 25
Vstup v platnost, trvání a ukončení
(1) Každá smluvní strana oznámí písemně druhé smluvní straně splnění ústavních požadavků pro schválení a vstup této dohody v platnost.
(2) Tato dohoda vstoupí v platnost třicátý (30.) den po datu druhé notifikace, diplomatickou cestou užívanou oběma smluvními stranami k oznámení splnění požadavků uvedených v odstavci 1.
(3) Tato dohoda zůstane v platnosti po dobu deseti (10) let a potom zůstane v platnosti na dobu neurčitou, jestliže jedna smluvní strana písemně neoznámí dvanáct (12) měsíců předem diplomatickou cestou druhé smluvní straně svůj úmysl ukončit platnost Dohody.
(4) Pro investice uskutečněné před ukončením platnosti této dohody zůstanou ustanovení této dohody účinná po dobu deseti (10) let od data ukončení platnosti.
(5) Tato dohoda může být změněna se vzájemným souhlasem smluvních stran a dohodnuté změny nabudou platnosti v souladu s postupem uvedeným v odstavcích (1) a (2).
Dáno v Mexico City dne 4. dubna 2002 ve dvojím vyhotovení v jazyce českém, španělském a anglickém, přičemž všechny texty jsou stejně autentické. V případě rozporu ve výkladu je rozhodující anglické znění.
Za Českou republiku
Jiří Rusnok v. r.
ministr financí
Za Spojené státy mexické
Luis Ernesto Derbez Bautista v. r.
ministr hospodářství

PROTOKOL
Při podpisu Dohody mezi Českou republikou a Spojenými státy mexickými o podpoře a vzájemné ochraně investic níže podepsaní zmocněnci se dále dohodli na následujících ustanoveních, která budou považována za nedílnou součást řečené Dohody.
K článku 2, odstavci (3)
1) Článek 2, odstavec (3) stanoví, že minimální standard zacházení s cizími osobami podle mezinárodního práva obyčejového je minimálním standardem zacházení, které má být poskytováno investicím investorů druhé smluvní strany.
2) Pojmy „řádné a spravedlivé zacházení“ a „plná ochrana a bezpečnost“ nevyžadují zacházení nad nebo mimo zacházení, které je vyžadováno podle minimálního standardu zacházení s cizími osobami podle mezinárodního práva obyčejového.
3) Určení, že došlo k porušení jiného ustanovení Dohody, nebo jiné zvláštní mezinárodní dohody, nezakládá porušení ustanovení uvedených v článku 2, odstavci (3) této dohody.
K článku 3, odstavci (3) (a)
Nic v této dohodě nebrání žádné ze smluvních stran aplikovat nová pravidla přijatá v rámci některé z forem regionální spolupráce uvedené v odstavci (3) (a) tohoto článku, která nahradí pravidla dříve používaná touto smluvní stranou, způsobem, který není v rozporu s touto dohodou.
Dáno v Mexico City dne 4. dubna 2002 ve dvojím vyhotovení v jazyce českém, španělském a anglickém, přičemž všechny texty jsou stejně autentické. V případě rozporu ve výkladu je rozhodující anglické znění.
Za Českou republiku
Jiří Rusnok v. r.
ministr financí
Za Spojené státy mexické
Luis Ernesto Derbez Bautista v. r.
ministr hospodářství