wamaku/cz-esbirka-vydane-akty huggingface dataset:
132/1950 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva zemědělství o povinném ochranném očkování proti moru drůbeže v roce 1950.

132.
VYHLÁŠKA
ministerstva zemědělství
ze dne 20. února 1950
o povinném ochranném očkování proti moru drůbeže v roce 1950.
Ministerstvo zemědělství vyhlašuje podle § 1 zákona č. 80/1948 Sb., kterým se ministr zemědělství zmocňuje k opatřením v zemědělské výrobě, a podle § 2 odst. 2, § 5 odst. 1 a § 7 vládního nařízení č. 235/1949 Sb., o plánování a jiné tvorbě cen:

§ 1.
(1) V roce 1950 se provede povinné ochranné očkování proti moru drůbeže v obcích, které jsou touto nákazou zamořeny nebo ohroženy.
(2) Obce, v nichž se očkování provede, určí a ochranné očkování v nich zařídí okresní národní výbor. Po uplynutí 3 měsíců po prvním očkování přeočkuje se drůbež znovu.
(3) Očkující veterináři se řídí při provádění očkování návodem pro toto očkování vydaným Státním veterinárním ústavem v Ivanovicích na Hané.
§ 2.
Vlastníci (držitelé) drůbeže zaplatí očkujícímu veterináři paušální poplatek Kčs 4.— za jeden kus očkované drůbeže, z něhož se uhradí výlohy za očkovací látky a za výkon očkování.
§ 3.
Vlastníci (držitelé) drůbeže jsou povinni hlásiti do 24 hodin místnímu národnímu výboru, po případě okresnímu národnímu výboru (úřednímu veterináři), každé uhynutí očkované drůbeže, a to po dobu 3 měsíců ode dne očkování.
§ 4.
Za drůbež uhynulou do 8 dnů po očkování, o níž lze souditi, že uhynula následkem očkování (§ 1), poskytne se vlastníku (držiteli) odškodné podle ustanovení §§ 1 a 3 vládního nařízení č. 262/1943 Sb., o odškodněních a podporách při nákazách a hromadných onemocněních zvířat, za podmínky, že nárok není vyloučen podle ustanovení § 7 uvedeného nařízení. Odškodné se vypočte podle nařízení ministra vnitra ze dne 14. srpna 1943 č. 10.366/1943-VI/1, při čemž základem jsou úředně stanovené jatečně ceny drůbeže.
§ 5.
Jednáni a opominutí příčící se ustanovením této vyhlášky se trestají podle § 2 zák. č. 80/1948 Sb.
§ 6.
Tato vyhláška nabývá účinnosti patnáctého dne po vyhlášení a platí jen v českých zemích.

Ministr:
Ďuriš v. r.
132/1950 Sb.
Nařízení, jímž se obec Roudnička připojuje k Hradci Králové

132.
Vládní nařízení
ze dne 5. září 1950,
jímž se obec Roudnička připojuje k Hradci Králové.
Vláda republiky Československé nařizuje podle § 6 odst. 1 písm. a) zákona č. 142/1949 Sb., o výkonu lidové správy v sídlech krajů:

§ 1.
Obec Roudnička se připojuje k městu Hradec Králové.
§ 2.
Toto nařízení nabývá účinnosti dnem 1. října 1950; provede je ministr vnitra.

Zápotocký v. r.
Nosek v. r.
133/1950 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva vnitřního obchodu o zaokrouhlování cen při podávání jídel a nápojů.

133.
VYHLÁŠKA
ministerstva vnitřního obchodu
ze dne 22. února 1950
o zaokrouhlování cen při podávání jídel a nápojů.
Ministerstvo vnitřního obchodu stanoví podle § 2 odst. 2 a § 5 odst. 1 vládního nařízení č. 235/1949 Sb., o plánování a jiné tvorbě cen:

§ 1.
(1) Ceny jídel a nápojů, podávaných v hostinských a výčepnických podnicích (dále jen „podniky“), které byly stanoveny nebo vykalkulovány za jednotku množství podle platných cenových předpisů, se zaokrouhlují po připočtení všeobecné daně, obecních dávek a obslužného takto:
a) ceny do 10.— Kčs za jednotku množství se zaokrouhlují na celých padesát haléřů, jestliže haléřová částka přesahuje dvacet pět haléřů a na celou korunu, jestliže haléřová částka přesahuje sedmdesát pět haléřů;
b) ceny nad 10.— Kčs za jednotku množství se zaokrouhlují na celou korunu, jestliže haléřová částka přesahuje padesát haléřů;
c) haléřové částky uvedené pod a) a b), nedosahující stanovené výše, se zaokrouhlují obdobně dolů.
(2) Zaokrouhlení smí býti provedeno pouze u jednotky množství, která se obvykle najednou podává.
§ 2.
Ceny jídel a nápojů v místnostech pro hromadné stravování, pokud jídla a nápoje jsou podávány za úplatu zvlášť, zaokrouhlují se týmž způsobem, jak uvedeno v § 1 odst. 1 a 2.
§ 3.
(1) V jídelních a nápojových lístcích se neuvádějí odděleně základní ceny, obecní dávky a obslužné; nutno však vhodným a viditelným způsobem v těchto lístcích upozorniti na to, že ceny se rozumějí s připadajícími obecními dávkami a obslužným.
(2) Podnik jest povinen prováděti denní rozpis tržby, v němž uvede odděleně základní ceny, obecní dávky a obslužné. Tento rozpis musí býti na požádání předložen kontrolním orgánům.
§ 4.
Ministerstvo vnitřního obchodu může povoliti nebo naříditi výjimky z ustanovení této vyhlášky.
§ 5.
Přestupky ustanovení této vyhlášky se trestají podle § 11 vl. nař. č. 235/1949 Sb.
§ 6.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 15. března 1950. Současně pozbývají platnosti všechny předpisy upravující zaokrouhlování a označování cen v hostinských a výčepnických podnicích, pokud odporují ustanovením této vyhlášky.

Ministr:
Krajčír v. r.
133/1950 Sb.
Nařízení o zrušení předpisů o lihovém monopolu

133.
Nařízení ministra financí
ze dne 23. září 1950
o zrušení předpisů o lihovém monopolu.
Ministr financí nařizuje podle § 13 zákona č. 63/1950 Sb., o úpravě hospodaření s tabákem, solí a lihem a o zrušení státních finančních monopolů (dále jen „zákon“):

§ 1.
Ustanovení § 11 odst. 1 a 2 zákona, kterými se zrušují předpisy o státním finančním monopolu lihovém, nabývají účinnosti dnem 2. října 1950.

§ 2.
Tímto dnem pozbývají účinnosti zejména:
a) zákon č. 95/1888 ř. z., o clu z pálených lihovin, o dani z kořalky a z výroby lisovaného droždí, jež spojena jest s pálením kořalky,
b) část II nařízení č. 120/1899 ř. z., o změně zákona o dani z lihu,
c) zák. čl. XX/1899, o dani z lihu,
d) zákon č. 643/1919 Sb., jímž se ruší nebo mění některá ustanovení zákona o dani z lihu,
e) zákon č. 86/1932 Sb., jímž se mění některá ustanovení o dani z lihu a upravuje hospodaření s lihem,
f) ustanovení §§ 97 až 104 zákona č. 30/1946 Sb., o nové úpravě československého práva v oboru nepřímých daní a státních finančních monopolů,
g) ustanovení § 1 zákona č. 118/1948 Sb., o organisaci velkoobchodní činnosti a o znárodnění velkoobchodních podniků, pokud z dosahu zákona vylučuje obchodní činnost provozovanou státním finančním monopolem lihovým,
h) ustanovení § 2 odst. 3 zákona č. 279/1948 Sb., o Velkodistribučním podniku v oboru potravinářském, pokud se jím z činnosti Velkodistribučního podniku vylučovala činnost vyhrazená státnímu lihovému monopolu.
§ 3.
Toto nařízení nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

Zápotocký v. r.
Kabeš v. r.
134/1950 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva práce a sociální péče, kterou se vyhlašují učební obory pro zemědělství, lesnictví a výrobu papíru a celulosy a některé učební obory pro zpracování dřeva, oděvnictví a kožedělnou výrobu.

