463/1945 Ú. l. I
Vyhláška ministra ochrany práce a sociální péče o úpravě mzdových a pracovních podmínek dělnictva zaměstnaného v kovoprůmyslu a v kovodělných řemeslných živnostech.

463.
Vyhláška
ministra ochrany práce a sociální péče
ze dne 1. prosince 1945
o úpravě mzdových a pracovních podmínek dělnictva zaměstnaného v kovoprůmyslu a v kovodělných řemeslných živnostech.
Podle platných předpisů o provádění mzdové politiky stanovím tuto úpravu pracovních a mzdových podmínek dělnictva zaměstnaného v kovoprůmyslu a v kovodělných řemeslných živnostech:

§ 1.
Působnost.
Ustanovení této vyhlášky se vztahují:
I. na země Českou a Moravskoslezskou,
II. a) na všechny průmyslové závody vyrábějící, zpracující a zušlechťující železo a kovy,
b) na všechny řemeslné kovodělné živnosti zhotovující, zpracující a zušlechťující železo a kovy, dále na řemeslné živnosti instalatérské (elektroinstalační, pro ústřední topení, plyno- a vodovody), jakož i na živnosti optické,
c) na vedlejší závody a samostatná oddělení průmyslových i řemeslných závodů kovodělných, které s hlavním závodem souvisí hospodářsky a technicky.
V pochybných případech rozhodne o závaznosti této vyhlášky ministerstvo ochrany práce a sociální péče,
III. a) Na všechny dělníky, podléhající zákonu čís. 221/1924 Sb. o pojištění zaměstnanců pro případ nemoci, invalidity a stáří ve znění předpisů tento zákon pozměňujících a doplňujících a
b) na pensijně pojištěné zaměstnance, kteří nepodléhají zákonu č. 154/1934 Sb., pokud jejich pracovní a mzdové podmínky nejsou upraveny zvláštní vyhláškou.
IV. Tato vyhláška se nevztahuje na domácké dělníky ve smyslu vl. nař. č. 261/42 Sb. ve znění předpisů toto vládní nařízení měnících a doplňujících
§ 2.
Pracovní doba.
Pracovní doba se řídí zákonnými ustanoveními. Rozdělení pracovní doby na jednotlivé dny v týdnu provede správa závodu v dohodě se závodní radou, příp. se závodním důvěrníkem.
§ 3.
Dny pracovního klidu.
1. Za dny pracovního klidu se podle této vyhlášky počítají neděle, jakož i svátky a památné dny státem uznané. Tyto dny jsou dny pracovního klidu, pokud právní předpisy neustanovují jinak.
2. Den pracovního klidu začíná v 6 hodin ráno a končí v 6 hodin ráno příštího pracovního dne.
3. Na Štědrý den končí práce, s výjimkou podniků nepřetržitě provozovaných, nejpozději ve 14 hodin. Při pracovní době s dvojitou docházkou odpracuje se její ranní část. Při zavedené soustavě dvou nebo tří směn pracuje první směna jako obvykle, druhá a třetí směna nepracuje.
Hodiny odpracované na Štědrý den se platí normální mzdou. Za Štědrý den dostanou všichni zaměstnanci, t. j. jak ti, kteří pracovali, tak i ti, kterým odpadla pracovní doba ve druhé neb třetí směně, průměrný výdělek za 4 hodiny, docílený v normální pracovní době v předchozím mzdovém období.
§ 4.
Příplatky za práci přes čas, práci v noci a ve dnech pracovního klidu.
1. Za práci v časové i úkolové mzdě se platí tyto příplatky:
a) za práci přes čas, t. j. práci přesahující zákonnou pracovní dobu 48 hodin týdně25%,b) za práci noční, t. j. od 22 do 5 hod.50%.
Při pravidelných směnách se tento příplatek neplatí.
