392/1946 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva financí, č. j. 13.065/46-V/6. Vysvětlivky a pokyny k vyhlášce ministra financí ze dne 12. prosince 1945, č. 153/1945 Sb., o přihlášení některých majetkových hodnot. 

392.
Vyhláška
ministerstva financí
ze dne 25. ledna 1946, č. j. 13.065/46-V/6.
Vysvětlivky a pokyny k vyhlášce ministra financí ze dne 12. prosince 1945, č. 153/1945 Sb., o přihlášení některých majetkových hodnot.
K vyhlášce ministra financí ze dne 12. prosince 1945, č. 153/1945 Sb., o přihlášení některých majetkových hodnot (v dalším jen vyhláška), vydává ministr financí, na Slovensku v dohodě s pověřencem financí, používaje zmocnění daného mu § 14 vyhlášky, tyto vysvětlivky a pokyny, platné jen pro účely této vyhlášky.

Osoby povinné podati přihlášku.
(1) Přihlášku majetkových hodnot jest povinen podati podle § 3 vyhlášky každý, kdo ke dni 15. listopadu 1945 je vlastníkem nebo spoluvlastníkem majetkových předmětů a práv uvedených v § 1 vyhlášky, nebo kdo takové předměty drží, jakoby mu patřily, nebo orgán pověřený správou takových předmětů a práv. To znamená, že vlastník, spoluvlastník, držitel, správce (dále jen přihlašovatel) je povinen zjistiti, zda 15. listopadu 1945 vlastnil, držel, spravoval určité předměty a práva podléhající přihlášce (viz odst. 6, 7, 8 tohoto výnosu), a v kladném případě je povinen tyto předměty sepsati, a to způsobem uvedeným ve vzorech připojených k vyhlášce.
(2) Podati přihlášku jsou zásadně povinni nejen osoby fysické (ku př. obchodník, živnostník, průmyslník, advokát, lékař, zaměstnanec, soukromník), ale i osoby právnické, k nímž podle této vyhlášky jest počítati též těžařstva, právovárečná měšťanstva, neodevzdané pozůstalosti a na Slovensku též nerozdělené pozůstalosti, urbariáty a komposesoráty. Veřejná obchodní společnost, komanditní společnost, společnost práva občanského (societa) se nepovažuje pro účely vyhlášky za právnické osoby a její společníci jsou jako spoluvlastníci povinni podati přihlášku každý samostatně (odst. 20).
Povinnost národních správců podati přihlášku.
(3) Národní správce, pokud spravuje majetek přihlášce podléhající, je povinen v každém případě tento majetek přihlásiti, a to u berní správy, v jejímž obvodu je sídlo nebo obchodní vedení podniku nebo v jejímž obvodu se majetek přihlášce podléhající nalézá, bez ohledu na to, zda přihlášku podá také vlastník majetku v národní správě. Národní správce uvědomí o podání přihlášky vlastníka nebo jeho zástupce, pokud je mu známý jeho pobyt a sdělí mu, u kterého úřadu podal přihlášku.
(4) Přihlašovatel (vlastník nebo spoluvlastník), jehož majetek podléhající prohlášení je v národní správě, oznámí tuto okolnost berní správě, u níž je nebo by byl povinen podati přihlášku, a dále uvede, kde se takový majetek nalézá nebo kde je sídlo nebo obchodní vedení takového podniku. Podrobný popis majetku pod národní správou nepřipojuje.
Osoby a majetky osvobozené od podání přihlášky.
(5) Od podání přihlášky jsou osvobozeny jen osoby a majetky uvedené jmenovitě ve vyhlášce (§ 4, č. 1. až 7.). Osvobození uvedená v § 4, č. 2. až 7. vyhlášky se vztahují na majetek státní, komunální, osob s právem exteritoriality, národní banky, nositelů veřejnoprávního sociálního pojištění, dále na majetek určený sociálnímu zaopatření, jakož i na majetek sloužící bohoslužbě, a na veřejné hřbitovy.
Kromě toho jsou osvobozeny podle č. 1 zmíněného paragrafu, osoby fysické i právnické, které zjistí, že 15. listopadu 1945 hodnota veškerého jejich majetku podléhajícího i nepodléhajícího přihlášení bez obvyklého domácího zařízení nepřesahovala 50.000 Kčs. Hodnota veškerého majetku se stanoví cenou obecnou (odst. 11b), při čemž se k dluhům a břemenům nepřihlíží. U právnických osob nemůže přijití v úvahu odpočet hodnoty obvyklého domácího zařízení.
Majetkové hodnoty podléhající přihlášení.
