169/1980 Sb.
Nařízení vlády Československé socialistické republiky o státním řízení v oblasti cen (úplné znění)

169
PŘEDSEDA VLÁDY ČESKOSLOVENSKÉ SOCIALISTICKÉ REPUBLIKY
vyhlašuje
úplné znění nařízení vlády Československé socialistické republiky ze dne 17. října 1973 č. 136 Sb., o státním řízení v oblasti cen, jak vyplývá ze změn a doplnění provedených nařízením vlády Československé socialistické republiky ze dne 15. června 1978 č. 72 Sb. a nařízením vlády Československé socialistické republiky ze dne 13. listopadu 1980 č. 158 Sb.
NAŘÍZENÍ VLÁDY
Československé socialistické republiky o státním řízení v oblasti cen
Vláda Československé socialistické republiky nařizuje k provedení § 4 odst. 2 zákona č. 145/1970 Sb., o národohospodářském plánování, zákona č. 133/1970 Sb., o působnosti federálních ministerstev, § 8 písm. e) zákona č. 101/1971 Sb., o pátém pětiletém plánu, a podle § 18 odst. 2 a § 31 zákona č. 111/1971 Sb., o odvodech do státního rozpočtu a příspěvku na sociální zabezpečení:

§ 1
Obsah a formy státního řízení v oblasti cen
(1) Státní řízení v oblasti cen zahrnuje
a) plánování vývoje cen a provádění změn cen výrobků, služeb, výkonů, prací a nemovitostí (dále jen „výrobky“),
b) úpravu tvorby cen nových výrobků a stanovení cen státními orgány,
c) kontrolu cen a ukládání dodatkových odvodů za porušení cenových předpisů, za výrobky s nedostatečnou jakostí nebo technicky zastaralé,
d) úpravu působnosti orgánů a organizací v oblasti cen.
(2) Ceny lze zvyšovat nebo snižovat jen za podmínek stanovených vládou Československé socialistické republiky.
§ 2
Cíle státního řízení v oblasti cen
(1) Cílem státního řízení v oblasti cen je vytváření jednotné racionální soustavy cen podporující uskutečnění záměrů hospodářské politiky státu, konkretizované státními plány rozvoje národního hospodářství (dále jen „státní plány“), při důsledném zabezpečení stanoveného vývoje cen.
(2) Racionální cenovou soustavu vytvářejí ceny, které
a) spolehlivě plní funkci hodnotového kritéria hospodářské činnosti,
b) aktivně napomáhají plánovitému řízení národního hospodářství a růstu životní úrovně obyvatelstva, přispívají ke zvýšení hospodárnosti výroby a oběhu, k urychlení technického rozvoje, ke zvyšování jakosti a užitných hodnot výrobků, k efektivní obměně sortimentu a k rozvíjení socialistické ekonomické integrace.
§ 3
Ceny a ostatní ekonomické nástroje
K zabezpečení účinnosti státního řízení v oblasti cen musí být opatření v cenách a v ostatních ekonomických nástrojích prováděna ve vzájemném souladu. Za tím účelem opatření, která vyvolávají nutnost změny cen, musí být předem dohodnuta s příslušným cenovým úřadem, s výjimkou opatření schválených vládou Československé socialistické republiky; obdobně opatření v oblasti řízení cen, která mění podmínky, za nichž byly stanoveny ostatní ekonomické nástroje, musí dohodnout příslušný cenový úřad s ústředním orgánem, jemuž přísluší stanovit nebo navrhnout tyto ekonomické nástroje nebo jejich změny.
§ 4
Jednotnost cen
(1) Ceny výrobků jsou jednotné na celém území Československé socialistické republiky, pokud zvláštní předpis nestanoví jinak.
(2) Zásada jednotnosti cen platí i pro ceny, jejichž stanovení je v působnosti orgánů republik, jakož i pro ceny, jejichž stanovením jsou pověřeny organizace.
§ 5
Plánování vývoje cen a provádění změn cen
(1) Základním nástrojem řízení vývoje cen, závazným pro všechny orgány a organizace, je plán vývoje cen, který je součástí státních plánů.
