30/1986 Sb.
Vyhláška ministra zahraničních věcí o Úmluvě o Kodexu jednání liniových konferencí

30
VYHLÁŠKA
ministra zahraničních věcí
ze dne 13. ledna 1986
o Úmluvě o Kodexu jednání liniových konferencí

Dne 6. dubna 1974 byla v Ženevě sjednána Úmluva o Kodexu jednání liniových konferencí. Jménem Československé socialistické republiky byla Úmluva podepsána v New Yorku dne 30. června 1975.
Při podpisu bylo učiněno prohlášení o tom, že
a) ustanovení Kodexu se nevztahují na spojené liniové služby zřízené na základě mezivládních dohod k obsluhování dvoustranného obchodu;
b) případná jednostranná úprava činnosti mimokonferenčních linek cestou zákonodárství jednotlivých států by byla ze strany ČSSR považována za neslučitelnou s hlavními cíli a zásadami Úmluvy a nebyla by uznávána za platnou.
Listina o schválení Československé socialistické republiky k Úmluvě o Kodexu jednání liniových konferencí byla uložena u generálního tajemníka OSN, depozitáře Úmluvy, dne 4. června 1979.
Úmluva vstoupila v platnost na základě svého článku 49 odst. 1 dnem 6. října 1983 a tímto dnem vstoupila v platnost i pro Československou socialistickou republiku.
Český překlad Úmluvy se vyhlašuje současně.

Ministr:
Ing. Chňoupek v. r.


ÚMLUVA
O KODEXU JEDNÁNÍ LINIOVÝCH KONFERENCÍ
Cíle a zásady
Smluvní strany této Úmluvy
ve snaze zlepšit systém liniových konferencí,
uznávajíce potřebu všeobecně přijatelného Kodexu jednání liniových konferencí,
berouce v úvahu zvláštní potřeby a problémy rozvojových zemí se zřetelem k činnosti liniových konferencí, sloužících jejich zahraničnímu obchodu a
souhlasíce, s vyjádřením dále uvedených základních cílů a hlavních zásad v Kodexu:
a) cíle napomáhat spořádanému rozšiřování světového námořního obchodu;
b) cíle podporovat rozvoj pravidelných a účinných liniových služeb přiměřených požadavkům příslušného obchodu;
c) cíle zajistit rovnováhu mezi zájmy dodavatelů a uživatelů liniových námořních služeb;
d) zásady, že praxe konferencí nemá způsobovat jakoukoli diskriminaci vlastníků lodí, odesílatelů nebo zahraničního obchodu kteréhokoliv státu;
e) zásady, že konference konají účelné porady s organizacemi odesílatelů, zástupci odesílatelů a odesílateli v záležitostech společných zájmů za účasti příslušných orgánů, pokud o to požádají;
f) zásady, že konference mají učinit dostupnými pro zúčastněné strany příslušné informace o své činnosti, které jsou pro tyto strany závažné a že mají uveřejňovat účelné informace o své činnosti,
dohodly se takto:
ČÁST I
HLAVA I:
DEFINICE
Liniová konference nebo liniové konference
Liniová konference je skupina dvou nebo více dopravců provozujících lodi, která poskytuje mezinárodní liniové služby pro přepravu nákladu na určité trase nebo určitých zeměpisně vymezených trasách a která má dohodu nebo ujednání, bez ohledu na jejich povahu, v jejichž rámci provozují přepravu za jednotné nebo společné přepravní sazby a za jiných sjednaných podmínek týkajících se poskytování liniových služeb.
Národní námořní linka
Národní námořní linkou u daného státu je dopravce, provozující lodi, který má své správní ústředí a skutečné řízení v tomto státě a je jako takový uznáván příslušnými orgány toho státu nebo ve smyslu právních předpisů toho státu.
Linky patřící společnému podniku a jím provozované s účastí dvou nebo více států, na jehož kapitálu mají národní, veřejné a nebo soukromé zájmy těchto států podstatný podíl, a jejichž správní ústředí a fungující řízení je v jednom z těchto států, mohou být uznány za národní námořní linku příslušnými orgány těchto států.
Námořní linka třetího státu
Námořní linkou třetího státu je dopravce provozující lodi mezi dvěma státy, není-li národní námořní linkou žádného z těchto států.
Odesílatel
Odesílatelem je fyzická nebo právnická osoba, která vstoupila nebo projevuje úmysl vstoupit do smluvního nebo jiného ujednání s konferencí nebo námořní linkou za účelem nalodění zboží, na němž má výdělečný zájem.
Organizace odesílatelů
Organizace odesílatelů je sdružení nebo rovnocenná organizace, která podporuje, zastupuje a chrání zájmy odesílatelů a jako taková je uznávána příslušným orgánem nebo orgány toho státu, jehož odesílatele zastupuje, pokud si to tyto orgány přejí.
Zboží přepravované konferencí
Zboží přepravované konferencí je zboží přepravované členskými námořními linkami konference podle konferenční dohody.
Příslušný orgán
Příslušným orgánem je vláda nebo orgán určený vládou nebo národním zákonodárstvím k výkonu kterékoliv funkce přiznané takovému orgánu ustanoveními tohoto Kodexu.
Pobídková sazba přepravného
Pobídková sazba přepravného je sazba zavedená za účelem podpory přepravy netradičních vývozů příslušného státu.
Zvláštní sazba přepravného
Zvláštní sazba přepravného je zvýhodněná sazba jiná než pobídková sazba, jež může být sjednána mezi příslušnými stranami.
HLAVA II:
VZTAHY MEZI ČLENSKÝMI LINKAMI
Článek 1
Členství
(1) Každá národní námořní linka má právo být plnoprávným členem konference, která slouží zahraničnímu obchodu svého státu, za podmínky, že budou splněny podmínky uvedené v článku 1 odstavec 2. Námořní linky, které nejsou národními linkami v přepravách prováděných konferencí, mají právo se stát plnoprávnými členy této konference, pokud budou splněny podmínky uvedené v čl. 1 odstavec 2 a 3 a předpisy týkající se podílu na přepravách, jak je uvedeno v článku 2, pokud jde o námořní linky třetích států.
(2) Námořní linka, která žádá o členství v konferenci, musí předložit doklad o své způsobilosti a záměru, jenž může zahrnovat používání najaté tonáže, pokud budou splněny podmínky tohoto odstavce, provozovat v rámci konference pravidelnou, přiměřenou a účinnou službu na dlouhodobém základě, jak je stanoveno v konferenční dohodě a musí se zavázat, že bude dodržovat všechny podmínky konferenční dohody a složit finanční záruku ke krytí neuhrazených finančních závazků pro případ, že se později vzdá členství nebo že její členství bude pozastaveno nebo ho bude zbavena, jestliže to vyžaduje konferenční dohoda.
(3) Při posuzování žádosti o členství námořní linky, která není národní linkou v přepravách příslušné konference, budou, kromě ustanovení uvedených v článku 1 odstavec 2 vzaty mimo jiné, v úvahu dále uvedené podmínky:
a) současný objem obchodu na trase nebo trasách obsluhovaných touto konferencí a perspektivy jeho růstu;
b) přiměřenost lodního prostoru pro současný a perspektivní objem obchodů na trase nebo trasách obsluhovaných touto konferencí;
c) pravděpodobný vliv přijetí námořní linky do této konference na účinnost a jakost konferenčních služeb;
d) běžná účast námořní linky v obchodě na téže trase nebo těchže trasách mimo rámec konference; a
e) běžná účast námořní linky na téže trase nebo těchže trasách v rámci jiné konference.
Shora uvedených podmínek nebude použito způsobem, majícím nepříznivý vliv na plnění ustanovení, týkajících se účasti na obchodě uvedeném v článku 2.
(4) O žádosti o přijetí nebo znovupřijetí za člena bude rozhodnuto urychleně a o rozhodnutí bude žadatel konferencí vyrozuměn urychleně, nejpozději však do šesti měsíců od data žádosti. Jestliže námořní lince bylo odmítnuto přijetí nebo znovupřijetí, odůvodní konference současně písemně toto odmítnutí.
(5) Při posuzování žádostí o přijetí vezme konference v úvahu stanoviska předložená odesílateli a organizacemi odesílatelů těch států, jejichž obchod tato konference přepravuje, jakož i stanoviska příslušných orgánů, jestliže o to požádají.
(6) Dodatkem k podmínkám pro přijetí uvedeným v článku 1 odstavec 2 předloží námořní linka, která žádá o znovupřijetí, rovněž důkaz, že splnila své závazky ve smyslu ustanovení článku 4 odstavce 1 a 4. Konference může obzvlášť pečlivě přezkoumat okolnosti, za kterých linka opustila konferenci.
Článek 2
Účast na obchodech
(1) Každá námořní linka přijatá za člena konference má právo plavby a nakládky zboží v přepravách prováděných touto konferencí.
(2) Jestliže konference provozuje pool, všechny členské námořní linky konference, sloužící obchodu zahrnutému do poolu, mají právo účastnit se poolu pro tuto přepravu.
(3) Za účelem určení podílu na obchodech, na jejichž získání mají právo členské linky, se budou národní námořní linky každého státu, bez ohledu na počet linek, považovat za jedinou skupinu námořních linek tohoto státu.
(4) Při určování podílu na obchodě v rámci poolu jednotlivých členských linek a/nebo skupin národních námořních linek budou se, ve smyslu ustanovení článku 2 odstavec 2, dodržovat dále uvedené zásady týkající se jejich práva na účast na obchodech prováděných konferencí, pokud nebylo vzájemně dohodnuto jinak:
a) skupina národních námořních linek každého ze dvou států, mezi nimiž přepravu pro zahraniční obchod provádí tato konference, má stejná práva na účast na přepravném a na objemu přepravy, pocházející z jejich vzájemného zahraničního obchodu a prováděné konferencí;
b) námořní linky třetího státu, pokud jsou, mají právo získat významnou část, např. 20 %, na přepravném a na objemu přepravy, pocházející z těchto obchodů.
(5) Jestliže v některém státě, jehož obchod zajišťuje konference, nejsou žádné národní námořní linky zúčastněné na přepravě v tomto obchodě, bude podíl na obchodě, na který by ve smyslu ustanovení článku 2 odstavec 4 měly nárok národní námořní linky tohoto státu, rozdělen mezi jednotlivé členské linky, zúčastněné na tomto obchodě v poměru k jejich příslušným podílům.
(6) Jestliže se národní námořní linky jednoho státu rozhodnou nevyužít svého plného podílu na obchodě, pak tato část jejich podílu na obchodě, které nevyužijí, bude rozdělena mezi jednotlivé členské linky, zúčastněné na obchodě v poměru k jejich příslušným podílům.