134.
VYHLÁŠKA
ministerstva práce a sociální péče
ze dne 21. února 1950,
kterou se vyhlašují učební obory pro zemědělství, lesnictví a výrobu papíru a celulosy a některé učební obory pro zpracování dřeva, oděvnictví a kožedělnou výrobu.
Ministerstvo práce a sociální péče stanoví v dohodě s ministerstvy průmyslu a zemědělství a po slyšení jednotné odborové organisace podle § 1 odst. 2 a 3 a § 2 odst. 1 vládního nařízení č. 186/1949 Sb., o zatímní úpravě výcviku učňů:

§ 1.
(1) Výcvik učňů v učebních oborech uvedených v § 2 písm. b) a c) a v § 4 písm. b) a c) se provádí pouze v soustavách učebních oborů na sobe navazujících.
(2) Podmínkou pro nastoupení výcviku v nástavbovém učebním oboru je skončení učebního poměru v základním učebním oboru. Skončení učebního poměru v základním učebním oboru předpokládá uplynutí stanovené učební doby a úspěšné vykonání učňovské zkoušky.
§ 4.
Vyhlašují se tyto učební obory pro zpracování dřeva:
a) samostatné: „pilař“ a „překližkář“, každý s učební dobou dvouletou;
b) základní: „truhlářský“ s učební dobou jednoroční;
c) nástavbové:
aa) „strojní truhlář“ s učební dobou jednoroční a navazující na učební obor „truhlářský“;
bb) „truhlář“, „klavírní“ a „varhanář“, každý s učební dobou dvouletou a navazující na učební obor „truhlářský“.
§ 5.
Vyhlašují se samostatné učební obory „celulosář“ a „papirář“, každý s učební dobou dvouletou.
§ 6.
Vyhlašují se samostatné učební obory
a) „průmyslový krejčí“ s učební dobou dvouletou;
b) „krejčí“ s učební dobou tříletou.
§ 7.
Vyhlašuje se samostatný učební obor „šička kožených rukavic“ s učební dobou jednoroční.
§ 8.
(1) Schvalují se popisy učebních oborů uvedených v §§ 2 až 7, které vypracoval Československý ústav práce. Tyto popisy jsou podle § 2 odst. 1 vlád. nař. č. 186/1949 Sb. pro výcvik učňů závazné.
(2) Přehled výstavby učebních oborů uvedených v §§ 2 a 3 se uveřejňuje jako příloha této vyhlášky.
§ 9.
Platnosti, po případě použivatelnosti pozbývají všechny předpisy, které odporují této vyhlášce. Zejména pozbývá použivatelnosti vyhláška ministra hospodářství a práce č. 33/1944 Ú. l. kterou se připouští výcvik učňů v některých učebních oborech, pokud odporuje této vyhlášce, a vyhláška ministerstva zemědělství a lesnictví č. 431/1942 Sb., o úpravě praktického výcviku salašníků, ovčáků, ošetřovatelů vepřového bravu, ošetřovatelů drůbeže, rybářů, ošetřovatelů kožišinových zvířat, včelařů, lihovarníků, jakož i zahradníků a vinařů (řád praktického výcviku).
§ 10.
Tato vyhláška nabývá účinnosti patnáctým dnem po vyhlášení.

Za ministra:
Kijonka v. r.


PŘEHLED VÝSTAVBY UČEBNÍCH OBORŮ V ZEMĚDĚLSTVÍ A LESNICTVÍ.
135/1950 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva práce a sociální péče, kterou se doplňuje vyhláška ministerstva práce a sociální péče č. 1205/1949 Ú. l. I o úpravě postupu schvalování pevných norem v hornictví.

135.
VYHLÁŠKA
ministerstva práce a sociální péče
ze dne 21. února 1950,
kterou se doplňuje vyhláška ministerstva práce a sociální péče č. 1205/1949 Ú. l. I o úpravě postupu schvalování pevných norem v hornictví.
Ministerstvo práce a sociální péče v dohodě s ministerstvem průmyslu a Ústřední radou odborů stanoví podle § 7 odst. 2 zákona č. 248/1949 Sb., o věrnostním přídavku horníků toto:

Čl. I.
Za § 4 vyhlášky ministerstva práce a sociální péče č. 1205/1949 Ú. l. I se vkládá § 4a) tohoto znění:

„(1) V dolech národních podniků začleněných do Československých keramických závodů schvaluje normy jako pevné generální ředitel Československých keramických závodů, n. p. v dohodě s příslušným svazem revolučního odborového hnutí.
(2) Normovací komise pro národní podniky uvedené v odst. 1 se zřizuje při ústředním ředitelství Československých keramických závodů, n. p.; jejími členy jsou zástupci Svazu zaměstnanců ve sklářském a keramickém průmyslu, Svazu zaměstnanců v hornictví, odborníci jmenovaní generálním ředitelem Československých keramických závodů a dva členové normovací komise zřízené při ústředním ředitelství Československých dolů.
(3) Ustanovení § 1 odst. 2, § 2 odst. 2 a §§ 3 a 4 vyhlášky platí obdobně.“
Čl. II.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 28. prosince 1949.