(6) Majetkové hodnoty, které podléhají přihlášení, jsou taxativně vypočteny v § 1, odst. 1 vyhlášky, což znamená, že se přihlašují jen tyto výslovně uvedené tuzemské předměty a práva. Za tuzemsko jest považovati československé státní území.
Předměty a práva výdělečného majetku.
(7) V prvé řadě přihlašují se majetkové hodnoty, jež jako součást výdělečného majetku (odst. 10.) slouží zcela nebo převážně provozu výdělečného podniku nebo zaměstnání Jsou to:
a) „Dopravní prostředky“ — na př. auta osobní a nákladní, autobusy, traktory, vlečné vozy, lokomotivy, cisternové vagony, nákladní vozy, potahy, lodi, pramice, letadla, jízdní kola atd. V přihlášce jest uvésti druh i počet jednotlivých dopravních prostředků (na př. 1 nákladní auto, pětitunové, značky škoda), jejich hodnotu není nutno uváděti.
b) „Vynálezy, patenty a jiná oprávnění“ — na př. licence, ochranné známky, receptury atd. Původcovská práva chráněná předpisy, o právu autorském (ku př. autorské právo k dílům literárním, hudebním, výtvarným, vědeckým a pod.), nepodléhají přihlášce, jsou-li ve vlastnictví původce nebo ve vlastnictví jeho manželky (manžela, družky) nebo jeho nezletilých dětí.
c) „Suroviny“. — K surovinám jest počítati také hmoty, které jsou určeny k tomu, aby byly přímo použity při opracování, zpracování nebo zcizení surovin, aniž se staly jejich součástí, jakož i hmoty, kterých se použije tak, že se stanou součástí výrobků.
d) „Zboží a polotovary (sklady)“. — Zbožím, resp. hotovými výrobky nutno rozuměti movité věci hmotné, které jsou předmětem výroby i obchodování nebo které podle obchodního nazírání mohou přicházeti pro tento účel v úvahu. Také polotovary mohou býti podle své povahy zbožím.
Suroviny, zboží a polotovary (zásoby) jest v přihlášce uvésti podle druhů s udáním množství míry nebo váhy (formou inventury). Hodnotu předmětů není třeba uváděti.
Výnosem ministra financí ze dne 11. ledna 1946, č. j. 89.519/45-V/6 bylo dovoleno podnikům nevedoucím řádné obchodní knihy, aby uvedly v přihlášce zásoby v pořizovací ceně k 15. listopadu 1945, aniž uvedly množství, míru resp. váhu, a podnikům vedoucím řádné obchodní knihy, aby přihlásily zásoby předložením inventur podle stavu ke dni 31. prosince 1945.
e) „Pohledávky (na př. za zboží a pod.)“. — Za tyto jest považovati pohledávky, jejichž předmětem jest plnění, které má majetkovou hodnotu. Nezázáleží na tom, zda pohledávka vznikla v důsledku smlouvy trhové, smlouvy o dílo, zápůjčky anebo jako předplatek za předměty dosud nedodané a pod., jen stalo-li se tak při provozu výdělečného podniku nebo zaměstnání. Nerozhodnou pro přihlášení je také okolnost, zda pohledávka je považována přihlašovatelem za pochybnou nebo nedobytnou. Tato skutečnost může míti vliv pouze na hodnotu pohledávky. Takovéto pohledávky možno vykázati odděleně.
U právních nároků, jejichž hodnota není dosud vyčíslena, postačí uvésti pouze jména a adresy dlužníků.
V přihlášce jest pohledávky specifikovati, t. j. uvésti jméno a adresu dlužníka a nominální hodnotu pohledávky. Přihlašovatelé, kteří vedou řádné obchodní knihy, mohou vykázati pohledávky úhrnnou částkou, lze-li tento úhrn z knih přezkoušeti.
Ostatní přihlašovatelé mohou jednotlivé pohledávky, pokud nepřesahují částku 1000 Kčs přihlásiti jako drobné pohledávky úhrnnou částkou, při čemž musí býti možno tuto úhrnnou částku přezkoušeti z dokladů.
Pohledávky, které nejsou součástí výdělečného majetku, nepodléhají přihlášení podle této vyhlášky; za takové se považují také podíly tichého společníka nebo komanditisty.
f)„Hotovosti.“ — To jest tuzemská i cizozemská platidla. Hotovosti jest uvésti v částkách, na něž znějí.
(8) Všechny ostatní ve vyhlášce nejmenované součásti majetku výdělečného jako nemovitosti, stroje, nástroje, zařízení a pod. nepodléhají přihlašovací povinnosti podle této vyhlášky. Naproti tomu přihlášením povinné předměty a práva výdělečného majetku se přihlašují bez ohledu na dobu nabytí a bez ohledu na jejich hodnotu.