(2) Plán vývoje cen konkretizuje státní cenovou politiku na období střednědobého státního plánu a prováděcího státního plánu na základě dlouhodobého výhledu. Jeho úkolem je určovat vývoj úrovně cen a změny cen jednotlivých výrobků v souladu s plánovaným vývojem základních hmotných a hodnotových proporcí a zajišťovat vzájemný soulad s ostatními nástroji řízení.
(3) Plánování vývoje cen a provádění změn cen zahrnuje
a) dlouhodobé cenové koncepce (prognózy) a výhledy zdokonalování cenové soustavy a vývoje cenových úrovní,
b) zásady pro zaměření vývoje a změn cen v plánovaném období a kritéria pro plánované změny cen a jiná cenová opatření (dále jen „cenová opatření“),
c) výběr cenových opatření podle stanovených zásad a kritérií,
d) směrnice pro plán vývoje cen, vymezující věcný obsah plánovaných cenových opatření,
e) plán vývoje cen, včetně způsobu promítnutí vzájemných cenových vlivů a propočtu důsledků cenových opatření ve státním plánu a ve státním rozpočtu,
f) cenová opatření k realizaci plánu vývoje cen.
(4) Změny cen se provádějí na základě plánu vývoje cen nebo podle § 1 odst. 2. Na základě zvláštních předpisů se mohou provádět změny cen za účelem cenového zvýhodnění nebo znevýhodnění výrobků, změny cen sjednávaných dohodou dodavatele s odběratelem a změny nesprávně stanovených cen.
(5) Způsob promítnutí plánovaných změn cen do ukazatelů státních plánů a státních rozpočtů se stanoví v dohodě s příslušnými orgány tak, aby tyto změny účinně působily na dodavatele i odběratele. Pro finanční vypořádání rozdílů z nového ocenění zásob se státním rozpočtem platí zvláštní předpis.1)
§ 6
Tvorba cen
(1) Ceny se tvoří pro nové výrobky, jejichž podstatné kvalitativní a jiné dodací podmínky byly již vymezeny.
(2) Úkolem tvorby cen nových výrobků je
a) zabezpečit, aby při vyjádření podmínek jejich výroby, oběhu a realizace byla dodržena stanovená úroveň cen,
b) podněcovat zájem výrobce na zlepšení jejich užitných vlastností a na zvýšení hospodárnosti jejich výroby a oběhu, umožňující efektivnější uspokojování potřeb odběratelů,
c) působit k tomu, aby vztah mezi cenami a užitnými vlastnostmi a technicko-ekonomickými parametry byl v zásadě národohospodářsky příznivější než u výrobků dosud vyráběných.
(3) Dodavatelé mohou s odběrateli sjednávat pouze ceny a změny cen výrobků uvedených v seznamu vyhlášeném zvláštním předpisem a za podmínek tam stanovených.
§ 7
Registrace cen
Orgánům a organizacím, které cenové úřady pověří stanovením a změnami cen, mohou příslušné cenové úřady uložit povinnost oznamovat jim ceny výrobků před nabytím jejich platnosti tak, aby příslušný cenový úřad mohl pozastavit vyhlášení ceny, pokud by nebyla v souladu s cenovými předpisy, a provést opatření k nápravě.
§ 8
Vyhlašování cenových opatření
(1) Federální cenový úřad spolu s cenovými úřady republik vydává Cenový věstník, ve kterém se vyhlašují opatření cenových úřadů. Cenová opatření určená jen pro některé orgány a organizace se v Cenovém věstníku pouze oznamují s uvedením orgánů, u nichž jsou tato opatření k nahlédnutí.
(2) Ostatní orgány a organizace vydávající cenová opatření pro opakovaně dodávané výrobky jsou povinny je neprodleně zaslat všem příslušným orgánům, národním výborům a dodavatelům a odběratelům těchto výrobků známým v době vydání cenového opatření.
§ 9
Označování výrobků maloobchodními cenami
Výrobky dodávané za maloobchodní ceny musí být označeny platnou maloobchodní cenou tak, aby při jejich nákupu byla zřetelně viditelná, a to na výrobku nebo na jeho obalu, pokud příslušný cenový úřad nestanoví jiný způsob označení cenou.
§ 10
Cenová kontrola
(1) Cenovou kontrolu provádějí orgány a organizace oprávněné k tomu podle zvláštních předpisů2) (dále jen „kontrolní orgány“).