(7) Jestliže národní námořní linky příslušných států se neúčastní na obchodě mezi těmito státy prováděném konferencí, budou podíly na obchodech prováděných mezi těmito státy konferencí rozděleny poměrně mezi účastněné členské linky třetích států, na základě obchodních jednání mezi těmito linkami.
(8) Národní námořní linky dané územní oblasti, které jsou členy konference na jednom konci přepravní trasy zajišťované konferencí, mohou mezi sebou na základě vzájemné dohody znovu rozdělit podíly na obchodech jim přidělené ve smyslu ustanovení článku 2 odstavec 4 až 7 včetně.
(9) S výhradou ustanovení článku 2 odstavec 4 až 8 včetně, která se týkají podílů na obchodech mezi jednotlivými námořními linkami nebo skupinami námořních linek, budou dohody o poolech nebo podílu na obchodech pravidelně konferencí revidovány, a to ve lhůtách stanovených v těchto dohodách, a podle podmínek podrobně určených v konferenční dohodě.
(10) Ustanovení tohoto článku se začne používat co možná nejdříve poté, kdy vstoupí v platnost tato Úmluva, a jeho použití skončí během přechodného období, jež v žádném případě nebude delší než dva roky, s přihlédnutím k zvláštní situaci v každé z příslušných obchodních oblastí.
(11) Námořní linky, které jsou členy konference, mají právo provozovat najaté lodi, aby splnily své závazky vůči konferenci.
(12) Podmínek pro stanovení a revizi podílů, uvedených v článku 2 odstavec 1 až 11 včetně, bude použito, jestliže při nedostatku poolu je dohoda o rozdělení přístavů, v nichž se přistává, o počtu odjezdu lodí a/nebo o jiné formě rozdělování nákladů.
(13) Není-li v konferenci žádná dohoda o poolu, o rozdělení přístavů, v nichž se přistává, o počtu odjezdu lodí nebo jiná dohoda o účasti na obchodech, každá skupina národních námořních linek, které jsou členy konference, může požadovat, aby byla zavedena ujednání o poolu, pokud jde o obchod mezi jejich státy, prováděný touto konferencí, v souladu s ustanoveními článku 2 odstavec 4 nebo mohou požadovat, aby odjezdy lodí byly upraveny tak, aby těmto linkám poskytly možnost požívat řádně stejných práv účasti na obchodě mezi těmito dvěma státy, prováděném konferencí, jakých by požívaly podle ustanovení článku 2 odstavec 4. Konference posoudí každou takovou žádost a rozhodne o ní. Nemají-li členové konference takovou dohodu o zřízení poolu nebo o úpravě odjezdů lodí, mají skupiny národních námořních linek států na obou koncích přepravní trasy většinu hlasů při rozhodování o zřízení takového poolu nebo o úpravě odjezdů lodí. O věci bude rozhodnuto ve lhůtě nikoliv delší než šest měsíců od data přijetí žádosti.
(14) V případě neshody mezi národními námořními linkami států na obou koncích přepravní trasy, jejichž obchod obsluhuje konference, o tom, zda má být zřízen pool, mohou tyto linky požádat, aby v rámci konference byly odjezdy lodí upraveny tak, aby těmto linkám poskytly možnost řádně požívat stejných práv účasti na obchodě mezi těmito dvěma státy, zajišťovaném konferencí, jakých by požívaly podle ustanovení článku 2 odstavec 4. V případě, že nejsou žádné národní námořní linky v jednom ze států, jejichž obchod obsluhuje konference, může národní linka nebo linky jiného státu podat stejnou žádost. Konference vyvine největší úsilí, aby této žádosti vyhověla. Jestliže však žádosti vyhověno nebylo, mohou se příslušné orgány států na obou koncích přepravní trasy, pokud si to přejí, ujmout věci a dát účastněným stranám k úvaze svá stanoviska. Nedosáhne-li se dohody, bude rozpor projednán postupem stanoveným v tomto Kodexu.
(15) Ostatní námořní linky, které jsou členy konference, mohou rovněž žádat, aby byly zavedeny dohody o poolu nebo dohody o počtu odjezdů lodí, a jejich žádost konference posoudí podle příslušných ustanovení tohoto Kodexu.
(16) Konference zajistí vhodná opatření v každé své dohodě o poolu, aby byly řešeny případy, kdy některá členská linka nepřevzala k přepravě náklad z nějakého důvodu, s výjimkou případů, kdy byl náklad dodán odesílatelem opožděně. V takové dohodě bude stanoveno, že loď s nevyknihovaným prostorem, jehož může být využito, smí nalodit náklad, i když by to byl náklad navíc nad poolový podíl linky v příslušné přepravní trase, jestliže by jinak náklad nebyl naloděn a jeho přeprava by byla zdržena déle než lhůta stanovená konferencí.
(17) Ustanovení článku 2 odstavec 1 až 16 včetně se týkají veškerého zboží, bez ohledu na jeho původ, určení nebo jeho zamýšlené použití, s výjimkou vojenského zařízení, které je určeno pro účely národní obrany.
Článek 3
Řízení při vydávání rozhodnutí
Řízení při vydávání rozhodnutí, zakotvené v konferenční dohodě bude založeno na zásadě rovnosti všech plnoprávných členských linek; toto řízení zajistí, aby pravidla o hlasování nebyla překážkou pro řádnou práci konference a službu v obchodní oblasti a určí záležitosti, ve kterých rozhodnutí budou přijímána jednomyslně. Nemůže však být učiněno rozhodnutí týkající se záležitostí vymezených v konferenční dohodě, které se vztahují na obchod mezi dvěma státy, bez souhlasu národních námořních linek těchto dvou států.
Článek 4
Sankce
(1) Námořní linka, která je členem konference, má právo – s výhradou ustanovení týkajících se vystoupení, která jsou zakotvena v systémech poolu a nebo v ujednáních o podílu na nákladu – zajistit si bez penalizace své uvolnění z podmínek konferenční dohody po podání tříměsíční výpovědi, pokud konferenční dohoda nestanoví jinou lhůtu, třebaže bude požadováno, aby jako člen konference splnila své závazky až do data svého uvolnění.
(2) Konference může na základě výpovědi, která bude blíže určena v konferenční dohodě, pozastavit členství nebo vyloučit člena pro závažné nedodržování ustanovení a podmínek konferenční dohody.
(3) Vyloučení člena nebo pozastavení členství nenabude účinnosti, pokud nebylo písemně zdůvodněno a pokud jakýkoliv spor nebyl vyřízen podle ustanovení hlavy VI.
(4) Při vzdání se členství nebo vyloučení, bude příslušná linka požádána, aby zaplatila svůj podíl na neuhrazených finančních závazcích konference, a to až do data, kdy se vzdala členství nebo kdy byla vyloučena. V případech vzdání se členství, jeho pozastavení nebo vyloučení, není linka zproštěna svých finančních závazků podle konferenční dohody ani žádného svého závazku vůči odesílatelům.
Článek 5
Vlastní pořádkové předpisy
(1) Konference zavede a bude udržovat aktuální a přehledný co možná nejobsáhlejší výčet postupů, které se považují za nedodržení a/nebo za porušení konferenční dohody a zajistí vlastní účinný pořádkový použitelný mechanismus podle zvláštních ustanovení vyžadujících:
a) aby stanovení nebo odstupňování pokuty za nedodržení nebo porušení dohody bylo úměrné jejich závažnosti;
b) aby na žádost konference nebo jiné zúčastněné strany byly výrok o stížnostech a/nebo rozhodnutí učiněná o stížnostech na nedodržení nebo porušení dohody přezkoumány a aby byl vydán nestranný posudek osobou fyzickou nebo právnickou bez poměru k některé členské námořní lince konference nebo k jiné zúčastněné straně;
c) aby na požádání byla podána zpráva o akci podniknuté v souvislosti se stížnostmi na nedodržení nebo porušení dohody příslušným orgánům států, jejichž obchodu konference slouží, a států, jejichž námořní linky jsou členy této konference, a to na bázi anonymity pro zúčastněné strany.
(2) Námořní linky a konference jsou oprávněny plně spolupracovat s odesílateli a organizacemi odesílatelů v úsilí potírat nedodržování a porušování dohod.
Článek 6
Konferenční dohody
Veškeré konferenční dohody, dohody o poolu, o rozdělení obsluhovaných přístavů, o počtu odjezdů lodí, jakož i všechny dodatky nebo jiné dokumenty, které s nimi přímo souvisí a dotýkají se takových dohod, budou na požádání přístupné příslušným orgánům států, jejichž obchodu konference slouží a států, jejichž námořní linky jsou členy konference.
HLAVA III:
VZTAHY K ODESÍLATELŮM
Článek 7
Věrnostní ujednání
(1) Členské námořní linky konference mají právo zavést a udržovat v platnosti věrnostní ujednání s odesílateli, jejichž forma a podmínky jsou předmětem porad mezi konferencí a organizacemi odesílatelů nebo zástupci odesílatelů. Tato věrnostní ujednání budou obsahovat ustanovení zaručující práva odesílatelů a členů konference. Tato ujednání budou založena na smluvním systému nebo jiném systému, který je rovněž zákonný.
(2) Ať jsou uzavřená věrnostní ujednání jakákoliv, bude sazba přepravného použitelná pro věrné odesílatele určena v rámci stanoveného procentuálního odstupňování sazby přepravného používané pro jiné odesílatele. Když změna v rozdílu sazeb vyvolá zvýšení sazeb účtovaných odesílatelům, může být tato změna zavedena až po uplynutí 150 dní od data, kdy to bylo oznámeno těmto odesílatelům nebo podle oblastní praxe a/nebo dohody. Rozpory vzniklé v souvislosti se změnou v rozdílu sazeb se řeší způsobem stanoveným ve věrnostním ujednání.