O pravidelnou noční směnu jde v případech, kdy se denní a noční směny jednotlivého dělníka plánovitě v určitém pořádku vzájemně střídají. To platí nejen o závodech trvale nepřetržitě provozovaných, nýbrž i o závodech s výrobou přetržitou, ve kterých se z jakýchkoli důvodů občasně podle předem stanoveném rozvrhu pracuje ve střídavých denních a nočních směnách.
c)Za práci ve dnech pracovního klidu50%,
d) placení svátků a památných dnů se řídí všeobecnými ustanoveními o tom vydanými,
e) pracuje-li v podnicích s nepřetržitým provozem (§ 4, odst. 3 zák. č. 91/1918 Sb.) první směna v neděli 16 hodin, platí se za její druhou směnu (8 hodin) vedle normálního příplatku 50% ještě příplatek 25%, pokud úředně schválená závodní úprava neurčuje jinak.
2. Při stanovení nároku na příplatek za práci přes čas včítá se do týdenní pracovní doby i práce odpadnuvší pro nemoc nebo dovolenou, která je dělníku zaručena všeobecnými ustanoveními.
Ustanovení předchozího odstavce platí i pro ty případy, v nichž má dělník nárok na náhradu mzdy podle ustanovení § 1154 b), odst. 1 a § 1155 všeob. obč. zákoníka.
3. Řidiči motorových vozidel, kočí a závozníci obdrží za pracovní dobu až do 54 hodin, vrátní a hlídači za pracovní dobu až do 60 hodin týdenní mzdu stanovenou v připojeném mzdovém sazebníku (§ 11, odst. 3); v této sazbě jest již obsažen příplatek za případnou práci přes čas.
Práce přes čas, převyšující uvedenou dobu, může býti placena přiměřeným paušálem. Základ pro ustanovení výše tohoto paušálu tvoří průměrná délka doby práce přes čas.
4. Dělnictvo je povinno vykonávati práci přes čas, práci noční, práci o nedělích, svátcích a památných dnech, vyžaduje-li toho potřeba závodu, uznaná správou podniku v dohodě se závodní radou, příp. závodním důvěrníkem.
5. Základem pro výpočet příplatků jest
a) u dělníků, pracujících v hodinové mzdě, příslušná hodinová mzda stanovená vyhláškou,
b) u dělníků pracujících v úkolu, směrná úkolová sazba stanovená vyhláškou,
c) u příjemců týdenních mezd s pravidelnou 48hodinovou pracovní dobou 1/48, s pravidelnou 54 — po příp. 60hodinovou pracovní dobou 1/54, po př. 1/60 týdenní mzdy stanovené vyhláškou,
d) ošetřování koní a práce ve stáji o nedělích, svátcích a památných dnech, jakož i krmení koní v dopoledních hodinách těchto dnů nemá přesahovati 3 hodiny v jednom dnu. Jako náhradu dostane kočí (včetně všech příplatků) Kčs 15.— za koně a den.
6. Vznikne-li nárok zároveň na více příplatků, platí se pouze příplatek nejvyšší.
7. Příplatky za obvyklou noční, nedělní či sváteční službu se vrátným a hlídačům neposkytují.
8. Práce přes čas a práce pomocné podle § 7 zák. č. 91/1918 Sb. mohou se platiti paušálem, stanoveným přiměřeně k délce konané práce přes čas.
§ 5.
Časové mzdy.
1. Časové mzdy ve vyhlášce uvedené jsou odměnou za každou normální skutečně odpracovanou hodinu. Tyto mzdy platí se dělníkům plně výkonným. O zařadění nově přijatých dělníků a dělnic do jednotlivých mzdových skupin rozhoduje správa závodu v dohodě se závodní radou, příp. závodním důvěrníkem.
2. V této vyhlášce stanovené týdenní mzdy jsou určeny za pracovní dobu přes 48 až do 54, příp. 60 hodin. Neodpracuje-li dělník pro soukromé překážky plných 48 hodin, snižuje se jeho týdenní mzda o 1/48 za každou neodpracovanou hodinu.
