151/1954 Ú. l.
Vyhláška ministra zahraničního obchodu, kterou se vydává celní poštovní řád.

151.
VYHLÁŠKA
ministra zahraničního obchodu
ze dne 6. července 1954,
kterou se vydává celní poštovní řád.
Ministr zahraničního obchodu stanoví v dohodě s ministry financí a spojů podle § 54 písm. a) celního zákona č. 36/1953 Sb.:

§ 1.
Základní ustanovení.
Pokud tento řád nestanoví jinak, platí o celní kontrole a o celním řízení při poštovní dopravě ve styku s cizinou obecné celní předpisy.
§ 2.
Všeobecná ustanovení.
(1) Celnice a její odbočky (dále jen „celnice”) u vyclívacích poštovních úřadů mohou projednávat poštovní zásilky všeho druhu a do jakékoli výše celní pohledávky, nestanoví-li zvláštní předpisy jinak.
(2) Poštovní zásilky z ciziny nemusí pošta dodávat pohraničním celnicím. Je však povinna dodávat je v nezměněném stavu vnitrozemským celnicím, které určí ministerstvo zahraničního obchodu v dohodě s ministerstvem spojů.
(3) Pokud tento řád nestanoví jinak, smí pošta převzít zásilky k dopravě do ciziny, jen byly-li předtím podrobeny celnímu řízení.
§ 3.
Pracovní doba celnic.
Pracovní dobu stanoví celnice v dohodě s poštou.
§ 4.
Služební místnosti.
(1) Správa spojů je povinna pronajmout celní správě pro celnice u vyclívacích poštovních úřadů potřebné vyhovující kancelářské místnosti a propůjčit místnosti, jichž je třeba k provádění celního řízení a k dočasnému ukládání zboží zadrženého a zboží převzatého do prozatímní úschovy.
(2) Správa spojů je povinna místnosti, které odevzdala do výhradního užívání celnici, po dohodě s celnicí udržovat v dobrém stavu, uklízet, vytápět a osvětlovat, a to, pokud zvláštní předpisy nestanoví jinak, za náhradu skutečných výloh.
§ 5.
Práva a povinnosti orgánů celní správy.
(1) Orgány celní správy smějí konat šetření ve služebních prostorech poštovních úřadů jen v přítomnosti vedoucího poštovního úřadu nebo jím určeného zaměstnance, ve vlakových poštách jen v přítomnosti vedoucího zaměstnance. Šetření v místnostech poštovních úřadů smí být konáno jen v pracovní době pošty; prohlídka železničních a silničních poštovních vozů nesmí být prováděna za jízdy.
(2) Orgány celní správy jsou oprávněny nahlížet do poštovních zápisů o dopravě zásilek a do průvodních listin, požadovat, aby byly otevřeny zásilky, je-li to nutné s hlediska kontroly dovozu, vývozu a průvozu zboží, a provázet poštovní vozy v tuzemsku.
(3) Orgány celní správy u vstupních poštovních úřadů jsou oprávněny dohlížet na otevírání poštovních závěrů a na třídění poštovních zásilek došlých z ciziny, které mají být zaslány jednotlivým vyclívacím poštovním úřadům, a podle seznamů zásilek došlých z ciziny sledovat, zda všechny tyto zásilky byly před dodáním adresátům podrobeny celnímu řízení.
(4) Orgány celní správy u výstupních poštovních úřadů jsou oprávněny zjišťovat před uzavřením poštovních závěrů, zda všechny zásilky určené do ciziny byly podrobeny celnímu řízení a zda do poštovních závěrů byly vloženy jen tyto zásilky.
(5) Úředními úkony orgánů celní správy nesmí být poštovní provoz rušen větší měrou, než je nezbytné nutno. Tajemství listovního a tajemství dopravovaných zpráv musí být úzkostlivě šetřeno. Orgány celní správy jsou povinny vycházet poště vstříc, a pokud nebude překážek, povolit při celním řízení všechny přípustné úlevy.
(6) Orgány celní správy, které jsou pověřeny dohledem na dopravu poštovních zásilek podléhajících celní kontrole, musí mít služební průkazku nebo služební příkaz.
(7) Pošta dá celní správě na její žádost k přezkoušení všechny zápisy a průvodní doklady, týkající se dopravy poštovních zásilek ve styku s cizinou.
§ 6.
Povinnosti zaměstnanců správy spojů.