(3) Podmínky věrnostních ujednání obsahují záruky výslovně stanovící práva a povinnosti odesílatelů a členských námořních linek konference, a to, mimo jiné, podle dále uvedených ustanovení:
a) Odesílatel je zavázán, pokud jde o náklad, jehož nalodění kontroluje sám nebo jeho sesterská nebo přidružená společnost nebo jeho zasílatel, v souladu s podmínkami kupní smlouvy předmětného zboží za podmínky, že se odesílatel nepokusí obcházením, úskokem nebo pomocí prostředníka přepravit náklad jiným způsobem, při porušení svého věrnostního závazku.
b) Tam, kde existuje věrnostní smlouva, bude rozsah skutečné nebo prokázané škody a/nebo pokuty podrobně určen ve smlouvě. Členské linky konference však mohou rozhodnout, že bude určena nižší míra náhrady škody nebo že se vzdají nároku na náhradu škody. V žádném případě však náhrada škody, která podle smlouvy má být zaplacena odesílatelem, nesmí býti vyšší než přepravní náklady určité zásilky, vypočtené podle sazby stanovené ve smlouvě.
c) Odesílatel je oprávněn obnovit plně své věrnostní postavení za předpokladu, že splní podmínky stanovené konferencí, které jsou podrobně stanoveny ve věrnostním ujednání.
d) Věrnostní ujednání bude obsahovat:
i) Seznam nákladů, který může zahrnovat hromadné náklady loděné bez označení nebo počtu, jež jsou zvlášť vyňaty z rámce věrnostního ujednání;
ii) Určení okolností, za nichž jiný náklad než ten, který je zahrnut pod pododstavcem i) se považuje za vyňatý z rámce věrnostního ujednání;
iii) Způsob řešení sporů vzniklých z věrnostního ujednání;
iv) Ustanovení týkající se ukončení věrnostního ujednání bez pokuty buď na žádost odesílatele nebo konference, po uplynutí stanovené lhůty pro podání výpovědi, přičemž musí výpověď být dána písemně; a
v) Podmínky pro zproštění závazku.
(4) Je-li mezi konferencí a organizací odesílatelů, zástupci odesílatelů anebo odesílateli rozpor ohledně formy nebo podmínek navrhovaného věrnostního ujednání, může každá strana předložiti věc k rozhodnutí v příslušném řízení podle ustanovení tohoto Kodexu.
Článek 8
Zproštění závazků
(1) Konference zajistí v rámci podmínek věrnostních ujednání, aby žádosti odesílatelů o zproštění závazků byly přezkoumány a aby o nich bylo urychleně rozhodnuto, a bude-li o to požádáno, aby byly udány písemně důvody, kde žádosti o zproštění závazků nebylo vyhověno. Pokud konference nepotvrdí ve lhůtě stanovené ve věrnostním ujednání, že dává dostatečný lodní prostor k nalodění odesílatelova nákladu ve lhůtě rovněž stanovené ve věrnostním ujednání, má odesílatel právo, aniž byl penalizován, použít pro předmětný náklad kterékoliv lodi.
(2) V přístavech, kde konferenční služby jsou organizovány tak, že závisí na disponibilitě stanoveného minimálního nákladu (tj. na zájmu), avšak buď námořní linka do přístavu nepřipluje, přestože odesílatelé podali řádné hlášení, nebo námořní linka neodpoví ve stanovené době na hlášení podané odesílateli, mají odesílatelé automaticky právo, aniž tím bylo dotčeno jejich věrnostní postavení, použít kterékoliv dostupné lodi pro přepravu svého nákladu.
Článek 9
Dostupnost tarifů a souvisejících podmínek anebo předpisů
Tarify, související podmínky, předpisy a všechny jejich úpravy budou na žádost dostupny odesílatelům, organizacím odesílatelů a jiným zúčastněným stranám za přiměřenou cenu a budou k dispozici k nahlédnutí v úřadovnách námořních linek a jejich agentů. Obsahují v nezkrácené formě všechny podmínky týkající se použití přepravních sazeb a přepravy veškerého v nich zahrnutého nákladu.
Článek 10
Výroční zprávy
Konference každoročně podají organizacím odesílatelů nebo zástupcům odesílatelů zprávy o své činnosti určené k tomu, aby jim poskytly všeobecné informace, jež jsou pro ně zajímavé, včetně příslušných informací o poradách konaných s odesílateli nebo s organizacemi odesílatelů o opatřeních učiněných ve věcech stížností, o změnách v členství a o důležitých změnách týkajících se služeb, tarifů a podmínek přepravy. Takové výroční zprávy budou na žádost předkládány příslušným orgánům států, jejichž obchodu příslušná konference slouží.
Článek 11
Poradní aparát
(1) Mezi konferencí, organizacemi odesílatelů, zástupci odesílatelů a kde je to uskutečnitelné, odesílateli, kteří mohou být k tomu účelu určeni příslušným orgánem, pokud si to přeje, se budou konat porady o záležitostech společného zájmu. Takové porady se budou konat, kdykoliv o to požádá některá ze shora uvedených stran. Příslušné orgány mají právo, požádají-li o to, účastnit se plně porad, což však neznamená, že přitom hrají rozhodovací úlohu.
(2) Předmětem porad mohou být, mimo jiné, dále uvedené záležitosti:
a) změny všeobecných tarifních podmínek a souvisejících úprav;
b) změny všeobecné úrovně tarifních sazeb a sazeb pro hlavní komodity;
c) pobídkové a/nebo zvláštní přepravní sazby;
d) ukládání přirážek k přepravnému a jejich změny;
e) věrnostní ujednání, jejich zavedení nebo změny jejich formy a všeobecných podmínek;
f) změny v tarifním zařazení přístavů;
g) postup při podávání potřebných informací odesílateli o očekávaném objemu a povaze jejich nákladů; a
h) nabídka nákladu k přepravě a požadavky týkající se hlášení o disponibilitě nákladu.
(3) V rozsahu spadajícím do sféry činnosti konference, mohou být předmětem porad také dále uvedené záležitosti:
a) služby při inspekci nákladu;
b) změny způsobu provádění služeb;
c) účinky zavedení nové technologie při přepravě nákladu, zejména vytvářením větších jednotek se současným snížením obvyklých služeb nebo odpadnutím přímých služeb; a
d) přiměřenost a jakost námořních přepravních služeb, včetně účinků dohod o poolu, o rozdělení obsluhovaných přístavů a o počtu odjezdů lodí na zabezpečení námořních přepravních služeb a přepravních sazeb, za které se poskytují námořní přepravní služby; změny v provozovaných oblastech a v pravidelnosti najíždění konferenčními loděmi.
(4) Porady se konají před vydáním konečných rozhodnutí, pokud není v tomto Kodexu stanoveno jinak. Zpráva o úmyslu učinit rozhodnutí ve věcech uvedených v článku 11 odstavec 2 a 3 bude dána předem. Kde to není možné, mohou být naléhavá rozhodnutí učiněna před konáním porad.
(5) Porady budou zahájeny bez zbytečného odkladu a v každém případě nejpozději v maximální lhůtě stanovené v konferenční dohodě, nebo, jestliže dohoda taková ustanovení neobsahuje, nejpozději do 30 dnů po přijetí návrhu na konání porad, pokud v tomto Kodexu nejsou stanoveny lhůty odlišné.
(6) Při konání porad vyvinou strany co největší úsilí, aby poskytly příslušné informace, aby včas projednaly a vyjasnily záležitosti za tím účelem, aby bylo nalezeno řešení předmětných problémů. Zúčastněné strany uváží stanoviska a problémy každé z nich a vynasnaží se dosáhnout dohody, která bude v souladu s jejich obchodními možnostmi.
HLAVA IV:
PŘEPRAVNÍ SAZBY
Článek 12
Zásady pro stanovení přepravních sazeb
Při rozhodování o otázkách tarifní politiky ve všech případech uvedených v tomto Kodexu, budou vzata v úvahu dále uvedená ustanovení, pokud není stanoveno jinak:
a) přepravní sazby budou stanoveny na tak nízké úrovni, jak je z obchodního hlediska možné, a připustí přiměřený zisk vlastníkům lodí;
b) provozní náklady konferencí se zpravidla hodnotí za okružní cestu lodí tak, že cesta ve směru tam a cesta ve směru zpět se považují za jeden celek. Kde je to použitelné, posuzuje se cesta tam i cesta zpět odděleně. Při přepravních sazbách se má brát v úvahu, kromě jiných činitelů, povaha nákladů, vzájemný poměr mezi váhou a rozměrností nákladů, jakož i hodnota nákladů;
c) při stanovení pobídkových přepravních sazeb a/nebo zvláštních přepravních sazeb pro určité zboží, budou vzaty v úvahu podmínky pro obchod tímto zbožím ve státech, kterým konference slouží, zejména v rozvojových a ve vnitrozemských státech.
Článek 13
Konferenční tarify a klasifikace tarifních sazeb
(1) Konferenční tarify nebudou nespravedlivě rozlišovat mezi odesílateli podobného postavení. Námořní linky, které jsou členy konference, budou přísně dodržovat sazby, pravidla a podmínky uvedené v tarifech nebo v jiných běžně platných uveřejněných dokumentech konference a každá zvláštní ujednání připuštěná tímto Kodexem.
(2) Konferenční tarify by měly být sestaveny jednoduše a jasně a měly by obsahovat co možná nejméně tříd/kategorií, podle zvláštních požadavků obchodu, a specifikovat přepravní sazbu pro každý druh zboží a tam, kde je to vhodné, pro každou třídu/kategorii; měly by rovněž uvádět, kdykoliv to bude proveditelné – za účelem usnadnění statistického zpracování a rozboru, příslušné odpovídající kódové číslo položky podle Stálé mezinárodní obchodní klasifikace, Bruselské tarifní nomenklatury nebo jakékoliv jiné nomenklatury, jež může být mezinárodně přijata; klasifikace druhů zboží v tarifech, by měla být připravena, pokud to bude proveditelné, ve spolupráci s organizacemi odesílatelů nebo jinými zúčastněnými národními nebo mezinárodními organizacemi.
Článek 14
Všeobecné zvýšení přepravních sazeb
(1) Konference oznámí ve lhůtě nikoliv kratší než 150 dní, nebo podle oblastní praxe a/nebo dohody, organizacím odesílatelů nebo zástupcům odesílatelů a/nebo odesílatelům a pokud se to vyžaduje i příslušným orgánům států, jejichž obchodu konference slouží, svůj úmysl provést všeobecné zvýšení přepravních sazeb, s udáním jeho rozsahu, data vstupu v účinnost a důvodů na podporu navrhovaného zvýšení.
(2) Na žádosti kterékoliv strany, určené k tomu účelu v tomto Kodexu, jež je třeba podat v dohodnuté lhůtě po přijetí tohoto oznámení, budou zahájeny porady podle příslušných ustanovení tohoto Kodexu, ve stanovené lhůtě nepřesahující 30 dní, nebo ve lhůtě dříve dohodnuté mezi příslušnými stranami; porady se budou konat o základu a výši navrhovaného zvýšení a o datu, od kdy má zvýšení nabýt účinnosti.