3. Kvalifikované skupiny dělníků, kteří nepracují pro povahu své práce v úkolu vůbec neb jen zřídka, a to:
nástrojaři,
soustružníci a brusiči nástrojů pro vlastní potřebu podniku,
zámečníci a soustružníci na opravách vlastního závodního zařízení,
elektrotechnici a instalatéři na opravách pro vlastní závodní zařízení,
elektrikáři na zkušebním poli (ve zkušebně),
zkoušeči (brzdaři) motorů,
vzorkaři dřeva (modeláři), též truhláři na opravách modelů,
vzorkaři kovů (modeláři),
seřizovači,
instruktoři (zaučovatelé),
řemeslní dělníci fysikálních, chemických a obdobných zkušeben a laboratoří,
montéři ústředního topení, plyno- a vodovodů,
mědikovci,
optici a brusiči skla a
mechanici kancelářských strojů
obdrží ke svým základním časovým mzdám, stanoveným vyhláškou, vyrovnávací úkolový přídavek ve výši 15%.
Ministerstvo ochrany práce a sociální péče může na žádost povoliti pro jednotlivé závody poskytnutí úkolového vyrovnávacího přídavku i dalším, nahoře nejmenovaným vysoce kvalifikovaným skupinám povolání, které nemohou pracovati v úkolu.
4.Kategoriím hutního dělnictva, jakož i kategoriím dělnictva slévárenského, které pracuje za obtížných podmínek a je po větší část pracovní doby ve značné míře obtěžováno sálavým teplem, plynem, prachem nebo škodlivými účinky střídavé temperatury, se platí příplatek15%.
Jde o tyto kategorie:
a) vysoké pece: taviči, struskaři, kychtaři a ostatní dělníci, obtěžovaní účinky sálavého tepla, příp. plynem nebo nadměrným prachem,
b) ocelárny: taviči, pomocníci taviče, dělníci v odlévacích jamách, jeřábníci u hlubinných pecí a ostatní dělníci, obtěžovaní sálavým teplem, příp. plynem nebo nadměrným prachem,
c) válcovny: válcíři, pecaři (svářeči) a ostatní dělníci, obtěžovaní sálavým teplem, příp. plynem neb nadměrným prachem,
d) koksárny: dělníci u komor, naražeči-plniči (komor) a ostatní dělníci obtěžovaní sálavým teplem, příp. plynem nebo nadměrným prachem,
e) slévárny: slévači, strojní formaři, jádraři, cídiči odlitků, cídiči u pískových tryskačů, taviči a pomocní dělníci u pecí tavících, žíhacích, sušících a pod., jakož i pomocní dělníci při lití, pokud vykonávají práci za ztížených podmínek,
f) dělníci ostatních oddělení, zejména pak pomocných provozů, pokud pracují za ztížených podmínek a trpí účinky střídavé teploty, nadměrným prachem, plynem a nepříznivými účinky nezdravého pracovního prostředí, jako na př. při moření materiálu v hutních adjustářích různými kyselinami nebo žíravinami.
5. Ke mzdám stanoveným vyhláškou mohou se poskytnouti dělníkům, kteří pracují v časové mzdě (i dělníkům uvedeným v předchozím odst. 3), výkonnostní příplatky jen za nadprůměrné výkony nebo na vyrovnání rozdílné hodnoty způsobu práce uvnitř téže pracoví skupiny. Tyto výkonnostní příplatky mohou býti u jednotlivých dělníků odstupňovány až do 25% příslušné časové mzdy stanovené vyhláškou. Úhrnná částka výkonnostních příplatků nesmí však přesáhnouti 15% úhrnu časových mezd v závodě.
§ 6.
Úkolové mzdy.
1. Dělníci pracují v úkolu, žádá-li to správa závodu v zájmu výroby.
2. Základem pro výpočet úkolové sazby jest směrná úkolová sazba (vyhlášková časová mzda příslušné mzdové skupiny zvýšená o 15%). Úkolovou sazbu jest stanoviti tak, aby průměrně výkonný dělník, pracující v úkolu, dosáhl za obvyklých pracovních podmínek v závodě úkolového výdělku, který by odpovídal násobku jeho odpracované doby a směrné úkolové sazby, určené pro jeho mzdové zařadění. Skutečná výše výdělku jednotlivého dělníka, pracujícího v úkolu, podložená vyšším výkonem není tím omezena.