(2) Odběratelskou kontrolu dodržování platných cen a dodržování kvalitativních a dodacích podmínek, za nichž jsou ceny stanoveny, jsou povinny provádět všechny socialistické organizace.
(3) Organizace, u nichž bylo zjištěno porušení cenových předpisů, jsou povinny provést nebo navrhnout opatření potřebná k nápravě.
§ 11
Dodatkové odvody za porušení cenových předpisů3)
(1) Organizace, která podle kontrolního zjištění získala prostředky porušením cenových předpisů (dále jen „neoprávněně získané prostředky“), je povinna odvést je do státního rozpočtu nebo do rozpočtu národního výboru (dále jen „příslušný rozpočet“) jako dodatkový odvod.
(2) Dodatkový odvod činí úhrn prostředků neoprávněně získaných v období tří let před 1. dnem měsíce, v němž byly zjištěny, a prostředků neoprávněně získaných po tomto datu. Do tohoto úhrnu se nezapočítávají částky, které byly vráceny organizacím a občanům, na jejichž úkor byly získány, a částky, které jim budou vráceny nejpozději do dvou měsíců ode dne kontrolního zjištění, nestanoví-li kontrolní orgán lhůtu kratší.
(3) Nelze-li úhrn neoprávněně získaných prostředků zjistit vyčerpávajícím nebo výběrovým způsobem,4) určí se podle prostředků prokázaných při kontrole. Dodatkový odvod činí trojnásobek těchto prostředků. Pro započítávání částek vrácených organizacím nebo občanům platí ustanovení odstavce 2.
(4) Při porušení cenového předpisu prodejem výrobku, pro který nebyla cena ještě stanovena, nebo prodejem výrobku, pro který nebyly v případě stanovení ceny pověřenou organizací vymezeny podstatné kvalitativní nebo jiné dodací podmínky a nelze je vymezit ani podle cenové kalkulace výrobku, činí dodatkový odvod 3 % z hodnoty výrobků dodaných v období uvedeném v odstavci 2. Získá-li organizace za tyto výrobky též prostředky porušením jiných ustanovení cenových předpisů, odvede se ten dodatkový odvod, který je vyšší.
(5) Nesplní-li organizace povinnost předložit návrh cenového limitu nebo stanovit cenový limit, činí dodatkový odvod
a) 3 % z ceny úkolu plánu rozvoje vědy a techniky, jehož výsledkem má být nový výrobek a pro nějž měl být stanoven předběžný cenový limit, nejvýše však 20 % ročního zisku z výzkumné a vývojové činnosti organizace, plánovaného pro rok, v němž je dodatkový odvod ukládán,
b) 3 % z ceny úkolu plánu standardizace, jehož výsledkem je technická norma, podle které má být vyráběn výrobek, pro nějž měl být stanoven předběžný cenový limit,
c) 3 % z ceny všech výrobků, pro něž měl být stanoven konečný cenový limit, a které byly dodány v období 12 měsíců od zahájení dodávek, nejméně však z ceny výrobků plánovaných pro toto období.
(6) Od dodatkového odvodu se odečítají prostředky, které organizace z téhož důvodu odvedla do státního rozpočtu nebo které jako majetkový prospěch vydala státu podle zvláštních předpisů.5) Od dodatkového odvodu podle odstavců 2, 3 a 4 odváděného organizacemi, které podle zvláštních předpisů zúčtovávají cenové rozdíly s rizikovým fondem, se odpočítávají neoprávněně získané prostředky odvedené na zvláštní účet státního rozpočtu federace v rámci stanovených odvodů cenových rozdílů. Neoprávněně získané prostředky zúčtované s rizikovým fondem se odvádějí k jeho tíži.
§ 12
Ukládání dodatkových odvodů za porušení cenových předpisů
(1) Dodatkový odvod ukládá kontrolní orgán, který neoprávněně získané prostředky u kontrolované organizace zjistil. Jde-li však o orgán, který podle zvláštních předpisů provádí cenovou kontrolu, avšak nemá oprávnění ukládat dodatkové odvody, uloží tento odvod na základě protokolu o provedené kontrole ústřední orgán nadřízený kontrolované organizaci nebo příslušný národní výbor.
(2) Neuloží-li dodatkový odvod kontrolní orgán oprávněný podle předchozího odstavce, uloží jej, včetně zvýšení podle odstavce 5, cenový úřad republiky příslušný podle sídla kontrolované organizace.