(3) Konference ve snaze urychlit porady může nebo na žádost kterékoliv strany, jež je uvedena v tomto Kodexu jako strana oprávněná účastnit se porad o všeobecném zvýšení přepravních sazeb, je povinna, když je to možné, předložit v přiměřené lhůtě před zahájením porad účastnícím se stranám zprávu vypracovanou nezávislými účetními znalci dobré pověsti včetně celkového rozboru údajů, které se týkají příslušných výdajů a příjmů, jež si podle názoru konference vynucují zvýšení přepravních sazeb pokud tento rozbor strany o něj žádající přijímají jako jeden ze základů pro porady.
(4) Je-li výsledkem porad dosažení dohody, nabude zvýšení přepravních sazeb účinnosti od data uvedeného v oznámení podaném podle ustanovení článku 14 odstavec 1, pokud nebylo mezi zúčastněnými stranami dohodnuto pozdější datum.
(5) Nebude-li dosaženo dohody do 30 dní od podání oznámení podle ustanovení článku 14 odstavec 1 a při zachování postupu předepsaného v tomto Kodexu, bude záležitost ihned postoupena povinnému mezinárodnímu smírčímu řízení, podle ustanovení hlavy VI. o doporučení smírčích rozhodců, pokud bylo přijato účastněnými stranami, je pro ně závazné a bude provedeno, s výhradou ustanovení článku 14 odstavec 9, s účinností od data uvedeného v doporučení smírčích rozhodců.
(6) S výhradou ustanovení článku 14 odstavec 9 může všeobecné zvýšení přepravních sazeb být konferencí provedeno i před vydáním doporučení smírčích rozhodců. Při vydávání svého doporučení mají smírčí rozhodci vzít v úvahu rozsah shora uvedeného zvýšení provedeného konferencí a dobu, po kterou bylo v platnosti. Jestliže konference odmítne doporučení smírčích rozhodců, mají odesílatelé a/nebo organizace odesílatelů právo nepovažovat se za vázané, poté co to řádně oznámili, žádným ujednáním nebo jinou smlouvou s touto konferencí, jež by jim bránily použít nekonferenčních námořních linek. Tam, kde je věrnostní ujednání, dají odesílatelé a/nebo organizace odesílatelů výpověď ve lhůtě 30 dnů s tím účinkem, že se nadále necítí vázáni tímto ujednáním, kterážto výpověď bude platit od data v ní uvedeného, a pro tento účel bude ve věrnostním ujednání stanovena lhůta nikoliv kratší než 30 dnů, avšak ne delší než 90 dnů.
(7) Odložený rabat, který přísluší odesílateli a který již vznikl u konference, nesmí být zadržen konferencí ani propadnout v její prospěch v důsledku jednání odesílatele podle ustanovení článku 14 odstavec 6.
(8) Jestliže obchod státu zajišťovaný námořními linkami, které jsou členy konference, sestává na určité trase převážně z jednoho nebo několika základních druhů zboží, pak každé zvýšení přepravní sazby u jednoho nebo více druhů tohoto zboží bude považováno za všeobecné zvýšení přepravní sazby a budou se na ně vztahovat příslušná ustanovení tohoto Kodexu.
(9) Konference zavede všeobecné zvýšení přepravních sazeb, účinné podle ustanovení podle tohoto Kodexu, na dobu stanoveného minimálního trvání, vždy podle pravidel, která se týkají přirážek a úpravy přepravních sazeb v důsledku kolísání devizových kursů. Doba, po kterou má používat všeobecného zvýšení přepravních sazeb, je záležitostí vhodnou k posouzení během porad konaných podle ustanovení článku 14 odstavec 2, avšak pokud nebylo mezi zúčastněnými stranami dohodnuto jinak během porad nesmí být minimální časové údobí mezi datem, kdy se jedno všeobecné zvýšení přepravních sazeb stalo účinným, a datem, kdy bylo oznámeno další všeobecné zvýšení přepravních sazeb ve smyslu ustanovení článku 14 odstavec 1, kratší než 10 měsíců.
Článek 15
Pobídkové přepravní sazby
(1) Konference mají zavádět pobídkové přepravní sazby pro netradiční vývozy.
(2) Všechny potřebné a vhodné informace, které odůvodňují potřebu pobídkové přepravní sazby, budou předloženy konferenci odesílateli, organizacemi odesílatelů nebo zástupci zúčastněných odesílatelů.
(3) Bude zavedeno zvláštní řízení, stanovící vydávání rozhodnutí o žádostech pobídkové přepravní sazby do 30 dní od data přijetí těchto informací, pokud nebylo vzájemně dohodnuto jinak. Bude jasně rozlišováno mezi tímto řízením a obecným řízením o posouzení možností snížení přepravních sazeb na jiné druhy zboží nebo o jejich osvobození od zvýšení.
(4) Informace ohledně řízení ve věci posouzení žádostí o pobídkové přepravní sazby budou konferencí dány k dispozici odesílatelům a/nebo organizacím odesílatelů a na žádost také vládám a/nebo jiným příslušným orgánům států, jejichž obchodu konference slouží.
(5) Pobídková přepravní sazba se zavádí normálně na dobu 12 měsíců, pokud nebylo dohodnuto jinak mezi zúčastněnými stranami. Před uplynutím této doby bude pobídková přepravní sazba revidována na žádost odesílatele a/nebo organizace odesílatelů, kterých se to týká, přičemž bude věcí odesílatele a/nebo organizace odesílatelů, aby konferenci na žádost prokázali, že další platnost sazby nad původní údobí je odůvodněna.
(6) Při zkoumání žádosti o pobídkovou sazbu, může konference vzít v úvahu, že i když sazba má podpořit vývoz netradičního výrobku, pro nějž se požaduje, pravděpodobně nevytváří podstatné narušení konkurenční schopnosti ve vývozu podobných výrobků z jiného státu, jemuž konference slouží.
(7) Pobídkové přepravní sazby nejsou osvobozeny od přirážek k přepravnému ani od zavedení koeficientu měnové úpravy ve smyslu ustanovení článku 16 a 17.
(8) Každá námořní linka, která je členem konference, jež obsluhuje příslušné přístavy v přepravách prováděných touto konferencí, přijme a bezdůvodně neodmítne slušný podíl na nákladech, pro které stanovila konference pobídkovou přepravní sazbu.
Článek 16
Přirážky
(1) Přirážky k přepravnému zavedené konferencí ke krytí náhlých nebo mimořádných zvýšení výdajů nebo snížení příjmů se považují za dočasné. Budou sníženy podle zlepšení situace nebo okolností, jimž se jejich zavedením mělo čelit, a budou zrušeny za podmínky ustanovení článku 16 odstavec 6, jakmile přestane situace nebo okolnosti, které vyvolaly jejich zavedení. To musí být uvedeno v době jejich zavedení a pokud je to možné, současně s popisem změny situace nebo okolností, které vyvolají jejich zvýšení, snížení nebo zrušení.
(2) Přirážky zavedené na náklad přepravovaný do určitého přístavu nebo z určitého přístavu se považují rovněž za dočasné a rovněž se zvyšují, snižují nebo ruší, s výhradou ustanovení článku 16 odstavec 6, když se situace v tomto přístavu změní.
(3) Dříve než se zavede jakákoliv přirážka ať všeobecná nebo týkající se jen určitého přístavu, má se o tom podat zpráva a na žádost se bude konat porada podle pravidel o řízení stanovených v tomto Kodexu mezi příslušnou konferencí a ostatními stranami, které jsou přímo dotčeny přirážkou a mají ve smyslu ustanovení tohoto Kodexu právo účastnit se takových porad, kromě výjimečných okolností opravňujících okamžité zavedení takové přirážky. V případech, kde přirážka byla zavedena bez předcházející porady, budou se na žádost konat porady hned poté, jakmile to bude možné. Před konáním takových porad poskytne konference údaje, které podle jejího názoru odůvodňují zavedení přirážky.
(4) Pokud se strany nedohodnou jinak, jestliže se během 15denní lhůty po přijetí oznámení podaného podle ustanovení článku 16 odstavec 3 nedosáhne mezi zúčastněnými stranami dohody uvedené v tomto článku o otázce přirážky, platí pro řešení rozporů příslušná ustanovení obsažená v tomto Kodexu. Pokud se zúčastněné strany nedohodnou jinak, může být uložena přirážka i před rozhodnutím sporu, jestliže sporná záležitost zůstává stále nerozhodnuta ke konci 30denního období po přijetí shora uvedeného oznámení.
(5) V případě, že se přirážka zavádí za výjimečných okolností bez předcházející porady, jak je stanoveno v článku 16 odstavec 3, a jestliže se nedosáhne dohody během následujících porad, platí pro řešení rozporů příslušné ustanovení obsažené v tomto Kodexu.
(6) Finanční ztráta, kterou utrpí námořní linky, které jsou členy konference v důsledku jakéhokoliv prodlení způsobeného poradami a/nebo jiným řízením, týkajícím se rozhodování sporných záležitostí ohledně zavedení přirážek podle ustanovení tohoto Kodexu, v porovnání k datu, od kdy měla být zavedena přirážka podle podmínek oznámení podaného v souladu s ustanovením článku 16 odstavec 3, může být kompensována odpovídajícím prodloužením platnosti přirážky před jejím zrušením. Naproti tomu, při každé přirážce zavedené konferencí, jež pak bude určena a uznána jako neodůvodněná nebo nadměrná na základě výsledku porad nebo jiného řízení stanoveného v tomto Kodexu, budou částky takto vybrané nebo jejich přebytek – jak shora uvedeno – vráceny stranám, kterých se to týká, jestliže o to požádají ve lhůtě 30 dní po uplatnění nároku, pokud se nedohodnou jinak.
Článek 17
Měnové změny
(1) Změny devizových kursů včetně formální devalvace nebo revalvace, které vedou ke změnám souhrnných provozních výdajů a/nebo příjmů námořních linek, které jsou členy konference, ve vztahu k jejich provozu v rámci konference, odůvodňují zavedení měnového vyrovnávacího koeficientu nebo změnu přepravních sazeb. Úprava nebo změna bude taková, aby v celku neměly příslušné členské linky, pokud je to možné, ani zisk ani ztrátu v důsledku takové úpravy nebo změny. Úprava nebo změna může být ve formě měnových přirážek nebo slev nebo zvýšení anebo snížení přepravních sazeb.