3. Dosavadní úkolové sazby jest třeba nově stanoviti, jestliže dosavadní výdělky při práci v úkolu nedosahují směrné úkolové sazby touto vyhláškou určené. Přezkoušení dosavadních úkolových sazeb za účelem jejich nové úpravy jest provésti při změně postupu práce, při použití jiného materiálu, při technických zlepšeních nebo zhoršeních a při podstatných změnách v počtu kusů, jež mají býti stejně zhotoveny. Totéž platí, byly-li úkoly zřejmě nesprávně stanoveny.
4. Dělníkům, pracujícím v úkolu, zaručuje se jako minimální výdělek vyhláškou pro ně určená směrná úkolová sazba (odst. 2), jestliže z důvodů mimo jejich osoby jsoucích při úkolové práci této výše výdělku nedosáhnou. Klesne-li však výkonnost dělníka prokazatelně tak, že vlivem poklesu ve výkonu dělník nedosáhne ani své směrné úkolové sazby, ačkoliv na téže práci účastnění dělníci s normálním výkonem dosahují přiměřeného výdělku, má nárok jen na svůj výdělek, jehož skutečně při práci v úkolu docílil.
5. Úkolová sazba oznámí se dělníkům před započetím práce a zapíše se do úkolového lístku. Nedosáhne-li se o úkolové sazbě dohody mezi úkolářem nebo mistrem a dělníkem, rozhodne správa dílny v dohodě se závodní radou (závod. důvěrníkem). Není přípustno dohadovati se o úkolové sazbě teprve po skončení práce.
6. Na rozdělanou úkolovou práci se poskytují zálohy nejméně ve výši časové mzdy touto vyhláškou stanovené. Trvá-li práce úkolová déle než 4 týdny, má dělník právo žádati zálohu v částce odpovídající vykonané práci.
7. Nesouhlasí-li dělník s částkou úkolového výdělku, která mu jest při vystoupení z práce vyplacena, bude úkolový výdělek, který mu přísluší, vypočten až po úplném ukončení práce a případný rozdíl bude pak poukázán k výplatě. Rozdělané po případě dodělané práce nebo kusy, zjíštěné jako zmetky, platí se částkou odpovídající práci vykonané před objevením chyby, prokáže-li se, že zmetek nevznikl vinou dělníka a tento hlásil ihned chybu, jakmile ji zjistil. Zkazil-li dělník práci prokazatelně svou vinou, nebude za tuto práci placen.
Ve sporných případech rozhodne správa dílny (závodu) v dohodě se závodní radou, po příp. závodním důvěrníkem.
8. V závodech, kde se pracuje v premiovém systému, bude postupováno podle obdobných zásad jako při soustavě úkolové. Toto ustanovení se však nevztahuje na premie v některých závodech občas poskytované za zvláštní nebo urychlené výkony, jakož i za jednotlivé úkony, provedené za mimořádně obtížných nebo ztížených podmínek.
§ 7.
Příplatky za obtížné práce.
1. Za níže uvedené zdraví škodlivé nebo obzvláště nečisté práce platí se příplatek, pokud k obtížnosti prací nebylo již výslovně přihlédnuto při vyměření mzdy nebo úkolové sazby.