Pojem majetku výdělečného.
(9) K výdělečnému majetku patří majetkové předměty a práva, jež slouží zcela nebo převážně provozu výdělečného podniku nebo zaměstnání. Za výdělečný podnik jest považovati každou trvalou samostatnou činnost, která směřuje k dosažení zisku. Výdělečné zaměstnání jest to, které směřuje k dosažení zisku, s výjimkou zaměstnání ve služebním poměru. Za výdělečné zaměstnání se považují též svobodná povolání a živnosti jim podobné, jako advokáti, notáři, lékaři, patentní zástupci atd. Výdělečným podnikem jest teké živnostenské obhospodařování půdy, např. získávání rašeliny, lámání kamene a dobývání půdy.
Majetek zemědělský a lesní.
(10) Za výdělečný majetek se nepovažuje a přihlášení nepodléhá zemědělský a lesní majetek včetně pachtů. Zemědělským a lesním majetkem jsou všechny majetkové předměty a práva, které jsou věnovány trvale zemědělství, lesnictví, zahradnictví, vinařství, pěstování ryb a hospodářství rybničnímu jako hlavnímu účelu. K zemědělskému majetku patří také vedlejší podniky, jestliže zásadně zpracují vlastní výrobky hospodářství; v pochybnostech je rozhodným, zda podnik podléhá dani výdělkové.
Jiné předměty podléhající přihlášení.
(11) Přihlášení dále podléhají některé předměty jmenovitě uvedené pod II., § 1, odst. 1, vyhlášky za předpokladu,
1. že tyto předměty byly nabyty po 31. prosinci 1938 cd třetích osob úplatně (koupí, výměnou) nebo jakýmkoliv způsobem neúplatně (darem, dědictvím),
2. že tyto předměty nepatří k majetku výdělečnému. Jsou-li splněny obě podmínky přihlašují se:
a) „Drahé kovy, drahokamy a perly“ — to jest ku př. nezpracované zlato, stříbro, platina, drahokamy broušené i nebroušené, perly přirozené i umělé a to bez ohledu na množství, míru, váhu nebo cenu.
b) „Předměty z drahých kovů, předměty umělecké, ozdobné a přepychové (včetně starožitností), jakož i sbírky všeho druhu (sbírky mincí, pošt, známek a pod.), pokud tyto předměty mají hodnotu jednotlivě větší než 5000 Kčs, nebo převyšuje-li jejich úhrnná hodnota částku 25 000 Kčs, při čemž hodnotu jest stanoviti cenou obecnou.“
Předměty z drahých kovů.
Předměty z drahých kovů jsou např. zlaté, stříbrné nebo platinové, prsteny, náramky, náušnice, náhrdelníky, jehlice, spony, hodinky, čelenky, pudřenky, pouzdra na cigarety, špičky, a to s drahokamy anebo bez nich, příbory, atd.
Předměty umělecké.
Za předměty umělecké jest považovati výtvory umělců žijících i nežijících, jako obrazy, sochy, rytiny atd. Pokud takové předměty jejich tvůrci nezcizili, nepodléhají u nich přihlášení ani jsou-li součástí výdělečného majetku.
Předměty ozdobné a přepychové.
Předměty ozdobné a přepychové jsou takové, které nejsou k účelům, pro něž jsou určeny, zhotoveny v míře obvyklé a běžné, nebo které podle běžných názorů slouží k ukojení potřeb, převyšujících obvyklou míru. Za takové mohou býti považovány na př. některé výrobky uměleckého průmyslu a řemesla, dále závodní koně, plachetnice, vzácné kožešiny a tkaniny, motorové lodi atd.
Sbírky.
Za sbírky jest považovati souhrny předmětů shromažďovaných s určitého hlediska, nikoliv za účelem prodeje nebo hospodářské potřeby (na př. sbírky rukopisné, listin, miniatur, plastik, koberců, nábytku, gobelínů, porculánu, známek, nerostů atd.).
Ze sbírek jest přihlásiti jen přírůstky nabyté po 31. prosinci 1938, jsou-li ovšem dány ostatní předpoklady pro přihlášku.
Všechny vpředu uvedené předměty podléhají přihlášení jen tehdy, byly-li nabyty po 31. prosinci 1938 a mají-li jednotlivě větší hodnotu než 5000 Kčs, nebo převyšuje-li jejich úhrnná hodnota částku 25.000 Kčs, přihlašují se, i když patří k obvyklému bytovému domácímu a osobnímu zařízení. Má-li úhrn takovýchto předmětů nabytých po 31. prosinci 1938 (ku př. zlatý náhrdelník, šňůra perel, briliantový prsten a náušnice, sbírka známek a několik obrazů) větší hodnotu (cenu) než 25.000 Kčs, i když jednotlivé předměty nemají samy o sobě hodnotu (cenu) větší než 5000 Kčs, přihlašují se všechny tyto předměty.