(2) Takové úpravy nebo změny jsou vázány na oznámení, které má být provedeno podle oblastní praxe, kde taková praxe je, a budou se konat porady podle ustanovení tohoto Kodexu mezi příslušnou konferencí a ostatními stranami, které jsou tím přímo dotčeny a které podle ustanovení tohoto Kodexu mají právo účastnit se porad, kromě za takových výjimečných okolností, které odůvodňují okamžité zavedení měnového vyrovnávacího koeficientu nebo změnu přepravní sazby. V případě, že se tak stalo bez předcházejících porad, budou se porady konat ihned, jakmile to bude možné. Porady se mají zabývat použitím, rozsahem a datem zavedení měnového vyrovnávacího koeficientu nebo změny přepravní sazby a pro tento účel se bude postupovat stejně, jak je předepsáno v článku 16 odstavec 4 a 5, pokud jde o přirážky. Takové porady se mají konat a skončit během období, které nepřesáhne 15 dní od data, kdy byl oznámen záměr použít měnové přirážky nebo provést změnu přepravní sazby.
(3) Nebylo-li při poradách dosaženo žádné dohody během 15 dní, budou platit pro řešení rozporů příslušná ustanovení obsažená v tomto Kodexu.
(4) Ustanovení článku 16 odstavec 6 platí přiměřeně pro měnové vyrovnávací koeficienty a pro změny přepravních sazeb, kterými se zabývá tento článek.
HLAVA V:
OSTATNÍ ZÁLEŽITOSTI
Článek 18
Bojové lodi
Členové konference nepoužijí bojových lodí v konferenční obchodní oblasti za tím účelem, aby vyloučili, zabránili nebo snížili konkurenci vypuzením námořní linky, která není členem konference, z dané obchodní oblasti.
Článek 19
Přiměřenost služeb
(1) Konference mají učinit potřebná a vhodná opatření, aby zajistily, aby jejich členské linky poskytovaly pravidelné, přiměřené a účinné služby s požadovaným provozem na trasách, které obsluhují, a zařídí takové služby, aby – pokud je to možné – bylo zamezeno nadměrnému nakupení nebo vypuštění odjezdů lodí. Konference mají rovněž zvážit jakákoliv zvláštní opatření potřebná pro organizaci služeb v sezónních výkyvech v objemu nákladů.
(2) Konference a ostatní strany, které podle ustanovení tohoto Kodexu mají právo účastnit se na poradách, včetně příslušných orgánů pokud si to přejí, mají sledovat požadavky na lodní prostor, přiměřenost a vhodnost služby, a zejména možnosti racionalizace a zvýšení účinnosti služeb, jakož i udržovat úzkou spolupráci. Zisky zjištěné jako výsledek racionalizace služeb se odpovídajícím způsobem projeví v úrovni přepravních sazeb.
(3) Pro přístav, pro který poskytuje konference služby pouze za podmínky, že je k dispozici stanovené minimální množství nákladu, stanoví se toto minimum v tarifu. Odesílatelé mají dát příslušné oznámení, že takový náklad je k dispozici.
Článek 20
Ústředí konference
Konference zpravidla zřídí své ústředí v zemi, jejímuž obchodu konference slouží, nebylo-li členskými námořními linkami dohodnuto jinak.
Článek 21
Zastoupení
Konference zřídí místní zastoupení ve všech státech, kterým poskytuje služby, s výjimkou, že tam, kde jsou pro to praktické opačné důvody, může zastoupení být na oblastní bázi. Jména a adresy zástupců budou snadno dosažitelné a tito zástupci zajistí, aby stanoviska odesílatelů a konferencí byla dávána vzájemně rychle na vědomí v zájmu urychlit rozhodnutí. Jestliže to konference považuje za vhodné, převede přiměřeně rozhodovací pravomoc na své zástupce.
Článek 22
Obsah konferenčních dohod, dohod o podílu na obchodech a věrnostních ujednání
Konferenční dohody, dohody o podílu na obchodech a věrnostní ujednání budou v souladu s příslušnými požadavky tohoto Kodexu a mohou obsahovat i další dohodnutá ustanovení, která nejsou neslučitelná s tímto Kodexem.
ČÁST II
HLAVA VI:
ŘEŠENÍ SPORŮ
A. Všeobecná ustanovení
Článek 23
(1) Ustanovení této hlavy bude použito při sporech o použití nebo provádění tohoto Kodexu mezi těmito stranami:
a) mezi konferencí a námořní linkou;
b) mezi námořními linkami, které jsou členy konference;
c) mezi konferencí nebo její členskou námořní linkou a organizací odesílatelů nebo zástupci odesílatelů nebo odesílateli; a
d) mezi dvěma nebo více konferencemi.
Pro účely této hlavy pojem „strana“ znamená původní strany ve sporu, jakož i třetí strany, které se připojily k řízení ve smyslu ustanovení článku 34 písmeno a).
(2) Spory mezi námořními linkami stejné vlajky, jakož i spory mezi organizacemi téhož státu budou řešeny v rámci národního soudnictví tohoto státu, pokud to nezpůsobí vážné potíže při plnění ustanovení tohoto Kodexu.
(3) Sporné strany se především pokusí urovnat spor výměnou stanovisek nebo přímým jednáním s úmyslem nalézt vzájemně uspokojivé řešení.
(4) Spory mezi stranami uvedenými v článku 23 odstavec 1, které se týkají:
a) odmítnutí přijetí národní námořní linky do konference, která slouží zahraničnímu obchodu státu této námořní linky;
b) odmítnutí přijetí námořní linky třetího státu do konference;
c) vyloučení z konference;
d) neslučitelnosti konferenční dohody s tímto Kodexem;
e) všeobecného zvýšení přepravních sazeb;
f) přirážek;
g) změn přepravních sazeb nebo zavedení měnového vyrovnávacího koeficientu;
h) účasti na obchodech; a
i) formy a podmínek navrhovaných věrnostních ujednání, nevyřešených výměnou stanovisek nebo přímými jednáními, budou na žádost kterékoliv sporné strany předloženy mezinárodnímu povinnému smírčímu řízení v souladu s předpisy této hlavy.
Článek 24
(1) Smírčí řízení se zahajuje na žádost jedné ze sporných stran.
(2) Žádost se podává:
a) ve sporech, které se týkají členství v konferencích: nejpozději 60 dní od data, kdy žadatel obdržel rozhodnutí konference, včetně jeho odůvodnění podle článku 1 odstavec 4 a článku 4 odstavec 3;
b) ve sporech, které se týkají všeobecného zvýšení přepravních sazeb: nejpozději k datu uplynutí oznamovací lhůty uvedené v článku 14 odstavec 1;
c) ve sporech, které se týkají přirážek: nejpozději k datu, kdy uplynula 30denní lhůta stanovená v článku 16 odstavec 4, nebo nebylo-li podáno oznámení, nejpozději 15 dní od data, kdy přirážka nabyla účinnosti; a
d) ve sporech, které se týkají změn přepravních sazeb nebo zavedení měnového vyrovnávacího koeficientu, nejpozději 5 dní po datu, kdy uplynula doba stanovená v článku 17 odstavec 3.
(3) Ustanovení článku 24 odstavec 2 neplatí pro spory, které se předkládají povinnému mezinárodnímu smírčímu řízení ve smyslu ustanovení článku 25 odstavec 3.
(4) Žádost o smírčí řízení v jiných sporech než v těch, které jsou uvedeny v článku 24 odstavec 2, mohou být podány kdykoliv.
(5) Lhůty stanovené v článku 24 odstavec 2 mohou být prodlouženy dohodou stran.
(6) Žádost o smírčí řízení se považuje za řádně podanou, bylo-li prokázáno, že žádost byla zaslána druhé straně doporučeným dopisem, telegramem nebo dálnopisem nebo jí byla doručena ve lhůtách uvedených v článku 24 odstavec 2 nebo 5.
(7) Nebyla-li podána žádost ve lhůtách uvedených v článku 24 odstavec 2 nebo 5, rozhodnutí konference se stává konečným a žádné řízení podle této hlavy nemůže být zahájeno kteroukoli stranou o námitkách proti takovému rozhodnutí.
Článek 25
(1) Tam, kde se strany dohodly, že spory uvedené v článku 23 odstavec 4 písmena a), b), c), d), h) a i) budou řešeny v jiném řízení než v řízení podle tohoto článku, nebo se dohodnou na způsobu rozhodnutí určitého sporu, který mezi nimi vznikl, budou takové spory na žádost kterékoliv strany řešeny způsobem stanoveným v jejich dohodě.
(2) Ustanovení článku 25 odstavec 1 se vztahuje také na spory uvedené v článku 23 odstavec 4 písmena e), f) a g), pokud národní zákonodárství, předpisy nebo ustanovení nebrání odesílatelům v této svobodě volby.
(3) Bylo-li zahájeno smírčí řízení, bude mít přednost před právními prostředky podle předpisů národního práva. Jestliže strana se uchýlí k právním prostředkům podle národního práva, pokud jde o spor, na který se vztahuje tato hlava, aniž se dovolávala řízení, jež je upraveno v této hlavě, pak na žádost odpůrce v tomto řízení bude řízení zastaveno a spor bude soudem, nebo jiným orgánem, u něhož byl podán návrh, předán k řízení upravenému v této hlavě.
Článek 26
(1) Smluvní strany přenesou na konference a organizace odesílatelů takovou pravomoc, jaké je zapotřebí pro použití ustanovení této hlavy, a to zejména:
a) konference nebo organizace odesílatelů může zahájit řízení jako strana nebo může být jako kolektiv jmenována jako strana v řízení;
b) každé oznámení konferenci nebo organizaci odesílatelů jako kolektivu bude zároveň představovat oznámení každému členu takové konference nebo organizace odesílatelů;
c) oznámení konferenci nebo organizaci odesílatelů bude podáno na adresu ústředí konference nebo organizace odesílatelů. Každá konference nebo organizace odesílatelů zapíše adresu svého ústředí u vedoucího kanceláře určeného podle ustanovení článku 46 odstavec 1. V případě, že konference nebo organizace odesílatelů nezapíše adresu nebo nemá ústředí, oznámení kterémukoliv členu jménem této konference nebo organizace odesílatelů bude se považovat za oznámení učiněné této konferenci nebo organizaci.
(2) Přijetí nebo odmítnutí doporučení smírčích rozhodců ze strany konference nebo organizace odesílatelů bude považováno za přijetí nebo odmítnutí takového doporučení každým jejím členem.
Článek 27
Pokud se strany nedohodnou jinak, mohou se smírčí rozhodci rozhodnout, že vydají doporučení na základě písemných podání bez ústního jednání.
B. Mezinárodní povinné smírčí řízení
Článek 28
Při mezinárodním povinném smírčím řízení se účastní, pokud o to požádají, příslušné orgány Smluvní strany smírčího jednání na podporu strany, která je příslušníkem této Smluvní strany nebo na podporu strany, která má spor vzniklý v souvislosti se zahraničním obchodem této Smluvní strany. Příslušný orgán může v takovém smírčím řízení vystupovat také jako pozorovatel.