Příplatek činí:
a)za obtížné práce svářečské plynem nebo elektrickým obloukem, na př. v uzavřených nádobách neb při obzvlášť ztížené tělesné poloze svářeče15%b)za zdraví škodlivé práce s kyselinami, žíravinami, olovem a sloučeninami zinku15%c)za práce při demontáži a mytí motorů v opravnách automobilů10%d)za práce pokovovací (galvanisační)10%e)za zdraví škodlivé postřikovací práce na př. acetonovými barvami (v pochybných případech rozhoduje okresní úřad ochrany práce)15%f)za číštění kotlů uvnitř a ostatní obdobné podstatně nečisté práce10%g)za práce při čištění s pískovým tryskačem v komoře30%h)za práce při čištění s pískovým tryskačem mimo komoru bez dostatečného odsávání20%i)za čištění kanálů, vedení olejů, tuků a kyselin, jejichž průměr je větší než 10 cm, a kalových jam20%j)za práce na visutých lešeních, na žebříkových lešeních, na žebřících a stožárech, pokud dělník pracuje ve výši přes 10 m nad zemí10%pokud dělník pracuje při tom ve výši 20 m nad zemí20%k)kromě shora uvedených případů poskytuje se ještě v řemeslných živnostech1. při instalaci hromosvodů, venkovních antén, jakož i za práce klempířské, zámečnické a podobné práce na věžích a továrních komínech, při uzavírání kovových rakví spájením50%2. za čištění klosetových mís, odpadů, fekaliových žump30%.
2. Příplatek za obtížné práce se vypočítává z časové mzdy, stanovené vyhláškou.
V dalších shora nejmenovaných případech může poskytování příplatku za obtížné práce pro jednotlivé závody povoliti ministerstvo ochrany práce a sociální péče.
3. Příplatek za obtížné práce se platí jen za dobu trvání obtížných prací. Přijde-li při určité práci více jmenovaných příplatků za obtížné práce v úvahu, platí se pouze nejvyšší příplatek.
4. Vzniknou-li pochybnosti o přiznání příplatku za obtížné práce, rozhodne okresní úřad ochrany práce.
§ 8.
Dovolená.
Dovolená dělníků a učňů se řídí platnými všeobecnými předpisy.
§ 9.
Mzdové skupiny.
1. Dělníci v hodinové časové mzdě:
A. Řemeslní dělníci (dělnice):
Řemeslnými dělníky jsou všichni vyučení řemeslní dělníci ve svém oboru zaměstnaní.
Sem patří též:
režijní zámečníci a elektromontéři,
vyučení slévači, pracující na jádrech a na formovacích strojích, jádraři, kteří byli již zaměstnáni celkem 5 roků, z nichž nejméně 1 rok u téže firmy, soustavně na složitých velkých pracích jádrařských, normálně jen vyučenými slévači prováděných, jako jsou na př. jádra válců lokomotivních, velkých strojů plynových nebo jádra plášťová a pod. (ne tedy ti, kteří pracují na jádrech jednoduchých nebo při výrobě hromadné),
zaučení svářeči (plynem nebo elektrickým obloukem), pokud jsou zaměstnáni na svářečských pracích nejméně 3 roky,
svářeči plynem nebo elektrickým obloukem, kteří jsou vyučeni v oboru zámečnickém, klempířském, kovářském, mechanickém, mědikoveckém či instalatérském.
B. Zaučení dělníci (dělnice) a hutní dělníci:
Zaučenými dělníky jsou dělníci, zaměstnaní na pracích odborných s výrobou přímo souvisících, kteří se pro tyto práce zapracovali zaměstnáním při podobných pracích v závodě. K zapracování je třeba zpravidla doby 1 roku. Prošel-li však dělník zvláštním závodním výcvikem nebo zaručuje-li výkon dělníka, že přikázanou odbornou práci vykoná, zkracuje se doba zapracování až na 3 měsíce.
Do skupiny zaučených dělníků patří též hutní dělníci, pokud nejsou zařaděni do skupiny C.
Zařadění do mzdové skupiny B jest přípustno až po dokončení 17. roku věku.
C. Pomocní dělníci (dělnice) na těžších pracích:
Pomocnými dělníky a dělnicemi v této skupině jsou všichni ostatní shora nejmenovaní dělníci a dělnice, zaměstnaní převážně na pracích, jež nepředpokládají schopnosti dělníků řemeslných nebo zaučených, které však vyžadují značnou tělesnou námahu nebo určitou zodpovědnost.