Za ministra:
Kijonka v. r.
136/1950 Sb.
Vyhláška o opravě tiskových chyb ve vládním nařízení č. 105/1950 Sb., kterým se vyhlašuje Statut národních podniků průmyslových

136.
Vyhláška ministerstva vnitra
ze dne 30. září 1950
o opravě tiskových chyb ve vládním nařízení č. 105/1950 Sb., kterým se vyhlašuje Statut národních podniků průmyslových.

Čl. I.
V první větě čl. 74 přílohy vládního nařízení č. 105/1950 Sb. (Statut národních podniků průmyslových), otištěné na str. 211 přílohy Sbírky zákonů, se opravuje tisková chyba, takže tato věta zní správně:

„Ředitel slíbí generálnímu (oblastnímu) řediteli, že bude svědomitě plnit své povinnosti v souladu se zájmy státu.“
Čl. II.
Pouze ve slovenském znění Statutu národních podniků průmyslových se opravují tyto tiskové chyby:
1. V poslední větě čl. 14, takže opravované místo zní správně takto: „Výnimky zo zákazu scudzenia môžu povoliť nadriadené orgány.“
2. Na začátku druhé věty čl. 155, takže opravované místo zní správně takto: „V týchto smluvách musí sa pamätať aj na zabezpečenie dodávok materiálu a energie, ktoré budú potrebné na prekročenie výrobnej úlohy, označené v pláne za žiadúce;“
3. V čl. 296, takže opravované místo zní správně takto: „Ak sú rozpočtované náklady výnimočne vyššie ako rozpočtované výnosy, uvedie národný podnik rozdiel v návrhu svojho rozpočtu ako nárok voči Fondu znárodneného hospodárstva a ako svoj výnos.“

Dr. Palečková v. r.
138/1950 Sb.
Nařízení o náhradní dávce za všeobecnou daň z lihu

138.
Nařízení ministra financí
ze dne 7. října 1950
o náhradní dávce za všeobecnou daň z lihu.
Ministr financí nařizuje podle § 12 odst. 2 zákona č. 63/1950 Sb. o úpravě hospodaření s tabákem, solí a lihem a o zrušení státních finančních monopolů:

§ 1.
Náhradní dávka za monopolní daň z lihu, vybíraná podle § 108 odst. 2 celního zákona a podle § 219 vládního nařízení č. 168/1927 Sb., jímž se provádí celní zákon, ve znění vládního nařízení č. 105/1949 Sb., se vybírá jakožto náhradní dávka za všeobecnou daň z lihu.
§ 2.
Toto nařízení nabývá účinnosti dnem 2. října 1950.

Zápotocký v. r.
Kabeš v. r.
139/1950 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva výživy o ochraně názvu „Olomoucké tvarůžky“.

139.
VYHLÁŠKA
ministerstva výživy
ze dne 8. února 1950
o ochraně názvu „Olomoucké tvarůžky“.
Ministerstvo výživy vyhlašuje v dohodě s ministerstvem vnitřního obchodu podle §§ 1 a 6 dekretu presidenta republiky č. 118/1945 Sb., o opatřeních v řízení vyživovacího hospodářství, ve znění zákona č. 274/1948 Sb., podle §§ 7 a 41 zákona č. 111/1927 Sb., proti nekalé soutěži:

§ 1.
Označení „Olomoucké tvarůžky“ je označením původu, jehož lze v hospodářském styku použít jen k označení kyselých sýrů vyráběných zvláštní výrobní technikou v souvislém územním pásu v úvalu řeky Moravy a v horním povodí řeky Orlice (správní okresy: Olomouc, Litovel, Moravská Třebová, Zábřeh, Lanškroun, Žamberk, Prostějov, Kojetín, Kroměříž, Kyjov, Hodonín a Břeclav).
§ 2.
„Olomoucké tvarůžky“ se vyrábějí, ošetřují a balí podle jakostních norem.
§ 3.
(1) Jako „Olomoucké tvarůžky“ smějí být označeny jen sýry s nejmenším obsahem sušiny 38% a těchto vlastností:
a) tvar: kulatý (velký a malý) nebo tyčinkovitý,
b) vzhled: na povrchu hladké se zlatožlutým masem,
c) konsistence: prozralé se slabým jádrem tvarohu uvnitř,
d) chuť a vůně: specifická — pikantní,
e) váha: 1 kopa velkých tvarůžků a tyčinek váží 1.800 až 2.000 g,
1 kopa malých tvarůžků asi 1.000 g.
(2) „Olomoucké tvarůžky“ se balí v bedničkách po čtyřech nebo dvou kopách nebo po jedné kopě, jednotlivé balíčky po 15, 10 nebo 5 kusech v pergamenu, jeho náhražce nebo vodotěsném celofánu.
§ 4.
(1) „Olomoucké tvarůžky“ podléhají bez rozdílu určení povinnému známkování, t. j. ověření místního původu.
(2) Ověření uvedené v odstavci 1 záleží v potvrzení místního původu „Olomouckých tvarůžků“ na obalu a ve vydání ověřovací listiny. Obal i ověřovací listinu nutno opatřit pořadovým číslem známkovny. Distribuční složky jsou povinny uvádět pořadové číslo ve svých zásobnících, výkazech o přebalování a účtech.
(3) Listina ověřovací obsahuje tyto údaje:
a) Československá republika,
b) označení „Olomoucké tvarůžky“,
c) název výrobního podniku (závodu).
§ 5.
(1) Známkování provádí známkovna, kterou zřídí a její činnost určí Ústředí pro hospodaření se zemědělskými výrobky, které vydá pro známkovací řízení zvláštní řád, podléhající schválení ministerstva výživy v dohodě s ministerstvem vnitřního obchodu, činnost podle této vyhlášky může známkovna začít teprve, když byl její řád schválen.
(2) Sídlem známkovny je Olomouc.
§ 6.
Označení místního původu „Olomouckých tvarůžků“ a jeho ověření známkovnou na obalu a ověřovací listina, jež byly vydány známkovnou, jsou označeními a listinami veřejnými.
§ 7.
Výlohy známkování hradí se podle sazeb upravených řádem známkovny (§ 5 odst. 1).
§ 8.
Přestupky ustanovení této vyhlášky se trestají podle §§ 8 a 9 dekretu č. 118/1945 Sb., ve znění zákona č. 274/1948 Sb.
§ 9.
Tato vyhláška nabývá účinnosti třicátým dnem po dni vyhlášení.

Ministryně:
Ing. Jankovcová v. r.
140/1950 Sb.
Nařízení, kterým se zrušuje Základ národní pomoci a Sociální pomoc pro Čechy a Moravu

140.
Vládní nařízení
ze dne 17. října 1950,
kterým se zrušuje Základ národní pomoci a Sociální pomoc pro Čechy a Moravu.
Vláda republiky Československé nařizuje podle § 1 odst. 1 písm. b) zákona č. 143/1949 Sb., o změnách v organisaci veřejné správy a v působnosti jejích orgánů:

§ 1.
Základ národní pomoci, zřízený vládním nařízením č. 370/1938 Sb., se zrušuje dnem 31. prosince 1950; jeho práva a závazky přecházejí na stát.
§ 2.
Sociální pomoc pro Čechy a Moravu, zřízená vládním nařízením č. 378/1942 Sb., se zrušuje dnem 30. června 1949; její práva a závazky přecházejí na Československý Červený kříž.
§ 3.
Toto nařízení nabývá účinnosti dnem vyhlášení; provede je ministr práce a sociální péče v dohodě se zúčastněnými členy vlády.

Zápotocký v. r.
Erban v. r.
142/1950 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva průmyslu, kterou se ruší vyhlášky o nejvyšších cenách usní.

142.
VYHLÁŠKA
ministerstva průmyslu
ze dne 22. února 1950,
kterou se ruší vyhlášky o nejvyšších cenách usní.
Ministerstvo průmyslu vyhlašuje podle §§ 2, 5 a 7 vládního nařízení č. 235/1949 Sb., o plánování a jiné tvorbě cen:

§ 1.
Vyhláška nejvyššího úřadu cenového č. 3/1949 Ú. l. I, o nejvyšších cenách usní, a vyhláška nejvyššího úřadu cenového č. 657/1949 Ú. l. I, kterou se mění vyhláška nejvyššího úřadu cenového o nejvyšších cenách usní, se ruší.
§ 2.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. ledna 1950.