Článek 29
(1) Při mezinárodním povinném smírčím řízení bude se řízení konat v místě, které bylo jednomyslně dohodnuto mezi stranami, nebo není-li takové dohody, v místě, o kterém rozhodli smírčí rozhodci.
(2) Při určování místa pro smírčí řízení berou strany i smírčí rozhodci v úvahu mimo jiné státy, které jsou úzce spjaty se sporem, majíce na mysli stát příslušné námořní linky, a zejména vztahuje-li se spor na náklad, stát, z nějž náklad pochází.
Článek 30
(1) Pro účely této hlavy bude sestavena mezinárodní listina smírčích rozhodců, složená z věhlasných nebo zkušených odborníků v oblasti práva, ekonomiky námořní dopravy nebo zahraničního obchodu a financí, určených Smluvními stranami, jež je vybírají, kteří budou vykonávat svoji funkci nezávisle.
(2) Každá smluvní strana může kdykoliv jmenovat členy listiny až do celkového počtu dvanácti a sdělí jejich jména vedoucímu kanceláře. Jmenování se provádí na období šesti let a může být obnovováno. V případě smrti, nezpůsobilosti nebo zřeknutí se členství v listině, Smluvní strana, která takovou osobu jmenovala, jmenuje náhradního rozhodce pro zbývající funkční období. Jmenování se stává účinným od data, kdy vedoucí kanceláře obdrží zprávu o jmenování.
(3) Vedoucí kanceláře povede listinu rozhodců a pravidelně bude informovat Smluvní strany o jejím složení.
Článek 31
(1) Účelem smírčího řízení je dosáhnout smírného vyřízení sporu na základě doporučení formulovaného nezávislými smírčími rozhodci.
(2) Smírčí rozhodci zjistí a objasní sporné otázky, vyžádají si k tomu účelu jakékoliv informace od stran a na jejich podkladě předkládají stranám doporučení k urovnání sporu.
(3) Strany spolupracují v dobré víře se smírčími rozhodci, aby jim umožnily výkon jejich funkce.
(4) S výhradou ustanovení článku 25 odstavec 2, mohou se sporné strany kdykoliv během smírčího řízení dohodnout, že se uchýlí k jinému způsobu urovnání svého sporu. Strany ve sporu, který byl předložen jinému řízení, než je stanoveno v této hlavě, mohou se vzájemně dohodnout, že se uchýlí k mezinárodnímu povinnému smírčímu řízení.
Článek 32
(1) Smírčí řízení provede buď jeden smírčí rozhodce nebo lichý počet smírčích rozhodců, na kterých se dohodly nebo které označily strany.
(2) Nemohou-li se strany dohodnout na počtu nebo na jmenování smírčích rozhodců ve smyslu ustanovení článku 32 odstavec 1, bude smírčí řízení vedeno třemi smírčími rozhodci, z nichž po jednom jmenuje každá strana v žalobě, případně v žalobní odpovědi, přičemž třetí, který byl jmenován takto ustanovenými smírčími rozhodci, vykonává funkci předsedy.
(3) Jestliže v žalobní odpovědi není obsaženo jméno smírčího rozhodce, který má být jmenován v případech, kdy by se použilo ustanovení článku 32 odstavec 2, druhého smírčího rozhodce vybere do 30 dnů po přijetí žaloby losováním smírčí rozhodce jmenovaný v žalobě ze členů uvedených v listině, jmenovaných Smluvní stranou nebo Smluvními stranami, jejímž příslušníkem (jejichž příslušníky) je (jsou) odpůrce (odpůrci).
(4) Nemohou-li se smírčí rozhodci jmenovaní podle ustanovení článku 32 odstavec 2 a 3 dohodnout na jmenování třetího smírčího rozhodce do 15 dnů od data jmenování druhého smírčího rozhodce, je třetí smírčí rozhodce během následujících pěti dní jmenovanými rozhodci určen losem. Dříve než je tažen los:
a) žádný člen listiny smírčích rozhodců, který má stejnou státní příslušnost jako některý z prvních dvou smírčích rozhodců, není volitelný losem;
b) každý ze dvou jmenovaných smírčích rozhodců může vyloučit z listiny smírčích rozhodců jejich stejný počet za podmínky, že alespoň 30 členů listiny zůstane volitelných pro výběr losem.
Článek 33
(1) Žádá-li několik stran o smírčí řízení se stejným odpůrcem ve stejné věci nebo věcech, které úzce souvisí, může odpůrce žádat o sloučení těchto případů.
(2) Žádost o sloučení bude posouzena a o ní rozhodnuto většinou hlasů předsedů zvolených smírčích rozhodců. Je-li takové žádosti vyhověno, předsedové určí k posouzení sloučených případů smírčí rozhodce ze smírčích rozhodců, pokud již byli jmenováni nebo zvoleni za podmínky, že byl vybrán lichý počet smírčích rozhodců a že smírčí rozhodce, který byl každou stranou jmenován jako první, bude jedním ze smírčích rozhodců, kteří posoudí sloučený případ.
Článek 34
Kterákoliv jiná strana než příslušný orgán uvedený v článku 28 může vstoupit do řízení, bylo-li smírčí řízení zahájeno, buď
a) jako strana v případě jejího přímého hospodářského zájmu
nebo
b) jako strana podporující jednu z původních stran v případě nepřímého hospodářského zájmu,
pokud některá z původních stran nemá námitky proti takovému připojení.
Článek 35
(1) Smírčí rozhodci činí doporučení podle ustanovení tohoto Kodexu.
(2) Nemá-li Kodex ustanovení v některé věci, smírčí rozhodci použijí práva, na kterém se strany dohodly v době, kdy započalo smírčí řízení nebo nejpozději poté, kdy byly smírčím rozhodcům předloženy důkazy. Není-li takové dohody, bude použito práva, které podle názoru rozhodců má nejužší souvislost s předmětným sporem.
(3) Smírčí rozhodci nerozhodují o sporu ex aequo et bono, pokud se na tom strany nedohodly po vzniku sporu.
(4) Smírčí rozhodci nevynesou nález non liquet pro nejasnost v právu.
(5) Smírčí rozhodci mohou doporučit takové právní a opravné prostředky, jež jsou stanoveny právem použitelným pro spor.
Článek 36
Doporučení smírčích rozhodců budou obsahovat odůvodnění.
Článek 37
(1) Pokud se strany nedohodly před smírčím řízením, v jeho průběhu nebo po něm, že doporučení smírčích rozhodců je závazné, stane se doporučení závazným jeho přijetím stranami. Doporučení, které bylo přijato některými spornými stranami, stává se závazným pouze pro tyto strany.
(2) Přijetí doporučení musí být sděleno stranami smírčím rozhodcům na adresu jimi určenou nejpozději 30 dnů po přijetí oznámení o doporučení; jinak se bude mít za to, že doporučení přijato nebylo.
(3) Strana, která nepřijala doporučení, uvědomí smírčí rozhodce a ostatní strany během 30 dnů po datu uvedeném shora v článku 37 odstavec 2 podrobně a písemně o svých důvodech pro odmítnutí doporučení.
(4) Jestliže strany doporučení přijaly, smírčí rozhodci ihned sepíší a podepíší záznam o smíru, v kterémžto okamžiku se stává doporučení pro tyto strany závazným. Nebylo-li doporučení přijato všemi stranami, sepíší smírčí rozhodci zprávu o sporu a o nezdaru těchto stran pro ty strany, které odmítly doporučení stran při řešení sporu.
(5) Doporučení, které se stalo pro strany závazným, bude jimi splněno ihned nebo v době stanovené v doporučení.
(6) Každá strana může své přijetí učinit závislým na přijetí všemi stranami ve sporu nebo kteroukoliv z nich.
Článek 38
(1) Doporučení představuje konečné rozhodnutí sporu, pokud jde o strany, které je přijaly s výjimkou případů, že doporučení není uznáno a vykonáno podle ustanovení článku 39.
(2) „Doporučení“ obsahuje výklad, objasnění nebo opravu doporučení učiněného smírčími rozhodci dříve než doporučení bylo přijato.
Článek 39
(1) Každá Smluvní strana uzná doporučení jako závazné pro strany, které je přijaly a vykoná s výhradou ustanovení článku 39 odstavec 2 a 3, na žádost kterékoliv takové strany, všechny povinnosti uložené doporučením tak, jako kdyby šlo o pravomocný rozsudek soudu této Smluvní strany.
(2) Doporučení se neuzná a nebude vykonáno na žádost strany uvedené v článku 39 odstavec 1 jedině v případě, že soud nebo jiný příslušný orgán státu, v němž se žádá o uznání a výkon, se přesvědčí, že
a) strana, která přijala doporučení, byla podle použitého práva právně nezpůsobilou v době přijetí;
b) při vynesení doporučení byl spáchán podvod nebo použito násilí;
c) doporučení je v rozporu s veřejným pořádkem (ordre public) ve státě, kde má být vykonáno, nebo
d) složení smírčích rozhodců nebo smírčí řízení nebylo v souladu s předpisy tohoto Kodexu.
(3) Kterákoliv část doporučení nebude vykonána ani uznána, jestliže soud nebo jiný příslušný orgán se přesvědčí, že se na takovou část vztahuje ustanovení některého pododstavce článku 39 odstavec 2 a že může být oddělena od ostatních částí doporučení. Jestliže taková část nemůže být oddělena, nebude vykonáno ani uznáno celé doporučení.
Článek 40
(1) Bylo-li doporučení přijato všemi stranami, může být spolu s odůvodněním se souhlasem všech stran uveřejněno.
(2) Bylo-li doporučení odmítnuto jednou nebo více stranami, avšak bylo přijato jednou nebo více stranami:
a) strana nebo strany, které odmítají doporučení, uveřejní svůj nebo svoje důvody pro odmítnutí dané podle ustanovení článku 37 odstavec 3 a současně mohou uveřejnit doporučení a jeho odůvodnění;
b) strana, která přijala doporučení, může uveřejnit doporučení a jeho odůvodnění; rovněž může uveřejnit důvody pro odmítnutí uvedené jinou stranou, pokud tato jiná strana již neuveřejnila své odmítnutí a jeho odůvodnění, v souladu s ustanovením článku 40 odstavec 2 písmeno a).
(3) Nebylo-li doporučení přijato žádnou ze stran, může každá strana uveřejnit doporučení a jeho odůvodnění a rovněž své odmítnutí a jeho odůvodnění.