Příklady:
skládání těžkých a neskladných předmětů nebo hmot na určitá místa, příp. jejich zařaďování do příhrad,
lisování starého papíru nashromážděného v dílnách za účelem opětovného zhodnocení do velkých balíků,
čištění velkých továrních oken při používání žebříku, jsou-li čisticí prostředky a špína ve kbelících ručně nošeny na větší vzdálenost,
olejování podlah továrních a kancelářských místností,
dozor ve velkých společných šatnách (asi pro 1000 pracujících) s jednotlivými skříněmi, při čemž musí býti šatna pod trvalým dohledem,
řízení elektrických vozíků, na nichž se dopravují suroviny a hotové výrobky od dílny k dílně nebo ze skladu do skladu,
skládání těžkých železných konstrukcí ze železničního vagonu a jejich další doprava na válcích,
dehtování tovární střechy rovné nebo šikmé,
pomocné práce ve skladu železa a plechu,
odmašťování a mytí různých předmětů určených pro galvanisování a jejich ruční maštění po galvanisačním procesu.
D. Pomocní dělníci (dělnice) na lehčích pracích:
Příklady:
zametání kancelářských místností, schodišť a dílen, nikoliv čištění strojů,
přenášení spisů a lehkých hmot mezi jednotlivými pracovišti nebo sklady,
navíjení cívek v elektroprůmyslu v hromadné výrobě na seřízených strojích,
nejjednodušší odřezávání materiálu tyčového o malém průměru na seřízených automatických strojích, u nichž se pouze odříznuté částky odkládají,
jednoduché srovnávání menších předmětů do určených příhrad,
jednoduché balení a vybalování menších balíků,
přebírání drobných výrobků a odstraňování zjevně poškozených kusů,
nejjednodušší obsluha automatů, jako zavádění lehkých tyčí, doplňování zásobníků, vybírání a počítání hotových předmětů,
nejjednodušší práce při montáži malých jednoduchých dílců v elektro- a radiovýrobě při stále stejných opakujících se hmatech (práce v sedě),
zkoušení elektronek na zkraty, oklepávání (u zařízení se sedí).
2. Učňové.
3. Dělníci v týdenní mzdě.
E. Řidiči motorových vozidel, vyučení některému kovodělnému řemeslu, kteří provádějí obvykle se vyskytující udržování práce.
F. Všichni ostatní řidiči aut.
G. Závozníci.
H. Kočí.
I. Vrátní, t. j. dělníci, kteří dozírají u vchodu do závodu a jsou pověřeni kontrolou osob a vozidel.
K. Hlídači.
4. Zařadění dělníků do vyšší mzdové skupiny podmíněné dosažením vyšší věkové hranice, po příp. další doby po vyučení, může býti provedeno toliko k 1. lednu, k 1. dubnu, k 1. červenci a k 1. říjnu běžného roku. Přeřadění v době mezi těmito daty se provede pouze u učňů, kteří ukončením učebního poměru vstoupili do kategorie řemeslných dělníků v 1. roce po vyučení.
5. Dělníci nebo dělnice starší 17 let, kteří se přeškolili v některé přeškolovací dílně ministerstvem ochrany práce a sociální péče uznané v soustavném výcviku trvajícím nejméně 12 týdnů, mohou býti po úspěšném ukončení přeškolení zařaděni do mzdové skupiny B.
6. Přiznání kvalifikačního příplatku (kategorie samostatných zvláště kvalifikovaných a samostatných zvl. kvalifikovaných předních) v dělnických skupinách A—D provádí správa závodu spolu se závodní radou po pečlivém zkoumání kvalifikačních znaků.
Kvalifikační příplatek jest však možno přiznati teprve ve 4. roce po vyučení ve skupině A a od 20. roku věku ve skupinách B, C, D.
7. Pro zařadění dělníka do příslušné mzdové skupiny jest rozhodný druh práce, kterou právě vykonává. Přidělí-li se dělníku jiná hůře placená práce, jest pro přeloženého dělníka směrodatná mzda stanovená vyhláškou pro tuto novou skupinu bez ohledu na to, na jakou práci byl přijat. Pokud není nic jiného ujednáno, musí býti taková změna pracovního poměru hlášena dělníku 1 týden předem. Po dobu této lhůty se platí průměrná mzda nebo výdělek docílený v posledním mzdovém období.