(3) Organizaci, která sama zjistí, že získala neoprávněně prostředky, se dodatkový odvod neukládá; organizace jej odvádí do příslušného rozpočtu již na základě vlastního zjištění ve výši stanovené podle § 11.
(4) Zjistí-li neoprávněně získané prostředky kontrolované organizace její nadřízené generální (oborové) ředitelství, nadřízený družstevní nebo společenský orgán, uloží se dodatkový odvod ve výši stanovené podle § 11.
(5) Zjistí-li neoprávněně získané prostředky jiný kontrolní orgán než uvedený v odstavci 4, zvyšuje se dodatkový odvod o částku rovnající se úhrnu prostředků neoprávněně získaných za poslední rok tříletého období vymezeného v § 11 odst. 2 a prostředků neoprávněně získaných po skončení tohoto období až do uložení dodatkového odvodu. Při výpočtu zvýšení dodatkového odvodu se neodečítají částky vrácené podle § 11 odst. 2 věty druhé po kontrolním zjištění. Jestliže byly neoprávněné prostředky po zjištění kontrolním orgánem vráceny organizacím a občanům, na jejichž úkor byly získány, nebo byla stanovena lhůta k jejich vrácení podle § 11 odst. 2, ukládá oprávněný orgán kontrolované organizaci jen zvýšení dodatkového odvodu. Toto ustanovení se nevztahuje na dodatkové odvody podle § 11 odst. 3, odst. 4 věty prvé a odst. 5 a na dodatkový odvod prostředků čerpaných investorem z jiných než vlastních zdrojů nebo úvěru na úhradu prostředků dodavatelem požadovaných neoprávněně v důsledku porušení cenových předpisů.6)
(6) Vypuštěn.
(7) Zvýšení dodatkového odvodu se nevztahuje na případy neoprávněného získání prostředků nákupem za nižší než platnou cenu.
(8) Dodatkový odvod se ukládá kontrolované organizaci. Jestliže cenové předpisy porušilo generální (oborové) ředitelství výrobních nebo obchodních organizací, ukládá se dodatkový odvod po projednání s tímto generálním ředitelstvím jemu nebo organizacím, které získaly prostředky.
(9) Povinnost vrátit neoprávněné prostředky organizacím a občanům, na jejichž úkor byly získány, nebo je odvést do příslušného rozpočtu vzniká bez ohledu na to, zda kontrolovaná organizace porušením cenových předpisů získala majetkový prospěch. U obchodních, odbytových a zásobovacích organizací a ostatních organizací pověřených obchodními, odbytovými a zásobovacími výkony, podléhají však dodatkovému odvodu, popřípadě jeho zvýšení jen částky, o které se zvýšila jejich obchodní nebo odbytová přirážka nebo srážka a případné další částky majetkového prospěchu získaného v důsledku porušení cenových předpisů. Tím není dotčena platnost § 11 odst. 4 a 5 pro uvedené organizace.
(10) Provedením dodatkového odvodu do příslušného rozpočtu nejsou dotčeny nároky organizací a občanů, na jejichž úkor byly prostředky neoprávněně získány.
§ 13
Dodatkové odvody za výrobky s nedostatečnou jakostí nebo výrobky technicky zastaralé7)
(1) Organizaci, která vyrábí a dodává výrobek označený oprávněnými orgány za technicky zastaralý nebo zařazený do třetího stupně jakosti anebo označený jako krmivo se sníženou jakostí, může příslušný cenový úřad, národní výbor, popřípadě jiný pověřený orgán uložit místo snížení ceny nebo slevy z ceny dodatkový odvod.
(2) Dodatkový odvod za výrobek technicky zastaralý činí částku rovnající se skutečnému zisku výrobní organizace z tohoto výrobku, zjištěnému výslednou kalkulací sestavenou v posledním roce výroby, nejméně však 15 % z jeho velkoobchodní ceny.