Článek 41
(1) Dokumenty a podání obsahující skutkové informace podané některou stranou smírčím rozhodcům budou zveřejněny, pokud tato strana nebo většina smírčích rozhodců se nedohodne jinak.
(2) Takové dokumenty a podání, předložené kteroukoliv stranou, mohou být předloženy touto stranou na podporu svého případu v dalším řízení vzniklém z téhož sporu a mezi týmiž stranami.
Článek 42
V případech, kde se doporučení nestalo závazným pro strany, ani názory vyjádřené, ani odůvodnění vydaná smírčími rozhodci, ani ústupky nebo nabídky učiněné stranami pro účel smírčího řízení, se nedotknou právoplatných práv nebo závazků kterékoliv strany.
Článek 43
(1) a) Náklady smírčích rozhodců a všechny správní náklady smírčího řízení nesou stejným dílem strany účastněné na řízení, pokud se nedohodnou jinak.
b) Když bylo zahájeno smírčí řízení, jsou smírčí rozhodci oprávněni požadovat zálohu nebo jistotu za náklady uvedené v článku 43 odstavec 1 písmeno a).
(2) Každá strana nese všechny výlohy, které jí vzniknou v souvislosti s řízením, pokud se strany nedohodnou jinak.
(3) Bez ohledu na ustanovení článku 43 odstavec 1 a 2 mohou smírčí rozhodci, po jednomyslném rozhodnutí, že některá strana uplatnila nárok šikanováním nebo lehkovážně, připsat k tíži takové strany některé nebo všechny výlohy připadající na ostatní strany řízení. Takové rozhodnutí je konečné a závazné pro všechny strany.
Článek 44
(1) Nedostavení se strany nebo nečinnost strany nebudou v žádném stadiu řízení považovány za uznání tvrzení druhé strany. V takovém případě může druhá strana, podle své volby, požádat smírčí rozhodce, aby ukončili řízení, nebo aby se zabývali otázkami, které jim byly předloženy, a aby vydali doporučení v souladu s ustanoveními o vydávání rozhodnutí uvedenými v tomto Kodexu.
(2) Dříve než ukončí řízení, poskytnou smírčí rozhodci straně, která se nedostavila nebo byla nečinná, dodatečnou lhůtu do 10 dní, pokud nejsou přesvědčeni, že tato strana nemá úmysl dostavit se nebo být činná ve sporu.
(3) Nedodržení procesních lhůt uvedených v tomto Kodexu nebo lhůt stanovených smírčími rozhodci, zejména lhůt pro předložení podání nebo informací, bude považováno za nedostavení se k řízení.
(4) Jestliže řízení bylo ukončeno pro nedostavení se některé strany nebo nepřednesení jejího případu, vypracují smírčí rozhodci zprávu s uvedením opomenutí oné strany.
Článek 45
(1) Smírčí rozhodci postupují podle řádu stanoveného v tomto Kodexu.
(2) Pravidla řízení připojená k této Úmluvě se budou považovat za vzorová pro smírčí rozhodce. Na základě vzájemného souhlasu mohou smírčí rozhodci používat, doplňovat nebo pozměňovat pravidla obsažená v příloze nebo formulovat svá vlastní procesní pravidla tak, aby taková doplňující, pozměňující nebo jiná pravidla nebyla v rozporu s ustanoveními tohoto Kodexu.
(3) Dohodnou-li se strany, že to může být v zájmu dosažení urychleného a nenákladného vyřešení smírčího řízení, mohou se vzájemně dohodnout na procesních pravidlech, která nebudou v rozporu s ustanoveními tohoto Kodexu.
(4) Smírčí rozhodci formulují svá doporučení buď na základě shody názoru, nebo nedosáhnou-li shody, rozhodují většinou hlasů.
(5) Smírčí řízení skončí a doporučení smírčích rozhodců bude vydáno nejpozději šest měsíců od data, kdy byli jmenováni smírčí rozhodci, s výjimkou případů uvedených v článku 23 odstavec 4 písmena e), f) a g), pro něž platí lhůty uvedené v článku 14 odstavec 1 a v článku 16 odstavec 4. Šestiměsíční lhůta může být prodloužena dohodou stran.
C. Institucionální aparát
Článek 46
(1) Šest měsíců před vstoupením této Úmluvy v platnost, jmenuje generální tajemník Organizace spojených národů, s výhradou schválení Valným shromážděním Organizace spojených národů a s přihlédnutím ke stanoviskům vyjádřeným Smluvními stranami, vedoucího kanceláře, jemuž může pomáhat takový počet dalších pracovníků, jehož je zapotřebí pro výkon funkcí uvedených v článku 46 odstavec 2. Administrativní služby pro vedoucího kanceláře a jeho pracovníky zajistí úřadovna Organizace spojených národů v Ženevě.
(2) Vedoucí kanceláře vykonává dále uvedené funkce, a to popřípadě po poradě se smluvními stranami:
a) vede seznam smírčích rozhodců Mezinárodní listiny smírčích rozhodců a pravidelně informuje Smluvní strany o složení listiny;
b) na žádost sděluje zúčastněným stranám jména a adresy smírčích rozhodců;
c) přijímá a eviduje kopie žádostí o smírčí řízení, žalobních odpovědí, doporučení, jejich přijetí nebo odmítnutí, včetně jejich odůvodnění;
d) poskytuje organizacím odesílatelů, konferencím a vládám, s výhradou ustanovení článku 40 na žádost a na jejich náklady kopie doporučení a důvody pro jejich odmítnutí;
e) poskytuje informace nedůvěrné povahy o ukončených případech smírčího řízení, bez uvedení dotyčných stran, pro účely přípravy materiálů pro revizní konferenci zmíněnou v článku 52; a
f) ostatní funkce předepsané pro vedoucího kanceláře podle ustanovení článku 26 odstavec 1 písmeno c) a článku 30 odstavec 2 a 3.
HLAVA VII:
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 47
Plnění
(1) Každá Smluvní strana učiní taková zákonodárná nebo jiná opatření, jaká jsou potřebná pro plnění této Úmluvy.
(2) Každá Smluvní strana sdělí generálnímu tajemníku Organizace spojených národů, který bude depositářem, text zákonodárných nebo jiných opatření, která učinila, aby splnila tuto Úmluvu.
Článek 48
Podpis, ratifikace, přijetí, schválení a přístup
(1) Tato Úmluva zůstává otevřena k podpisu od 1. července 1974 do 30. června 1975 včetně, v hlavní úřadovně Organizace spojených národů a pak zůstává otevřena k přístupu.
(2) Všechny státy jsou oprávněny stát se Smluvními stranami této Úmluvy s tím, že
a) ji podepíší s výhradou následné ratifikace, přijetí nebo schválení; nebo
b) ji podepíší bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení;
c) k ní přistoupí.
(3) Ratifikace, přijetí, schválení nebo přístup se uskuteční uložením příslušného dokladu u depozitáře.
Článek 49
Vstoupení v platnost
(1) Tato Úmluva vstoupí v platnost šest měsíců ode dne, kdy nejméně 24 státy, jejichž celková tonáž činí 25 % světové tonáže, se staly Smluvními stranami Úmluvy ve smyslu ustanovení článku 48. Pro účely tohoto článku se považuje za tonáž ta, která je zapsána v Lloydově námořním rejstříku, Statistické tabulky pro r. 1973, tabulka 2 „Rozbor světové námořní floty podle hlavních typů lodí“ pro kusové zboží (včetně lodí pro cestující/pro náklad) a lodí kontejnerových (plně buňkových), mimo záložní flotilu Spojených států a flotily amerických a kanadských velkých jezer.1)
(2) Pro každý stát, který poté ratifikuje, přijme, schválí Úmluvu nebo k ní přistoupí, vstoupí Úmluva v platnost 6 měsíců po uložení příslušné listiny tímto státem.
(3) Každý stát, který se stane Smluvní stranou této Úmluvy poté, kdy vstoupila v platnost její změna, se bude, pokud nevyjádří jiný úmysl,
a) považovat za Stranu této takto změněné Úmluvy a
b) považovat za Stranu nezměněné Úmluvy ve vztahu ke Straně této Úmluvy, která není vázána touto změnou.
Článek 50
Výpověď
(1) Tato Úmluva může být vypovězena kteroukoliv Smluvní stranou kdykoliv po uplynutí dvou let od data, kdy Úmluva vstoupila v platnost.
(2) Výpověď se oznámí depositáři písemně a nabude účinnosti po uplynutí jednoho roku nebo delší doby, jaká může být stanovena ve výpovědní listině, od data, kdy listinu obdrží depositář.
Článek 51
Změny
(1) Každá Smluvní strana může navrhnout jednu nebo více změn této Úmluvy tím, že oznámí změny depositáři. Depositář rozešle takové změny Smluvním stranám za účelem přijetí a státům oprávněným se stát Smluvními stranami této Úmluvy, jež však Smluvními stranami nejsou, pro informaci.
(2) Každá navržená změna, rozeslaná podle ustanovení článku 51 odstavec 1 se považuje za přijatou, jestliže žádná Smluvní strana neoznámí depositáři námitku proti ní do 12 měsíců od data, kdy ji depositář rozeslal. Jestliže Smluvní strana oznámí námitku proti navrhované změně, nebude taková změna považována za přijatou a nenabude účinnosti.
(3) Nebyla-li podána žádná námitka, vstoupí změna v platnost pro všechny Smluvní strany šest měsíců po uplynutí 12 měsíců podle článku 51 odstavec 2.
Článek 52
Revizní konference
(1) Revizní konference bude svolána depositářem po pěti letech od data, kdy tato Úmluva vstoupila v platnost, aby zhodnotila účinnost Úmluvy, se zvláštním zřetelem k jejímu plnění, a zvážila a přijala příslušné změny.
(2) Po 4 letech od data, kdy tato Úmluva vstoupila v platnost, vyžádá si depositář stanoviska všech států oprávněných zúčastnit se revizní konference, a na základě obdržených stanovisek připraví a rozešle návrh jejího programu, jakož i změn navržených konferenci k posouzení.
(3) Další revizní konference budou obdobně svolávány každých pět let, nebo kdykoliv po první revizní konferenci na žádost jedné třetiny Smluvních stran této Úmluvy, pokud první revizní konference nerozhodne jinak.
(4) Bez ohledu na ustanovení článku 52 odstavec 1, jestliže tato Úmluva nevstoupila v platnost pět let od data přijetí závěrečného aktu Konference zplnomocněnců Organizace spojených národů pro vypracování Kodexu jednání liniových konferencí, revizní konference bude svolána na žádost jedné třetiny států oprávněných stát se Smluvními stranami této Úmluvy, generálním tajemníkem Organizace spojených národů, za podmínky schválení Valným shromážděním, za tím účelem, aby revidovala ustanovení Úmluvy a její přílohy a aby uvážila a přijala příslušné změny.