Pojem obecné ceny.
Hodnota se určuje podle ceny obecné těchto předmětů. Obecnou cenou jest částka, které by se dosáhlo prodejem majetkového předmětu v den rozhodný (15. listopad 1945) v běžném obchodním styku podle jeho stavu a jakosti bez ohledu na mimořádné a osobní okolnosti nebo poměry. Jako pomůcka pro stanovení ceny obecné může sloužiti cena nabývací (nákupní). Touto jest se také říditi v pochybnostech o výši ceny obecné. Cenou nabývací jest částka, která byla nabyvatelem vynaložena k získání předmětu.
c) „Jiné předměty, které nepatří k obvyklému bytovému domácímu a osobnímu zařízení, pokud tyto předměty mají jednotlivě větší hodnotu než 5000 Kčs, při čemž hodnotu je stanoviti cenou obecnou.“
Tyto předměty se přihlašují jen tehdy, je-li obecná cena (viz vpředu) jednotlivého předmětu větší než 5000 Kčs a byly-li nabyty po 31. prosinci 1938. Pokud takové předměty jsou věnovány trvale zemědělství a lesnictví (viz odst. č. 8) jako hlavnímu účelu, nepodléhají přihlášení.
K obvyklému bytovému, domácímu a osobnímu zařízení patří, pokud nejde o předměty přepychové, ozdobné a umělecké, nábytek, koberce, ložní i osobní prádlo, šatstvo, obuv, hudební nástroje, knihy, a pod.
K obvyklému bytovému, domácímu a osobnímu zařízení však nepatří na př. auta, horské slunce, roentgen, filmové přijímací a promítací přístroje, počítací a rozmnožovací stroje.
d) „Kolky a pošt. ceniny všeho druhu, pokud jejich úhrnná hodnota převyšuje 500 Kčs.“
Za takové jest považovati kolky, známky, korespondenční lístky, pásky frankotypů a pod., které ke dni 15. listopadu 1945 byly jako platné běžné prodávány a užívány. Úhrnná hodnota těchto předmětů je dána úhrnnou nákupní cenou.
(12) Pokud tyto předměty uvedené v předešlém odstavci pod písm. a) až d) jsou součástí výdělečného majetku a přihlašují se jako zásoby (na př. předměty z drahých kovů u klenotníka, sbírky známek a známky u obchodníka známkami), pak nepřicházejí v úvahu omezení daná hranicí 5000 resp. 25.000 Kčs a dobou nabytí, nýbrž tyto předměty jest přihlásiti podle zásad pro přihlášení hodnot výdělečného majetku bez ohledu na cenu a dobu nabytí.
(13) Vklady a, jiné peněžní pohledávky u peněžních ústavů, jakož i životní pojištění a cenné papíry, jichž se tyká dekret presidenta republiky č. 95/1945 Sb., nepodléhají vůbec přihlášení podle této vyhlášky.
Rozhodný den.
(14) pro zjištění subjektivní povinnosti přihlašovací, pro osvobození od podání přihlášky, pro zjištění množství, míry, váhy a případně i hodnoty (obecné ceny) předmětů a práv přihlášce podléhajících je rozhodný stav ke dni 15. listopadu 1945. Tento den je tak zvaným rozhodným dnem.
(15) výnosem ministerstva financí ze dne 11. ledna 1946, č. 89.519/45-V/6 byla povolena výjimka podnikům vedoucím řádné obchodní knihy, neboť jim bylo dovoleno podati přihlášku předmětů výdělečného majetku podle stavu ke dni 31. prosince 1945. Tento výnos nevztahuje se ovšem na podniky nevedoucí řádné obchodní knihy a na přihlášení předmětů uvedených pod II. § 1, odst. 1 vyhlášky (odst. 11). Zde zůstává rozhodným stav ke dni 15. listopadu 1945.
Kde a kdy se přihláška podává.
(16) Majetkové hodnoty přihlášení podléhající se přihlašují podáním jednoho vyhotoveni přihlášky u berní správy, v jejímž obvodu měl přihlašovatel dne 1. listopadu 1945 své bydliště, případně sídlo nebo obchodní vedení. Druhé vyhotovení přihlášky si přihlašovatel ponechá jako doklad o splnění přihlašovací povinnosti. Přihlášku jest podati do 28. února 1946. (Výnos ministerstva financí ze dne 11. ledna 1946, č. j. 2.882/46-V/6).