(3) Dodatkový odvod za výrobek zařazený do třetího stupně jakosti při prvním nebo novém hodnocení nebo na základě kontroly a za krmivo se sníženou jakostí činí 15 % z velkoobchodní ceny. Dodatkový odvod za výrobek zařazený i při opakovaném hodnocení do třetího stupně jakosti činí 30 % z velkoobchodní ceny. Dodatkový odvod se vypočte z množství skutečně dodaných výrobků, nejméně však z množství, které má být po dobu platnosti rozhodnutí o zařazení výrobku do třetího stupně jakosti dodáno podle plánu odbytu, a není-li tento plán v potřebném členění sestavován, z množství podle dodávkových hospodářských smluv.
(4) Dodatkové odvody podle předcházejících odstavců se neukládají za dovážené výrobky; dále se neukládají za výrobky dodávané pro vývoz, jestliže jejich velkoobchodní ceny, popřípadě evidenční velkoobchodní ceny nejsou vyšší než jejich kupní ceny dosažené při vývozu, nebo jestliže tak rozhodne ústřední orgán nadřízený výrobci po projednání s příslušnými ústředními orgány. Je-li velkoobchodní cena, popřípadě evidenční velkoobchodní cena vyšší než kupní cena, činí dodatkový odvod tento rozdíl, nejvýše však částku podle odstavce 2 nebo 3.
§ 13a
Dodatkový odvod za výrobky s nedostatečnou efektivností při vývozu
Dodatkový odvod u výrobků, jejichž cenové znevýhodnění se určí v závislosti na cenách dosahovaných při vývozu, činí nejvýše 30 % z velkoobchodní ceny, popřípadě evidenční velkoobchodní ceny. Vymezení rozsahu výrobků a způsob výpočtu výše dodatkového odvodu podle dosahovaných cen, popřípadě podílů z dodatkového odvodu pro výrobní organizace a pro organizace zahraničního obchodu, stanoví cenové úřady zvláštním rozhodnutím.
§ 13b
Dodatkové odvody v souvislosti se změnami cen
(1) Organizaci může být uložen dodatkový odvod prostředků nebo části prostředků získaných v důsledku opatření příslušného orgánu, které není promítnuto do ceny výrobku, zejména v důsledku změny ceny poddodávky, v důsledku povolené odchylky od podstatné kvalitativní nebo dodací podmínky dodávaných výrobků nebo jiné povolené změny nebo v důsledku ceny rozdílné pro dodavatele a odběratele.
(2) Dodatkový odvod prostředků získaných v důsledku opatření organizace k úspoře nebo k záměně materiálu může být této organizaci uložen jen v případech vymezených zvláštním předpisem.8)
(3) Dodatkové odvody podle odstavců 1 a 2 ukládá příslušný cenový úřad.9)
§ 14
Provádění dodatkových odvodů
(1) Dodatkové odvody upravené tímto nařízením se platí do toho státního rozpočtu nebo rozpočtu národního výboru, do kterého plynou výnosy odvodů ze zisku, popřípadě odvodu části zisku na základě finančního plánu, důchodové daně nebo daně ze zisku,10) jimž podléhá organizace povinná k dodatkovému odvodu. V ostatních případech se tyto dodatkové odvody platí do rozpočtu příslušného národního výboru.
(2) O správě dodatkových odvodů upravených tímto nařízením platí ustanovení § 20 odst. 1 zákona č. 111/1971 Sb., o odvodech do státního rozpočtu a příspěvku na sociální zabezpečení.
(3) Uložení dodatkových odvodů upravených tímto nařízením je aktem hospodářského řízení.
Přechodná a závěrečná ustanovení
§ 15
Vypuštěn.
§ 16
(1) Dodatkové odvody podle § 11 odst. 5 písm. a) a c) se ukládají za porušení cenových předpisů zjištěná od 1. ledna 1979.
(2) Ustanovení § 13 odst. 2 a 3 se vztahuje na výrobky, které budou nebo mají být dodány ode dne 1. září 1978.
(3) U plánu standardizace se dodatkový odvod podle § 11 odst. 5 písm. b) ukládá počínaje plány na rok 1981.
(4) Zvýšení dodatkového odvodu podle § 12 odst. 5 se neuplatňuje v případech podle § 11 odst. 4 a v případech čerpání investičních prostředků investorem z jiných než vlastních zdrojů nebo úvěru na úhradu prostředků dodavatelem požadovaných neoprávněně, nebyl-li do počátku účinnosti tohoto nařízení uložen odvod podle § 11.