Článek 53
Funkce depositáře
(1) Depositář bude informovat signatářské a přistupující státy o:
a) podpisech, ratifikacích, přijetích, schváleních a přístupech, ve smyslu ustanovení článku 48;
b) datu, kdy tato Úmluva vstupuje v platnost ve smyslu ustanovení článku 49;
c) výpovědích této Úmluvy ve smyslu ustanovení článku 50;
d) výhradách k této Úmluvě a o odvolání výhrad;
e) textech zákonodárných nebo jiných opatření, která provedla kterákoliv Smluvní strana, aby splnila ustanovení Úmluvy, ve smyslu ustanovení článku 47;
f) navrhovaných změnách a námitkách k navrhovaným změnám ve smyslu ustanovení článku 51; a o
g) vstupu v platnost změn podle článku 51 odstavec 3.
(2) Depositář rovněž provede takové úkony, které jsou nutné podle ustanovení článku 52.
Článek 54
Autentické texty – uložení
Originál této Úmluvy, jejíž čínský, anglický, francouzský, ruský a španělský text jsou stejně platné, bude uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů.
Na důkaz toho níže podepsaní, kteří k tomu byli řádně zmocněni svými příslušnými vládami, podepsali tuto Úmluvu v den uvedený u jejich podpisů.

PŘÍLOHA K ÚMLUVĚ O KODEXU JEDNÁNÍ LINIOVÝCH KONFERENCÍ
Vzorová procesní pravidla pro povinné mezinárodní smírčí řízení
Pravidlo 1
(1) Strana, která si přeje zahájit smírčí řízení podle ustanovení tohoto Kodexu, předloží takovou žádost písemně spolu s uvedením žalobního nároku druhé straně a v kopii vedoucímu kanceláře.
(2) Žádost bude:
a) přesně označovat každou spornou stranu a uvádět adresu každé z nich;
b) obsahovat souhrnné sestavení příslušných skutečností, sporných záležitostí a navrhovatelův návrh na řešení sporu;
c) uvádět, zda se žádá o ústní jednání a jestliže ano, budou uvedena v rozsahu té době známém jména a adresy osob, které poskytnou důkazy, včetně důkazů znalci pro navrhovatele;
d) připojena taková podpůrná dokumentace a příslušné dohody a ujednání uzavřená mezi stranami, jež navrhovatel považuje za nutné v době, kdy uplatňuje svůj nárok;
e) udávat počet požadovaných smírčích rozhodců, návrh ohledně jmenování smírčích rozhodců, nebo jméno smírčího rozhodce jmenovaného navrhovatelem v souladu s ustanovením článku 32 odstavce 2;
f) obsahovat případné návrhy ohledně procesních pravidel.
(3) Žádost bude datována a podepsána stranou.
Pravidlo 2
(1) Jestliže se odpůrce rozhodne odpovědět na žalobní nárok, podá do 30 dnů po datu, kdy obdržel žádost, odpověď druhé straně a kopii vedoucímu kanceláře.
(2) Odpověď bude:
a) obsahovat souhrnné sestavení příslušných skutečností vyvracejících žalobní nárok, případný návrh odpůrce na řešení sporu a jakýkoliv právní prostředek žádaný odpůrcem za účelem urovnání sporu;
b) uvádět, zda se žádá o ústní jednání, a pokud ano, bude obsahovat v rozsahu v té době známém jména a adresy osob, které poskytnou důkazy, včetně důkazů znalci ve prospěch odpůrce;
c) připojena taková podpůrná dokumentace a příslušné dohody a ujednání uzavřená stranami, jež odpůrce považuje za nutné v době, kdy podává odpověď;
d) udávat počet požadovaných smírčích rozhodců, návrh ohledně jmenování smírčích rozhodců, nebo jméno smírčího rozhodce jmenovaného odpůrcem, v souladu s ustanovením článku 32 odstavec 2;
e) obsahovat případné návrhy ohledně procesních pravidel.
(3) Odpověď bude datována a podepsána stranou.
Pravidlo 3
(1) Každá osoba nebo jiný zájemce, který si přeje účastnit se smírčího řízení ve smyslu ustanovení článku 34, předloží písemnou žádost sporným stranám s kopií pro vedoucího kanceláře.
(2) Jestliže se žádá o účast ve smyslu článku 34 písmeno a), bude žádost obsahovat odůvodnění, včetně informace požadované ve smyslu ustanovení Pravidla 1 odstavec 2 písmena a), b) a d).
(3) Jestliže se žádá o účast podle ustanovení článku 34 písmeno b), bude žádost obsahovat odůvodnění a sdělení, která ze stran bude podporována.
(4) Každá námitka proti žádosti takové strany o připojení se k řízení, bude zaslána namítající stranou s kopií pro druhou stranu, během sedmi dnů od přijetí žádosti.
(5) V případě, že budou sloučena dvě nebo více řízení, dodatečné žádosti o účast třetí strany budou předány všem stranám, kterých se to týká, z nichž každá může podat námitku ve smyslu ustanovení tohoto Pravidla.
Pravidlo 4
Na základě dohody stran, na návrh některé strany a po poskytnutí možnosti stranám, aby se vyjádřily, mohou smírčí rozhodci nařídit sloučení nebo oddělení všech nebo některých nároků sporných v té době mezi týmiž stranami.
Pravidlo 5
(1) Každá strana může podat námitky proti smírčímu rozhodci, když existují okolnosti, které vyvolávají důvodné pochybnosti, pokud jde o jeho podjatost.
(2) Oznámení o námitce s odůvodněním musí být podáno před datem ukončení řízení, dříve než smírčí rozhodci vydali své doporučení. Každá taková námitka musí být ihned projednána a bude o ní přednostně rozhodnuto jako o předběžné otázce většinou hlasů smírčích rozhodců v prvním stupni řízení, bylo-li jmenováno více smírčích rozhodců než jeden. Rozhodnutí v takových případech je konečné.
(3) Smírčí rozhodce, který zemřel, vzdal se funkce, stal se nezpůsobilým k výkonu funkce nebo byl diskvalifikován, bude ihned nahrazen.
(4) Řízení, které bylo tímto způsobem přerušeno, bude pokračovat, kde bylo přerušeno, pokud se strany nedohodly, nebo pokud se neusnesli smírčí rozhodci, že bude přezkoumáno nebo že se bude znovu konat ústní důkazní řízení.
Pravidlo 6
Smírčí rozhodci sami určují svou pravomoc a/nebo příslušnost v rámci ustanovení tohoto Kodexu.
Pravidlo 7
(1) Smírčí rozhodci obdrží a zváží veškerá písemná podání, doklady, osvědčení, prohlášení a jiné důkazy, včetně důkazů svědeckých, které jim mohou být předloženy některou stranou nebo jejím jménem, a přiznají jim takovou váhu, jakou takové důkazy podle jejich úsudku zasluhují.
(2)
a) Každá strana může předložit smírčím rozhodcům jakýkoliv materiál, který považuje za vztahující se k věci, a současně s jeho předložením smírčím rozhodcům dodá ověřené kopie každé další straně v řízení, kteréžto straně musí být dána řádná příležitost se k materiálu vyjádřit.
b) Smírčí rozhodci jsou jedinými, kteří rozhodují o významu a hodnotě důkazů předložených jim stranami.
c) Smírčí rozhodci mohou požádat strany, aby předložily takové dodatečné důkazy, které považují za nutné pro pochopení sporu a jeho rozhodnutí, za podmínky, že, jestliže takové dodatečné důkazy budou předloženy, budou mít ostatní strany možnost se k nim vyjádřit.
Pravidlo 8
(1) Kdykoliv je v Kodexu nebo v těchto Pravidlech stanovena lhůta k provedení určitého úkonu, den, od něhož začíná lhůta běžet se nepočítá a počítá se poslední den lhůty, s výjimkou případů, když posledním dnem je sobota, neděle nebo státní svátek v místě, kde se smírčí řízení koná, v kterémžto případě je posledním dnem nejbližší pracovní den.
(2) Jestliže stanovená lhůta je kratší než sedm dní, pak soboty, neděle a státní svátky do ní spadající se vylučují z počítání.
Pravidlo 9
Při dodržení ustanovení Kodexu týkajících se procesních lhůt mohou smírčí rozhodci na žádost některé strany nebo na základě dohody stran prodloužit každou lhůtu, která byla určena smírčími rozhodci.
Pravidlo 10
(1) Smírčí rozhodci určí jednací řád, a pokud nebylo dohodnuto jinak, datum a hodinu každého zasedání.
(2) Pokud se strany nedohodnou jinak, bude řízení neveřejné.
(3) Smírčí rozhodci se dotáží výslovně všech stran, zda mají ještě nějaké další důkazy k předložení, dříve než prohlásí řízení za skončené, a učiní o tom zápis do protokolu.
Pravidlo 11
(1) Doporučení smírčích rozhodců se vydávají písemně a obsahují:
a) přesné označení a adresu každé strany;
b) popis způsobu, jak byli jmenováni smírčí rozhodci, včetně jejich jmen;
c) data a místo smírčího řízení;
d) souhrnný přehled smírčího řízení, jak to smírčí rozhodci považují za vhodné;
e) souhrnné sestavení skutkových okolností zjištěných smírčími rozhodci;
f) souhrn podání předložených stranami;
g) výroky o sporných otázkách se současným odůvodněním;
h) podpisy smírčích rozhodců a datum každého podpisu; a
i) adresu pro sdělení přijetí nebo odmítnutí doporučení.
Pravidlo 12
Doporučení obsahuje, pokud je to možné, výrok o nákladech v souladu s ustanoveními Kodexu. Jestliže doporučení neobsahuje úplný výrok o nákladech, vydají smírčí rozhodci co možná nejdříve po doporučení a v žádném případě později než 60 dní poté, písemný výrok o nákladech, jak je to stanoveno v Kodexu.
Pravidlo 13
V doporučení smírčích rozhodců bude přihlédnuto také k předcházejícím a podobným případům, jestliže by to umožnilo jednotnější provádění Kodexu a dodržování doporučení smírčích rozhodců.

1) Požadavky na tonáž pro účely článku 49 odstavec 1, jsou uvedeny ve zprávě Konference plnomocníků Spojených národů o Kodexu jednání liniových konferencí, z druhé části jejího zasedání (TD/CODE/10), příloha I.