§ 10.
Mzdové oblasti.
Mzdová oblast I.
Statutární města: Praha, Brno, Plzeň, Moravská Ostrava, Liberec, Olomouc a Opava; dále města Otrokovice, Blansko, Mladá Boleslav, Duchcov, Hradec Králové, Chomutov, Karlovy Vary, Kolín, Kuřim, Kladno, Most, Pardubice, Podmokly, Prostějov, Svinov, Teplice-Šanov, Ústí nad Labem, Vsetín, Zlín.
Správní okresy: Praha-venkov-jih, Praha-venkov-sever, Brno-venkov, Fryštát, Místek.
Mzdová oblast II.
Všechna ostatní místa.
§ 11.
Mzdový sazebník.
1. Dělníci v hodinové časové mzdě:
Mzdová oblast:I.II.KčsKčsA. Řemeslní dělníci (dělnice):a) v prvním roce po vyučení8.808.30b) ve druhém a třetím roce po vyučení10.—9.40c) ve čtvrtém a pátém roce po vyučení11. —10.30d) po pátém roce po vyučení11.8011.20B. Zaučení dělníci (dělnice):a) do 18 let věku8.207.80b) do 20 let věku9.—8.50c) do 21 let věku9.509.—d) starší 21 let10.209.70C. Pomocní dělníci (dělnice) na těžších pracích:a) do 16 let věku6.906.50b) do 18 let věku7.306.90c) do 20 let věku8.307.90d) do 21 let věku8.808.40e) starší 21 let9.408.90D. Pomocní dělníci (dělnice) na lehčích pracích:a) do 16 let věku6.506.10b) do 18 let věku7.—6.60c) do 20 let věku7.306.90d) do 21 let věku7.807.40e) starší 21 let8.207.80
K nejvyšší mzdové sazbě každé se shora uvedených skupin zaměstnanců (A až D) jest přípustno poskytnouti tyto kvalifikační přídavky:
Samostatným zvlášť kvalifikovaným dělníkům (dělnicím)10%,samostatným zvlášť kvalifikovaným dělníkům (dělnicím) předním20%.
Samostatnými zvlášť kvalifikovanými jsou dělníci (dělnice), kteří provádějí zcela samostatně mimořádně obtížné a odpovědné práce spadající do rámce mzdové skupiny, ve které jsou zařazeni.
Za samostatné zvlášť kvalifikované přední dělníky (dělnice) se považují především t. zv. předáci, pověření vedením menších pracovních skupin, jichž práce se sami zúčastní a jichž členům práci též přidělují. Spadají sem též specialisté, kteří provádějí úplně samostatně nejhodnotnější odborné práce vyžadující mimořádné dovednosti, schopnosti rozhodování a velmi značného vědomí odpovědnosti.
Bezpodmínečným předpokladem pro přiznání těchto kvalifikačních přídavků, které provádí správa závodu v dohodě se závodní radou, jest pečlivé zkoumání a skutečné zjištění požadované kvalifikace jednotlivých zaměstnanců.
2. Učňové:
Výše vychovávacího příspěvku je upravena zvláštní vyhláškou, kterou se stanoví jednotně vychovávací příspěvek.
3. Dělníci v týdenní mzdě:
Mzdová oblast:I.II.KčsKčsE.Řidiči motorových vozidel vyučení některému kovodělnému řemeslu570.—550.—F.Všichni ostatní řidiči motorových vozidel540.—520.—G.Závozníci500.—500.—H.Kočí500.—500.—I.Vrátní510.—490.—K.Hlídači485.—470.—
§ 12.
Stravné.
Řidiči aut, závozníci a kočí dostanou při jízdách mimo obec sídla závodu jako přídavek na zvýšená vydání stravné, které činí:
za oběd: Kčs 20.—, jestliže nemohou obědvati v obci sídla závodu nebo ve svém bydlišti v době od 12—15 hodin,
za večeři: Kčs 20.—, vrátí-li se do závodu teprve po 20. hodině,
za nocleh a snídani: Kčs 40.—, jsou-li nuceni přenocovati mimo obec sídla závodu, nebo mimo své bydliště. Prokáže-li zaměstnanec účtenkami vyšší výdaje za nocleh, budou mu plně hraženy.
