59/1991 Sb.
Vyhláška federálního ministerstva spojů, kterou se mění a doplňuje vyhláška federálního ministerstva dopravy a spojů č. 78/1989 Sb., o právech a povinnostech pošty a jejích uživatelů (poštovní řád)

59
VYHLÁŠKA
federálního ministerstva spojů
ze dne 25. ledna 1991,
kterou se mění a doplňuje vyhláška federálního ministerstva dopravy a spojů č. 78/1989 Sb., o právech a povinnostech pošty a jejích uživatelů (poštovní řád)
Federální ministerstvo spojů podle § 7 odst. 1 zákona č. 222/1946 Sb., o poště (poštovní zákon), a § 2 vládního nařízení č. 240/1949 Sb., kterým se provádí poštovní zákon, stanoví:

Článek I
Vyhláška federálního ministerstva dopravy a spojů č. 78/1989 Sb., o právech a povinnostech pošty a jejích uživatelů (poštovní řád), se mění a doplňuje takto:
1. § 2 se doplňuje o odstavec 4, který zní:

„(4) U vybraných pošt lze do zemí, u nichž je to uvedeno v poštovním sazebníku, podávat zásilky mezinárodní zrychlené pošty (Express Mail Service), dále jen „zásilky EMS“. Tyto zásilky jsou dopravovány s nejvyšší předností, a to nejrychlejšími dopravními prostředky. Informace o zasílacích podmínkách zásilek EMS a o poštách, které tyto zásilky přijímají, je povinna poskytovat každá pošta.“.
2. § 4 odst. 2 písm. b) zní:

„b) zkáze podléhající biologické látky, s výjimkou uvedenou v bodě 42 přílohy č. 1 této vyhlášky,“.
3. § 4 odst. 7 se doplňuje další větou: „Převzetí věcí propadajících ve prospěch státu5a) poště potvrdí orgán státní správy, který je převzal.“.
4. Za poznámku 5) se doplňuje poznámka5a), která zní:

„5a) § 6 odst. 4 vládního nařízení č. 240/1949 Sb.“.
5. § 11 odst. 1 zní:

„(1) Adresa adresáta musí být uvedena na všech zásilkách, s výjimkou letákových zásilek (§ 19). Odesílatel může vyznačit svou adresu na každé zásilce, musí ji však uvést na všech zapsaných zásilkách a na nádražních psaních; doporučuje se uvádět ji na všech obyčejných listovních zásilkách do ciziny. Zasílají-li se v zapsané zásilce vnitřního styku návrhy k soutěži, může odesílatel svou adresu nahradit poznámkou „Anonymní soutěž“ a svou adresu uvést jen na podací stvrzence.“.
6. § 11 odst. 6 zní:

„(6) Na zásilkách do ciziny se adresa píše podle zvyklostí země, do níž je zásilka určena; místo a země určení se uvádí velkými písmeny. Na zásilkách poste restante má být uveden i název pošty, u níž má být zásilka uložena, a poznámka „POSTE RESTANTE“, psaná velkými písmeny. Vzory správného psaní adres do některých zemí a dovolené zkratky pro vyznačení země určení jsou uvedeny v poštovním sazebníku.“.
7. § 15 odst. 2 zní:

„(2) Jako novinové zásilky nelze zasílat tisk
a) je-li při jednom podání k poštovní dopravě podáváno méně než 100 shodných výtisků,
b) s obsahem převážně reklamním,
c) do ciziny.“.
8. Z § 15 odst. 7 se vypouští třetí věta.
9. Do § 16 odst. 2 se doplňuje písmeno g), které zní:

„g) uvést v adrese za jménem adresáta poznámku „Ou tout autre occupant des lieux“ (nebo jinému obyvateli v místě), nebo stejnou poznámku v jazyce známém v zemi určení.“.
10. § 17 odst. 1 zní:

„(1) V balíčcích lze zasílat zboží a jiné věci, včetně písemností, které mají povahu aktuálního sdělení; ty však nesmějí tvořit více než polovinu hmotnosti zásilky, jinak se zásilka považuje za psaní.“.
11. § 21 odst. 2 se doplňuje další větou, která zní:

„Vnitřní balení cenných psaní, obsahujících bankovky a cenné papíry s hodnotou vyšší než 2000 Kčs, musí být z kartonu, umělé hmoty, kovu, nebo jiného materiálu, pevnějšího než papír.“.
12. První věta § 23 odst. 1 zní: „Ve vnitřním styku se poštovními poukázkami mohou zasílat neomezené peněžní částky; telegrafickými poštovními poukázkami, adresovanými poste restante, však jen peněžní částky do 5000 Kčs včetně.“.
13. § 33 odst. 1 se doplňuje další větou, která zní:

„Adresa odesílatele zásilek podávaných hromadně musí být v České a Slovenské Federativní Republice.“.
14. § 39 se doplňuje o odstavec 15, který zní:

„(15) Obyčejné tiskoviny, došlé z ciziny s poznámkou „Ou tout autre occupant des lieux“ za označením adresáta, doručí pošta do odevzdacího místa, i když v něm adresát zásilky nebydlí.“.
15. § 46 odst. 5 zní:

„(5) Nelze-li zjistit adresáta zásilky podle domovní schránky nebo z přehledu uživatelů bytů, u organizací z označení na objektu, postupuje pošta podle § 54 odst. 2; výjimkou jsou zásilky uvedené v § 39 odst. 15.“.
16. § 55 odst. 5 písm. e) zní:

„e) mezinárodního styku, které odesílatel označil na adresní straně poznámkou „Ne pas réexpédier“ nebo „Ou tout autre occupant des lieux“.“.
17. § 62 odst. 3 zní:

„(3) Při podání reklamace, s výjimkou reklamace obyčejné listovní zásilky nebo stvrzené doručenky, vybírá pošta sazbu podle poštovního sazebníku. Žádá-li reklamující, aby reklamace byla dopravována telekomunikačními zařízeními nebo zásilkou EMS, musí uhradit ještě příslušnou sazbu.“.
18. V § 62 odst. 6 se část věty za středníkem mění na: „; sazba za zvláštní dopravu reklamace se nevrací.“.
19. § 63 odst. 2 zní:

„(2) U doporučené zásilky mezinárodního styku odpovídá pošta za ztrátu, úbytek a poškození. Za ztracenou doporučenou zásilku mezinárodního styku vyplatí pošta náhradu ve výši 973 Kčs bez ohledu na hodnotu obsahu zásilky. Požaduje-li však odesílatel nebo adresát náhradu nižší, vyplatí se jen požadovaná částka.“.
20. § 63 se doplňuje odstavcem 2a, který zní:

„(2a) Za poškození nebo úbytek obsahu doporučené zásilky mezinárodního styku vyplatí pošta náhradu obdobně podle odstavce 3, nejvýše však 973 Kčs. Náhradu vyplatí za předpokladu, že
a) obal a uzávěra zásilky vyhovovaly § 8 odst. 1 a 2,
b) se nejedná o tiskoviny podávané v otevřených obalech,
c) úbytek nebo poškození obsahu byly zjištěny nejpozději při dodání zásilky.“.
21. § 63 odst. 4 zní:

„(4) Za balíky bez udané ceny nesmí náhrada převyšovat
a) ve vnitřním styku částku 15 Kčs za každých i započatých 500 g hmotnosti vyznačené na podací stvrzence nebo na balíku,
b) v mezinárodním styku za balík
do hmotnosti 5 kgčástku 1751 Kčso hmotnosti přes 5 kg do 10 kgčástku 2594 Kčso hmotnosti přes 10 kgčástku 3502 Kčs.“.
22. Příloha č. 1 bod 42 včetně nadpisů zní:

„Zkáze podléhající biologické látky
(42) Zkáze podléhající biologické látky lze, kromě látek zasílaných k vyšetření podle bodů 43 až 47, zasílat jen mezi ústavy a úředně uznanými laboratořemi. Ve vnitřním styku se zasílají v pilných křehkých balících; do hmotnosti 250 g je lze zasílat také v doporučených zásilkách. V mezinárodním styku lze zkáze podléhající biologické látky zasílat jen do zemí, u nichž je to uvedeno v poštovním sazebníku, a to jen v zásilkách EMS. Obal zásilky musí být na adresní straně opatřen fialovou nálepkou pošty „Zkáze podléhající biologické látky“ a poznámkou o obsahu (např. „Krev ke zkoušce“, „Biologický materiál“, „Nakažlivé látky“). Každá zásilka musí být na všech stranách označena nápadným černým křížem.“.
23. Z přílohy č. 1 se vypouští bod 48 včetně nadpisu.
24. V příloze č. 3 bod 1 písm. e) ve sloupci „Nejvyšší dovolená hmotnost pro mezinárodní styk“ zní: „2 kg; do některých zemí podle poštovního sazebníku jen 1 kg, popř. 500 g.“.
Článek II
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. března 1991.

Ministr:
Prof. ing. Petrík CSc. v. r.