Náležitosti přihlášky.
(17) Přihláška, kterou jest sestaviti podle vzorů připojených k vyhlášce, musí vždy obsahovati: osobní data přihlašovatele, t. j, jméno, příjmení a datum narození, zaměstnání, bydliště 1. listopadu 1945 a v den podáni přihlášky, národnost, státní příslušnost [u osob právnických přesné označení a sídlo (obchodní vedení)] a dále údaje o přihlašovaných majetkových hodnotách. Při sestavení přihlášky podle vzoru předloží přihlašovatelé jen ty přílohy a v nich uvedou jen ty údaje, které pro ně přicházejí v úvahu. Přihlašované předměty jest zásadně uváděti jednotlivě s udáním množství, míry nebo váhy a místa, kde se ke dni 15. listopadu 1945 nalézaly. Výjimky byly povoleny jen pro přihlášení zásob a pohledávek [odst. 7 d) a e) tohoto výnosu). Odděleně jest také uvésti předměty a práva výdělečného jmění [odst. 7, písm. a) až f)] od jiných majetkových hodnot podle § 1, odst. 1. II. [odst. 11, písm. a) až d)]. Tyto jiné majetkové hodnoty nabyté po 31. prosinci 1938 nutno v přihlášce uvésti nejen jednotlivě s udáním množství, míry, váhy a místa, kde se tyto předměty 15. listopadu 1945 nalézaly, nýbrž jest u nich dále vyznačiti dobu nabytí, dodavatele (osobu, která předmět dodala) a při úplatném nabytí (koupí nebo směně) nabývací cenu t. j. částku na nabytí vynaloženou.
Výjimečně může býti upuštěno od udání jména dodavatele, doby nabytí a nabývací ceny tam, kde již nelze tyto údaje zjistiti (ku př. při výměně známek, koupi od neznámých osob). Zamlčení těchto údajů z úmyslu nebo z nedbalosti jest však trestným činem ve smyslu §§ 10 a 11 vyhlášky.
Přihlašovatel jest povinen uvésti v jediné přihlášce (bez zřetele na počet příloh) všechny přihlášení podléhající předměty a práva, a to jak majetku výdělečného, tak i majetku jiného.
(18) Jak jíž uvedeno v odstavci 1 tohoto výnosu, je samostatným přihlašovatelem zásadně každý vlastník, spoluvlastník, držitel, správce majetkových hodnot přihlášce podléhajících bez ohledu na pohlaví a věk. Pokud takové osoby nemají plné způsobilosti k právním činům (na př. nezletilci, osoby zbavené svéprávnosti), jsou za ně povinni případně oprávněni jednati jejich zákonní, úředně zřízení nebo statutární zástupci. Za přihlašovatele může jednati zmocněnec, předloží-li plnou moc. V nerozvedeném nebo nerozloučeném manželství se pokládá manžel za zmocněnce druhého manžela i bez průkazu plnou mocí.
(19) Výjimkou z těchto zásad se povoluje, jde-li o přihlášky členů domácnosti, aby hlava rodiny podala Jedinou přihlášku za sebe, manželku (manžela) a nezletilé děti, žijí-li s ním tyto osoby ve společné domácnosti. V přihlášce je však vyznačiti, komu z členů rodiny přihlašovaný majetek patří.
(20) Patří-li přihlašované předměty několika spoluvlastníkům na př. společníkům veřejné obchodní společnosti, komplementářům komanditní společnosti, společníkům society (společnosti občanského práva), je každý z nich povinen podati samostatně přihlášku. V této přihlášce uvede kromě osobních dat (odst. 17) svůj vlastnický podíl a jeho hodnotu, pokud je známa, dále jména a adresy ostatních spoluvlastníků a výši jejich podílů. Stačí, předloží-li popis majetku jen jeden ze spoluvlastníků a ostatní uvedou tuto okolnost ve svých přihláškách.
(21) Prokáže-li osoba, která byla povinna podati přihlášku podle § 3 vyhlášky, že nemohla přihlášku včas, t. j. do 28. února 1946 podati z vážného důvodu a bez své viny, zejména pro pobyt v cizině, může tak učiniti do 30 dnů počínajíc dnem, kdy pominula překážka bránící včasnému přihlášení.
(22) Veškerá podání a písemnosti (na př. žádosti za osvobození přihlášky s přílohami, plné moci zmocněnců), jež souvisí s prováděním vyhlášky, jsou osvobozeny od kolků a poplatků.

Ministr financí:
Dr. Šrobár v. r.