§ 13.
Zmenšená pracovní výkonnost.
1. Dělníkům (dělnicím) s tělesnou nebo jinou vadou mohou býti placeny nižší mzdy, stanovené podle stupně snížené výkonnosti po dohodě se závodní radou (závodním důvěrníkem).
2. Stanovení snížené mzdy jest třeba písemně sděliti příslušnému okresnímu úřadu ochrany práce, jakož i dotyčnému dělníku. Snížení mzdy je právně neúčinné, jestliže s ním okresní úřad ochrany práce projeví nesouhlas do 30 dnů po dojití oznámení.
§ 14.
Závěrečná ustanovení.
1. Vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. prosince 1945.
2. Tímto dnem pozbývají účinnosti:
a) ustanovení vyhlášky býv. ministra sociální a zdravotní správy ze dne 10. listopadu 1941, běž. č. 949 o úpravě mzdových a pracovních podmínek dělnictva v kovodělných závodech, ve znění vyhlášky ze dne 27. března 1943, běž. č. 214,
b) ustanovení vyhlášky býv. ministra sociální a zdravotní správy ze dne 13. května 1941, běž. č. 362 o úpravě mzdových a pracovních podmínek dělnictva v řemeslných živnostech kovodělných,
c) ustanovení vyhlášky býv. ministra hospodářství a práce ze dne 1. dubna 1943, běž. č. 206 o úpravě mzdových a pracovních podmínek dělnictva v optické živnosti,
d) všechny kolektivní smlouvy i povolená nebo schválená ujednání a závodní úpravy zavedené před účinností této vyhlášky.
3. Časové mzdy stanovené touto vyhláškou mohou býti překročeny mimo rámec možností daných touto vyhláškou (§ 4, § 5, č. 3 a 4, § 7, § 11) jen se schválením ministerstva ochrany práce a sociální péče (i když jde jen o jednotlivé dělníky).
4. Dosavadní úkolové sazby nesmějí býti bez předchozího souhlasu ministerstva ochrany práce a sociální péče z důvodů uveřejnění této vyhlášky zvýšeny, pokud skutečný průměrný výdělek příslušné mzdové skupiny dělníků přesahuje již více než 5% novou směrnou úkolovou sazbu této vyhlášky.
5. Peněžní částky, příslušející dělníkům na mzdě a příplatcích podle této vyhlášky (§ 4, § 5, odst. 3 a 4, § 7, odst. 1 a 2, § 11) musí býti v haléřích zaokrouhleny na nejblíže vyšší částku dělitelnou 5.
6. Při výplatě mzdy jest dělníkovi vydati písemné vyúčtování, ze kterého jest patrna hrubá mzda a všechny srážky (daně, soc. příspěvky a pod.).
7. Výplata budiž provedena tak, aby zaměstnanci nebyli zdrženi déle než 15 minut po pracovní době. Čekání na výplatu přes 15 minut musí se zaplatiti jako pracovní doba v časové mzdě.
8. Dosavadní odměny mimo stanovené sazby, jako výkonnostní přídavky a jiné v této vyhlášce uvedené příplatky, jest z důvodů vydání této vyhlášky přezkoušeti nebo nově stanoviti podle směrnic této vyhlášky, příp. do nových mzdových sazeb započítati.
9. Ministerstvo ochrany práce a sociální péče může vyloučiti platnost všech nebo jednotlivých ustanovení této vyhlášky pro jednotlivé závody, oddělení nebo určité dělníky, jestliže se to jeví naléhavě nutným z hospodářských nebo sociálních důvodů.
10. Zaměstnavatel jest povinen výtisk této vyhlášky vyvěsiti na vhodném, zaměstnancům přístupném místě.

Ministr:
Dr. Šoltész v. r.