(1) Zaměstnanci správy spojů jsou povinni dbát zájmů celní správy. Zejména jsou povinni oznamovat celnici podezření z trestných činů a přestupků, o kterých se dovědí při výkonu služby a které záležejí v ohrožení devisového hospodářství, ve zkrácení nebo ohrožení daně (cla a dávek se clem vybíraných) nebo v porušení předpisů o oběhu zboží ve styku s cizinou. Jsou též povinni vycházet vstříc orgánům celnic a orgánům celní správy, pověřeným celní kontrolou v poštovní dopravě nebo dohledem na ni, dávat jim vysvětlení, o něž požádají, na jejich upozornění odstraňovat závady, jež by mohly způsobit národohospodářské škody, a umožnit jim nahlédnout do poštovních průvodních listin a podle potřeby i do jiných listin.
(2) Zaměstnanci správy spojů, kteří byli odsouzeni pro trestné činy nebo přestupky, uvedené v odstavci 1, mohou být zaměstnáváni u vyclívacích poštovních úřadů nebo na jiných pracovištích, na nichž by přicházeli do styku s poštovními zásilkami podléhajícími celní kontrole, jen se souhlasem ústřední celní správy.
§ 7.
Vrácení a prodej zásilky.
(1) Má-li být vrácena do ciziny zásilka, jejíž projednání zprostředkovala pošta a z niž bylo vyměřeno clo, je dodávací poštovní úřad povinen vrátit zásilku s dokladem o provedeném celním řízení a s dobírkovou celní poukázkou vyclívacímu poštovnímu úřadu. Tento úřad předloží zásilku s doklady celnici a celnice rozhodnutí o projednání zásilky zruší.
(2) Jestliže projednání zásilky nezprostředkovala pošta a adresát se o zásilku odevzdanou celnici nepřihlásil ve lhůtě stanovené poštovními předpisy nebo odmítl její přijetí, celnice vrátí zásilku na potvrzení poště; pošta učiní další opatření (na př. hlásí nedoručitelnost nebo zásilku vrátí).
(3) Zásilka, která byla na žádost celního zájemce uložena v celním skladišti nebo která byla celním zájemcem na celnici již otevřena, se pokládá za řádně dodanou. Zásilku lze vrátit do ciziny, jen bude-li podána nově k dopravě.
(4) Zřekl-li se odesilatel nedoručitelné zásilky, která byla projednána nebo požádal-li, aby taková zásilka byla na jeho nebezpečí prodána, prodá ji pošta podle předpisů o dražbách mimo exekuci. Z docíleného výtěžku uhradí především náklady prodeje, pak poštovní poplatky váznoucí na zásilce a dále clo a dávky. Nestačí-li zbytek dražebního výtěžku na úhradu celní pohledávky, celnice promine zaplacení neuhražené částky celního dluhu; pošta je však povinna předložit celnici všechny potřebné doklady.
§ 8.
Ztráta, poškození a zničení zásilky.
(1) Ztratí-li se zásilka nebo její část za dopravy v tuzemsku po projednání celnicí, může celní správa se zřetelem na výsledek pátrání zcela nebo zčásti celní dluh prominout.
(2) Je-li obsah zásilky, která má být dodána celnici, poškozen nebo zkažen, zjistí pošta stav zásilky; podrobnosti stanoví poštovní předpisy. Bylo-li poškození nebo zkažení zpozorováno u vyclívacího poštovního úřadu, zjistí stav zásilky tento úřad spolu s celnicí. Je-li to nutné nebo účelné, přizve pošta ke zjištění stavu zásilky adresáta. Zkažené předměty, které by mohly ohrozit lidské zdraví nebo poškodit jiné zásilky, může pošta vyjmout a zničit. Ze zničeného zboží nevyměří celnice clo.
(3) Zkazí-li se obsah zásilky nebo jeho část po projednání zásilky, avšak dříve, než zásilka byla dodána příjemci, dodá pošta zásilku nejbližší celnici, aby zjistila její stav. Je-li nebezpečí v prodlení, může pošta zkažené předměty zničit sama za podmínek stanovených poštovními předpisy. Celnice, která zásilku projednala, promine přiměřenou část celního dluhu.
(4) Poškozené zásilky, na nichž je celní nebo puncovní závěra, mohou být prohlédnuty jen za podmínek stanovených poštovními předpisy a jen za přítomnosti orgánu celní správy.
§ 9.
Mezinárodní celní prohláška.
(1) Odesilatel balíku v cizině připojí k poštovní průvodce zřetelně psanou mezinárodní celní prohlášku (déclaration en douane) a uvede v ní
a) jméno odesilatelovo,
b) jméno a bydliště adresátovo,
c) počet zasílaných balíků,
d) hrubou váhu balíků, druh zboží v každém balíku podle pojmenování obvyklého v obchodě, čistou váhu, po případě počet kusů a cenu každého druhu zboží,
e) zem původu zboží,
f) místo a den sepsání prohlášky.