Ministr:
Kliment v. r.
144/1950 Sb.
Zákon o jednorázovém mimořádném přídavku za rok 1950 k důchodům z národního pojištění a k zaopatřovacím požitkům válečných poškozenců

144.
Zákon
ze dne 25. října 1950
o jednorázovém mimořádném přídavku za rok 1950 k důchodům z národního pojištění a k zaopatřovacím požitkům válečných poškozenců.
Národní shromáždění republiky Československé usneslo se na tomto zákoně:

§ 1.
(1) K důchodům z národního pojištění, na něž má oprávněný nárok v prosinci 1950, se poskytne z prostředků tohoto pojištění jednorázový mimořádný přídavek, a to:
1. k důchodům invalidnímu a starobnímu, k důchodu úrazovému, je-li výdělečná schopnost snížena úrazem alespoň o 50%, k důchodu manželky, nežije-li ve společné domácnosti s manželem, dále k důchodům vdovy, vdovce a družky, jakož i k důchodu sociálnímu — s výjimkou sociálního důchodu sirotků - v částce 500 Kčs;2. k důchodům sirotků, rodičů a jiných pozůstalých a k sociálnímu důchodu sirotků v částce 300 Kčs;3. k výchovnému v částce 150 Kčs.
(2) Je-li důchod zvýšen pro bezmocnost, zvyšuje se jednorázový mimořádný přídavek o polovinu.
§ 2.
K zaopatřovacím požitkům podle zákona č. 164/1946 Sb., o péči o vojenské a válečné poškozence a oběti války a fašistické persekuce, na něž má oprávněný nárok v prosinci 1950, se poskytne jednorázový přídavek, a to:
1. k zaopatřovacím požitkům invalidy, jemuž byl přiznán ošetřovací nebo slepecký příplatek, v částce750 Kčs;2. k zaopatřovacím požitkům jiného invalidy, jehož výdělečná schopnost je podle uvedeného zákona snížena alespoň o 45%, jakož i k zaopatřovacím požitkům vdovy, vdovce a družky v částce 500 Kčs;3. k zaopatřovacím požitkům sirotků, rodičů a jiných pozůstalých v částce 300 Kčs;4. k příplatku na každé dítě v částce 150 Kčs.
§ 3.
(1) Jednorázový mimořádný přídavek nenáleží
1. osobám, kterým se vyplácejí důchody (zaopatřovací požitky) do ciziny;
2. důchodcům (válečným poškozencům), jejichž čistý důchod z národního pojištění (zaopatřovací požitky) spolu se zvýšením z pensijního nadlepšení jakékoliv povahy přesahuje částku 7.000 Kčs měsíčně;
3. osobám, které mají jako zaměstnanci (učni) nárok na vánoční příspěvek za rok 1950; to platí též pro zaměstnané důchodce (válečné poškozence), jimž tento příspěvek nenáleží proto, že jejich čistá mzda (plat) přesahuje částku 7.000 Kčs měsíčně nebo že bez závažného důvodu zameškali práci.
(2) Při souběhu důchodu podle zákona o národním pojištění se zaopatřovacími požitky podle zákona č. 164/1946 Sb. náleží vždy jen přídavek k důchodu z národního pojištění. Sbíhá-li se několik důchodů z národního pojištění, náleží jen přídavek nejvyšší; to platí obdobně i při souběhu několika zaopatřovacích požitků podle zákona č. 164/1946 Sb.
§ 4.
Přídavky podle tohoto zákona jsou osvobozeny od daně ze mzdy.
§ 5.
Přídavky neprávem přijaté může jejich plátce odečísti od jiných dávek, na něž má příjemce vůči němu nárok.
§ 6.
Tento zákon nabývá účinnosti dnem 1. prosince 1950; provede jej ministr práce a sociální péče.

Gottwald v. r.
Dr. John v. r.
Zápotocký v. r.
Erban v. r.
145/1950 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva výživy, kterou se prodlužuje platnost vyhlášky nejvyššího úřadu cenového o cenách mléka a mléčných výrobků.

