156/1954 Ú. l.
Vyhláška předsedy státní komise důchodového zabezpečení, kterou se stanoví podmínky pro důchodové připojištění účastníků dosavadního pensijního nadlepšení za pojistné placené po 31. prosinci 1952.

156.
VYHLÁŠKA
předsedy státní komise důchodového zabezpečení
ze dne 7. července 1954,
kterou se stanoví podmínky pro důchodové připojištění účastníků dosavadního pensijního nadlepšení za pojistné placené po 31. prosinci 1952.
Předseda státní komise důchodového zabezpečení stanoví podle §§ 143 až 146 zákona č. 99/1948 Sb., o národním pojištění, a podle § 1 a § 11 odst. 1 vládního nařízení č. 18/1954 Sb., o úpravě nároků z dosavadního pensijního nadlepšení, tyto podmínky pro důchodové připojištění účastníků dosavadního pensijního nadlepšení za pojistné placené po 31. prosinci 1952.

§ 1.
Osobní rozsah.
Připojištěni podle těchto podmínek mohou být účastníci dosavadního pensijního nadlepšení, kteří v den podání přihlášky (§ 2) nepožívají starobní (invalidní) důchod z národního pojištění.
§ 2.
Přihláška.
(1) Připojištění podle těchto podmínek (dále len „připojištění”) provádí státní úřad důchodového zabezpečení na podkladě přihlášky
(2) Přihlášku k připojištění je nutno podat nejpozději do 30. záři 1954 u státního úřadu důchodového zabezpečení nebo u zařízení dosavadního pensijního nadlepšení. O přijetí přihlášky bude účastník dosavadního pensijního nadlepšení vyrozuměn.
(3) Za přihlášené k připojištění se považují i ti účastníci dosavadního pensijního nadlepšení, kteří zaplatili nebo do 30. září 1954 zaplatí pojistné alespoň za 1 měsíc. Příspěvky placené na pokračování v členství v době od 1. ledna 1953 do 30. června 1954 se považují za pojistné a zhodnotí se podle příslušné sazby pojistného (§ 6).
(4) Připojištění začíná prvním dnem měsíce, ve kterém bylo zaplaceno první pojistné, nejdříve však dnem 1. července 1954.
§ 3.
Forma sdělení a prohlášení.
Sdělení a prohlášení ve věcech připojištění musí být učiněna písemně, jinak jsou právně neúčinná.
§ 4.
Dávky z připojištění.
Předmětem připojištění je u pojištěnce nárok na
a) starobní a invalidní důchod,
b) vdovský důchod nebo důchod družky,
c) sirotčí důchod,
u pojištěnky nárok na
a) starobní a invalidní důchod,
b) sirotčí důchod.
§ 5.
Vznik a trvání nároku na důchod.
Nárok na důchod podle § 4 vzniká a trvá jen spolu s nárokem na důchod téhož druhu z národního pojištění.
§ 6.
Výše důchodu.
(1) Starobní (invalidní) důchod náleží ve výši úhrnu zvyšovacích částek, které se vypočtou se zřetelem na výši placeného pojistného podle sazeb vydaných státním úřadem důchodového zabezpečení.
(2) Vdovský důchod (důchod družky) a sirotčí důchod se vyměřují ze starobního (invalidního) důchodu ve stejném poměru, v jakém se vyměřují důchody téhož druhu ze starobního (invalidního) důchodu v národním pojištění.
(3) Při krácení důchodu z národního pojištění z jakéhokoli důvodu se nehledí k důchodům z připojištění.
§ 7.
Odbytné.
(1) Nedosáhne-li nárok na některý důchod z připojištění ani částky 10 Kčs měsíčně, může státní úřad důchodového zabezpečení vyplatit odbytné.
(2) Nemá-li pojištěnec nárok na starobní (invalidní) důchod z národního pojištění jen proto, že nesplnil základní podmínku nároku, vyplatí se mu na jeho žádost odbytné. Není-li nárok na vdovský důchod (důchod družky) nebo na sirotčí důchod jen proto, že pojištěnec nesplnil základní podmínku nároku, vyplatí se vdově (družce) nebo sirotkům na jejích žádost odbytné.
(3) Odbytné se vyplatí ve výši úhradové jistiny. Jeho výplatou zanikají veškeré nároky z připojištění.
§ 8.
Uplatnění nároku.
(1) Nárok se uplatňuje u státního úřadu důchodového zabezpečení. Uplatnění nároku na důchod z národního pojištění se považuje i za uplatnění nároku z připojištění.
(2) O nároku rozhoduje státni úřad důchodového zabezpečení výměrem. Proti výměru lze podat opravný prostředek; předpisy o národním pojištění důchodovém platí obdobně.
§ 9.
Výplata důchodů.
O výplatě důchodu z připojištění platí obdobně předpisy o výplatě důchodu z národního pojištění.
§ 10.
Pojistné.
(1) Pojistné platí pojištěnec. Pojištěnec, který v den 1. července 1954 nedosáhl věku 50 let, platí od tohoto dne pojistné nejméně 10 Kčs měsíčně, pojištěnec starší nejméně 20 Kčs měsíčně.
(2) Zvolenou výši pojistného může pojištěnec změnit jednou v kalendářním roce.
(3) Pojistné je splatné do 15 dnů od uplynutí měsíce, za který se platí.
(4) Pojistné se platí naposled za měsíc, který předcházel měsíci, v němž vznikl nárok na důchod. Přestane-li pojištěnec platit pojistné dříve, zachová se mu nárok na starobní (invalidní) důchod ve výši úhrnu zvyšovacich částek za dobu, za kterou bylo zaplaceno pojistné, a pozůstalým poměrný (§ 6 odst. 2) nárok na vdovský důchod (důchod družky), po případě na sirotčí důchod.
(5) Nebylo-li pojistné zaplaceno za 12 po sobě jdoucích měsíců, ačkoliv bylo pojištěnci placení připomenuto, ztrácí pojištěnec právo na další zvyšování nároku placením pojistného. Do této doby se však nepočítá období, za které byly pojištěnci vypláceny opakující se peněžité dávky nemocenského pojištění.
§ 11.
Následky nesprávných údajů o věku.
Uvedl-li pojištěnec nesprávné údaje o věku, upraví státní úřad důchodového zabezpečení jeho nároky tak, aby se zřetelem ke skutečnému věku odpovídaly zaplacenému pojistnému.
§ 12.
Účinnost.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. července 1954.

Předseda státní komise důchodového zabezpečení:
Erban v. r.