(2) Obsah balíku musí přesně souhlasit s obsahem uvedeným v mezinárodní celní prohlášce.
(3) Dojde-li k vyclívacímu poštovnímu úřadu balík bez mezinárodní celní prohlášky, sepíše tento úřad náhradní celní prohlášku, a to podle údajů na poštovní průvodce nebo na balíku. Podle výsledku vnitřní celní prohlídky vyznačí celnice v prohlášce druh zboží podle pojmenování obvyklého v obchodě a jeho množství. Správnost údajů potvrdí zaměstnanec poštovního úřadu, který sepsal prohlášku, a zaměstnanec celnice, který provedl vnitřní celní prohlídku.
(4) Ztratí-li příjemce mezinárodní celní prohlášku před tím, než byl balík projednán, vyhotoví pošta na jeho žádost náhradní celní prohlášku, a to podle údajů na poštovní průvodce nebo na balíku. Podle výsledku vnitřní celní prohlídky vyznačí celnice v prohlášce druh a množstvi zboží.
(5) Došlo-li k vyhotovení náhradní celní prohlášky, podepíše doklad o provedeném celním řízení též vedoucí celnice, po případě jím určený zaměstnanec.
(6) Zásilky listovní pošty z ciziny, obsahující věci podléhající celnímu řízení, nemusí být doprovázeny celní prohláškou.
(7) K poštovní zásilce, po případě k mezinárodní celní prohlášce nebo k poštovní průvodce musí být připojeno zvláštní povolení, osvědčení a pod., bez něhož podle zvláštních předpisů nesmí zboží přestoupit státní hranice, a jde-li o zásilku za úplatu, musí být připojen účet; připojení dokladů je třeba vyznačit na zásilce, po případě na prohlášce nebo na poštovní průvodce.
Poštovní zásilky z ciziny.
§ 10.
(1) Poštovní zásilky z ciziny nemusí být dopravovány pod celní závěrou.
(2) Pošta je povinna dodávat k celnímu řízení všechny poštovní zásilky, které došly z ciziny. Jestliže je nedodá a neprokáže, že zásilka nevstoupila do tuzemska, je pošta povinna zaplatit za nedodané zásilky celní náhradu. Pokud však zvláštní předpisy nestanoví jinak nebo pokud není podezření, že poštovní zásilky z ciziny obsahují předměty, jejichž dovoz je vázán na povolení, omezen nebo zakázán, nebo předměty, které podléhají celnímu řízení a celní kontrole, není pošta povinna dodávat celnicím
a) dopisnice a psaní,
b) noviny (denní tisk),
c) jiné poštovní zásilky, o kterých tak stanovi ministerstvo zahraničního obchodu v dohodě s ministerstvy spojů a financí.
(3) Zjistí-li poštovní úřad dodatečně, že poštovní zásilka z ciziny obsahuje předměty podléhající celnímu řízení a že nebyla tomuto řízení podrobena, nevydá jí adresátovi a zašle ji vyclívacímu poštovnímu úřadu, aby ji dodal celnici.
§ 11.
(1) V celním řízení o zásilkách z ciziny je celním účastníkem zpravidla pošta.
(2) Předložení zásilky s průvodními a s jinými předepsanými doklady poštou k celnímu řízení se považuje za ústní návrh na celní řízení
(3) Celní pohledávky vybírá od adresátů (celních dlužníků) pošta při dodání zásilky. Bez vybrání celní pohledávky dodá pošta jen zásilky určené organisacím státního socialistického sektoru, kterým byl povolen odklad platby celního dluhu.
(4) Vybrané celní pohledávky odesílá pošta beze srážky dobírkovými celními poukázkami na účet ministerstva zahraničního obchodu u Státní banky československé. Na dobírkových celních poukázkách vyplní celnice druhý díl; ostatní díly vyplní pošta. Evidenci zaplaceného celního dluhu vede celní správa. Pošta odpovídá za to, že částky vyznačené na dobírkových celních poukázkách budou řádně vybrány a poukázány.
(5) Celnice vyznačí provedeni celního řízení na rubu poštovní průvodky (vpravo nahoře) poznámkou „Vycleno” nebo „Odklad platby” a uvedením dne a pořadového čísla příslušného zápisu anebo poznámkou „Propuštěno bez cla”; k poznámce připojí otisk úředního razitka. Na listovních zásilkách a na cenných psaních vyznačí celnice propuštění bez cla poznámkou na adresní straně zásilky. Ke všem zásilkám, za néž má být vybrána celní pohledávka, připojí celnice doklad o provedeném celním řízení.