(5) Zrušují se
a) nařízení vlády Československé socialistické republiky č. 168/1969 Sb., o přechodném zákazu zvyšování cen,
b) § 2 a 3 vyhlášky č. 87/1966 Sb., o některých ekonomických opatřeních v investiční výstavbě.
§ 17
Toto nařízení nabývá účinnosti dnem 1. ledna 1974.
Nařízení vlády Československé socialistické republiky č. 72/1978, kterým se mění a doplňuje nařízení vlády Československé socialistické republiky č. 136/1973 Sb., o státním řízení v oblasti cen, nabylo účinnosti dnem 1. září 1978 a nařízení vlády Československé socialistické republiky č. 158/1980 Sb., kterým se mění a doplňuje nařízení vlády Československé socialistické republiky č. 136/1973 Sb., o státním řízení v oblasti cen, ve znění nařízení vlády Československé socialistické republiky č. 72/1978 Sb. nabývá účinnosti dnem 1. ledna 1981.

Dr. Štrougal v. r.

1) Směrnice federálního ministerstva financí, ministerstva financí České socialistické republiky a ministerstva financí Slovenské socialistické republiky č. 81 ze 14. prosince 1978, o finančním vypořádání rozdílů z nového ocenění zásob při cenových úpravách, Finanční zpravodaj částka 14/1978, registrovaná v částce 2/1979 Sb.
2) Zákon č. 103/1971 Sb., o lidové kontrole. Zákon č. 122/1962 Sb., o státní zemědělské, potravinářské a obchodní inspekci, ve znění zákona č. 31/1968 Sb. Zákon České národní rady č. 116/1971 Sb., o výborech a komisích lidové kontroly. Zákon Slovenské národní rady č. 121/1971 Sb., o lidové kontrole v Slovenské socialistické republice. § 31 odst. 2 zákona č. 145/1970 Sb., o národohospodářském plánování. Zákon České národní rady č. 134/1973 Sb., o působnosti orgánů České socialistické republiky v oblasti cen. Zákon Slovenské národní rady č. 135/1973 Sb., o působnosti orgánů Slovenské socialistické republiky v oblasti cen. Vyhláška Federálního cenového úřadu, Českého cenového úřadu a Slovenského cenového úřadu č. 137/1973 Sb., o cenách, ve znění vyhlášek č. 73/1978 Sb. a č. 160/1980 Sb.
3) § 18 odst. 1 písm. a) zákona č. 111/1971 Sb., o odvodech do státního rozpočtu a příspěvku na sociální zabezpečení.
4) Postup při uplatnění výběrového způsobu zjištění neoprávněně získaných prostředků je stanoven v § 113 vyhlášky č. 137/1973 Sb., o cenách, ve znění vyhlášek č. 73/1978 Sb. a č. 160/1980 Sb. a ve výnosu Federálního cenového úřadu, Českého cenového úřadu a Slovenského cenového úřadu č. V-1/80 z 5. listopadu 1980.
5) Např. § 24 a 119a hospodářského zákoníku č. 109/1964 Sb., (úplné znění č. 37/1971 Sb.).
6) Dodatkový odvod podle § 112 odst. 1 písm. ch) vyhlášky č. 137/1973 Sb., o cenách, ve znění vyhlášek č. 73/1978 Sb. a č. 160/1980 Sb.
7) § 18 odst. 1 písm. d) zákona č. 111/1971 Sb.
8) § 77 vyhlášky č. 137/1973 Sb., o cenách, ve znění vyhlášky č. 73/1978 Sb.
9) Nařízení vlády Československé socialistické republiky č. 22/1971 Sb., kterým se stanoví seznam surovin, výrobků, výkonů a služeb, jejichž ceny určuje Federální cenový úřad, ve znění nařízení vlády Československé socialistické republiky č. 56/1972 Sb., č. 46/1977 Sb. a č. 159/1980 Sb. (úplné znění č. 170/1980 Sb.). Zákon ČNR č. 134/1973 Sb. Zákon SNR č. 135/1973 Sb.
10) § 2 odst. 1 a § 19 zákona č. 111/1971 Sb., ve znění pozdějších předpisů. § 2 zákona č. 113/1971 Sb., o důchodové dani a příspěvku na sociální zabezpečení, ve znění pozdějších předpisů.  Část druhá zákona č. 103/1974 Sb., o zemědělské dani, ve znění pozdějších předpisů.