145.
VYHLÁŠKA
ministerstva výživy
ze dne 24. února 1950,
kterou se prodlužuje platnost vyhlášky nejvyššího úřadu cenového o cenách, mléka a mléčných výrobků.
Ministerstvo výživy vyhlašuje podle § 2 odst. 2, § 5 odst. 1 a § 7 vládního nařízení č. 235/1949 Sb., o plánování a jiné tvorbě cen:

Článek I.
Platnost vyhlášky nejvyššího úřadu cenového č. 271/1947 Ú. l. I, o cenách mléka a mléčných výrobků, ve znění vyhlášky č. 3558/1948 Ú. l. I a vyhlášky č. 725/1949 Ú. l. I se prodlužuje do konce roku 1950.
Článek II.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. ledna 1950.

Ministryně:
Ing. Jankovcová v. r.
146/1950 Ú. l. I
Vyhláška ministerstev dopravy, financí a práce a sociální péče, kterou se mění vyhláška ministerstev financí, sociální péče, výživy a nejvyššího úřadu cenového č. 504/1919 Ú. l. I, o náhradách za používání motorových vozidel při výkonu zaměstnání, služby, povolání nebo funkce.

146.
VYHLÁŠKA
ministerstev dopravy, financí a práce a sociání péče
ze dne 20. února 1950,
kterou se mění vyhláška ministerstev financí, sociální péče, výživy a nejvyššího úřadu cenového č. 504/1949 Ú. l. I, o náhradách za používání motorových vozidel při výkonu zaměstnání, služby, povolání nebo funkce.
Ministerstvo dopravy, financí a práce a sociální péče stanoví v dohodě se státním úřadem plánovacím a s jednotnou odborovou organisací podle § 2 odst. 2 a § 5 odst. 1 vládního nařízení č. 235/1949 Sb., o plánování a jiné tvorbě cen, § 18 odst. 2 vládního nařízení č. 51/1942 Sb., o náhradách cestovních výloh ve veřejné službě (N. C.), § 55 vládního nařízení č. 136/1943 Sl. z., o náhradě služebních výdajů státních zaměstnanců a § 1 odst. 1 zákona č. 244/1948 Sb., o státní mzdové politice, toto:

Čl. 1.
Díl I. přílohy k vyhlášce ministerstev financí, sociální péče, výživy a nejvyššího úřadu cenového č. 504/1949 Ú. l. I, o náhradách za používání motorových vozidel při výkonu zaměstnání, služby, povolání nebo funkce, pozbývá platnosti a nahrazuje se novým zněním, které tvoří přílohu této vyhlášky.
Čl. 2.
Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. března 1950.

Ministr dopravy:
Petr v. r.
Ministr financí:
Kabeš v. r.
Ministr práce a sociální péče:
Erban v. r.


Příloha
k vyhlášce ministerstev dopravy, financí a práce a sociální péče
ze dne 20. února 1950,
kterou se mění vyhláška ministerstev financí, sociální péče, výživy a nejvyššího úřadu cenového o náhradách za používání motorových vozidel při výkonu zaměstnání, služby, povolání nebo funkce.
Díl I.
Náhrady za používání vlastních vozidel.
Druh a velikost vozidla:Náhrada za 1 km jízdyABCKčsKčsKčs1.Osobní auta s obsahem válců:do 500 kubických centimetrů (ccm)2,901,701,20nad 500 ccm do 600 ccm3,802,101,70nad 600 ccm do 750 ccm4,102,201.90nad 750 ccm do 900 ccm4,502.302,20nad 900 ccm do 1000 ccm4,702,402,30nad 1000 ccm do 1100 ccm5,—2,502,50nad 1100 ccm do 1200 ccm5,202,602,60nad 1200 ccm do 1300 ccm5,702,802,90nad 1300 ccm do 1400 ccm6,103,—3,10nad 1400 ccm do 1500 ccm6,603,203,40nad 1500 ccm6,903.303,602.Motorová kola, solo-motocykly a motocykly s přívěsným vozíkem s obsahem válců:do 125 kubických centimetru (ccm)2,—1,300,70nad 125 ccm do 175 ccm2,101,400,70nad 175 ccm do 250 ccm2,401,401,—nad 250 ccm do 350 ccm2,601,501,10nad 350 ccm do 500 ccm2,801,601,20nad 500 ccm do 750 ccm3,101,701,40nad 750 ccm3,501,801,70