(6) Pošta odpovídá za poškození, úbytek obsahu nebo za ztrátu zásilky, jejíž projednání zprostředkuje, a to až do okamžiku jejího dodání adresátovi.
(7) Pošta může odmítnout zprostředkovat celní projednání poštovních zásilek, jestliže to pokládá z provozních nebo z jiných závažných důvodů za nutné anebo jestliže jí celní zájemce nedodá potřebné doklady nebo nesdělí potřebné údaje.
(8) Pošta může povolit, aby si celní zájemce sám obstarával projednání zásilek. Povolení lze udělit pro všechny zásilky nebo jen pro jejich určité druhy, a to trvale nebo na určitou dobu. Se zásilkami pro diplomatické a jiné exteritoriální osoby a pro diplomatická zastupitelstva a konsulární úřady nakládá pošta jako se zásilkami, jejichž projednání si adresát obstarává sám.
(9) Zásilky, jejichž projednání pošta nezprostředkuje, odevzdá celnici na potvrzení a odevzdání oznámí adresátovi. Celnice projedná takovou zásilku jen tehdy, potvrdí-li pošta na poštovním dokladu, že zásilka může být adresátovi vydána.
(10) Zásilku, jejíž projednání pošta nezprostředkuje, může příjemce odmítnout, jen dokud ji na celnici neotevře.
§ 12.
Poštovní zásilky do ciziny.
(1) Všechny poštovní zásilky do ciziny podléhají celní kontrole.
(2) Balíky a cenná psaní musí odesilatel dodat celnici k celnímu řízení dříve, než je podá k poštovní dopravě. Pošta je smí přijmout k dopravě do ciziny jen tehdy, byly-li projednány, opatřeny celní závěrou a předložil-li odesilatel příslušný doklad (ohlášku vývozu, vývozní povolení, celní průvodku, záznamku a pod.). Bez celní závěry může pošta přijmout k dopravě do ciziny jen balíky, o nichž celnice ve vývozním povolení, které vydala, uvede poznámku „Kontroly netřeba”, a balíky, opatřené úřední nálepkou s poznámkou, že zásilka byla předložena celnici a že může být přijata poštou k dopravě do ciziny.
(3) Listovní zásilky do ciziny, které obsahují hodnoty a dokumenty, k jejichž vývozu je třeba zvláštního povolení, musí být projednány k vývozu před podáním k poštovní dopravě; tyto zásilky musí být též opatřeny celní závěrou. Ostatní listovní zásilky dodá pošta k celnímu řízení až před jejich výstupem do ciziny, pokud celní správa v dohodě se správou spojů nestanoví jinak.
(4) Zjistí-li pošta, že předepsaná celní závěra chybí nebo že byla porušena, zásilku zadrží a závadu oznámí příslušné celnici.
(5) Pošta není povinna dodávat projednané poštovní zásilky k potvrzení výstupu do ciziny výstupní celnici; jejich výstup potvrzuje na vývozních celních dokladech sama.
§ 13.
Průvoz a přeprava zásilek přes cizí státní území.
(1) Poštovní průvozní zásilky nepodléhají celnímu řízení. Pošta je vsak povinna dbát předpisů o přepravě zboží, jehož průvoz je zakázán nebo omezen. Je-li třeba zvláštního povolení k průvozu, musí je odesilatel připojit k poštovní průvodce po případě k zásilce. Mezinárodni celní prohlášky pro tuzemskou celní správu není třeba přikládat.
(2) Zůstane-li průvozní zásilka výjimečně v tuzemsku, je pošta povinna dodat ji příslušné celnici k provedení celního řízení.
(3) Zásilky přepravované poštou z tuzemska přes cizí státní území zpět do tuzemska nepodléhají celnímu řízení.
§ 14.
Poukazování.
(1) O poukazování poštovních zásilek platí přiměřeně ustanovení celního železničního řádu o poukazování zboží.
(2) Zásilky, které byly dopraveny z ciziny jinak než poštou a které mají být teprve v tuzemsku odevzdány před provedením celního řízení poště k další dopravě, poukáže pohraniční celnice vnitrozemské celnici.
§ 15.
Celní osvobození tiskopisů a jiných pomůcek.
Od cla jsou osvobozeny tiskopisy a jiné pomůcky, zasílané mezinárodními úřady Světové poštovní unie a Mezinárodní unie telekomunikací, jakož i členy těchto unií československé správě spojů k používání v tuzemsku.
§ 16.
Účinnost.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. srpna 1954.

Ministr:
v z. Kocour v. r.