27/2017 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o sjednání Dohody o zřízení Mezinárodní investiční banky, podepsané v Moskvě dne 10. července 1970   

27
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 10. července 1970 byla v Moskvě podepsána Dohoda o zřízení Mezinárodní investiční banky.
S Dohodou vyslovilo souhlas Federální shromáždění Československé socialistické republiky a prezident republiky Dohodu ratifikoval. Ratifikační listina Československé socialistické republiky byla uložena v sekretariátu Rady vzájemné hospodářské pomoci, depozitáře1) Dohody, dne 16. prosince 1970.
Dohoda se podle svého článku XXV předběžně prováděla od 1. ledna 1971 a podle ustanovení téhož článku vstoupila v platnost dne 5. února 1971. Tímto dnem vstoupila Dohoda v platnost i pro Československou socialistickou republiku.
Česká republika oznámila vládě Ruské federace, depozitáři Dohody, že se jako nástupnický stát České a Slovenské Federativní Republiky považuje s účinností od 1. ledna 1993 za vázanou Dohodou o zřízení Mezinárodní investiční banky ze dne 10. července 1970.
Ruské znění Dohody a její překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
Dohoda
o zřízení Mezinárodní investiční banky
Vlády Bulharské lidové republiky, Maďarské lidové republiky, Německé demokratické republiky, Mongolské lidové republiky, Polské lidové republiky, Svazu sovětských socialistických republik a Československé socialistické republiky, vedeny zájmy rozvoje národního hospodářství smluvních stran, se dohodly takto:
Článek I
Zřídit Mezinárodní investiční banku (dále jen “banka“).
Zakládajícími členy banky jsou smluvní strany.
Za členy banky mohou být přijaty i další státy. Způsob přijetí dalších států za členy banky je upraven článekm XXIII této Dohody.
Banka provádí svoji činnost na základě plné rovnoprávnosti a respektování suverenity všech členských států banky.
Banka má sídlo v Moskvě.
Banka se zřizuje a bude provádět svoji činnost v souladu s dále uvedenými ustanoveními.
Článek II
Základní úlohou banky je poskytovat dlouhodobé a střednědobé úvěry především k relizaci opatření spojených s mezinárodní socialistickou dělbou práce, specializací a kooperací výroby, s náklady na rozšíření surovinové a palivové základny ve společném zájmu, s výstavbou objektů v ostatních odvětvích národního hospodářství, představujících společný zájem pro rozvoj ekonomiky členských států banky, a rovněž k výstavbě objektů sloužících rozvoji národního hospodářství států a k dalším úkolům stanoveným bankovní radou a odpovídajícím úloze banky.
Ve své činnosti musí banka vycházet z nutnosti zajišťovat efektivní využívání zdrojů, zaručit platební schopnost pokud jde o její závazky, a přísně odpovídat za návratnost úvěrů poskytovaných bankou.
Objekty úvěrované bankou musejí odpovídat nejvyšší vědeckotechnické úrovni a musejí zajišťovat produkci výrobků nejvyšší kvality - při nejnižších nákladech a cenách, odpovídajících světovému trhu.
Banka poskytuje úvěry na realizaci opatření a výstavbu objektů představujících zájem několika členských států při existenci dlouhodobých dohod nebo jiných úmluv o realizaci opatření, o výstavbě objektů a o odbytu jimi produkovaných výrobků ve společném zájmu členských států, přičem přihlíží i k doporučením o koordinaci národohospodářských plánů členských států banky.
Činnost banky musí být organicky spojena se systémem opatření směřujících k dalšímu rozvoji socialistické hospodářské spolupráce, ke sbližování a postupnému vyrovnávání úrovně ekonomického rozvoje členských států při dodržování zásady vysoké efektivnosti při využívání úvěrů banky. Po dohodě s Radou vzájemné hospodářské pomoci se banka zúčastňuje jednání, při kterých příslušné orgány RVHP posuzují opatření, která se týkají koordinace národohospodářských plánů členských států v oblasti investic představujících společný zájem.
Článek III
1. Základní kapitál banky se stanoví částkou 1 miliardy převoditelných rublů. Vytváří se v kolektivní měně (v převoditelných rublech) a ve volně směnitelných měnách nebo ve zlatě.
Zlatý obsah převoditelného rublu činí 0,987412 g ryzího zlata.
2. Podíly (kvóty) smluvních stran na základním kapitálu se určují podle objemu vývozu v jejich vzájemné výměně zboží a činí pro:
Bulharskou lidovou republiku85,1 mil. přev. RbMaďarskou lidovou republiku83,7 mil. přev. RbNěmeckou demokratickou republiku176,1 mil. přev. RbMongolskou lidovou republiku4,5 mil. přev. RbPolskou lidovou republiku121,4 mil. přev. RbSvaz sovětských socialistických republik399,3 mil. přev. RbČeskoslovenskou socialistickou republiku129,9 mil. přev. Rb
Na částku podílů (kvót) členských států vydávají zplnomocněné banky těchto států bance závazková prohlášení.
3. Základní kapitál se vytváří v rozsahu 70 % v převoditelných rublech a v rozsahu 30 % ve volně směnitelných měnách nebo ve zlatě.
4. První splátku na základní kapitál provedou smluvní strany při zřízení banky ve výši 175 miliónů převoditelných rublů. Druhá splátka ve výši 175 miliónů převoditelných rublů bude provedena v průběhu druhého roku činnosti banky.
Zbývající část kapitálu se uhradí s přihlédnutím k rozvoji operací banky a k potřebám prostředků způsobem a ve lhůtách, které stanoví bankovní rada.
5. Základní kapitál může být zvýšen se souhlasem vlád členských států banky na doporučení bankovní rady. Způsob a lhůty odpovídajících splátek určí bankovní rada.
6. Základní kapitál se zvyšuje též při přijetí nového člena banky o částku jeho podílu (kvóty) na tomto kapitálu. Částku, způsob a lhůty splácení podílu stanoví bankovní rada v dohodě s příslušným státem.
Článek IV
Banka vytváří rezervní kapitál.
Banka může vytvářet vlastní zvláštní fondy.
Účel, výši, lhůty, podmínky vytváření a využívání rezervního kapitálu a vlastních zvláštních fondů stanoví bankovní rada.
Článek V
V bance se mohou vytvářet zvláštní fondy ze zdrojů zainteresovaných států.
Článek VI
Banka může získávat prostředky v kolektivní měně (převoditelných rublech), národních měnách zainteresovaných států a ve volně směnitelných měnách formou finančních a bankovních úvěrů a půjček, přijímáním střednědobých a dlouhodobých vkladů, jakož i v jiných formách.
Bankovní rada se může usnášet o emisi zúročitelných obligačních půjček umísťovaných na mezinárodních devizových trzích.
Podmínky emise obligačních půjček stanoví bankovní rada.
Článek VII
1. Banka poskytuje dlouhodobé a střednědobé úvěry k účelům předvídaným v článku 2 této Dohody.
2. Úvěry se poskytují:
a) bankám, hospodářským organizacím a podnikům členských států banky, oficiálně zmocněným členskými státy k přijetí úvěrů;
b) mezinárodním organizacím a podnikům členských států banky, které se zabývají hospodářskou činností;
c) bankám a hospodářským organizacím jiných států způsobem stanoveným bankovní radou.
3. Banka může vydávat záruky způsobem stanoveným bankovní radou.
Článek VIII
Způsob plánování úvěrů, maximální lhůty, podmínky poskytování, využívání a splácení úvěrů, vydávání záruk a rovněž uplatňování sankcí při porušení úvěrových a záručních podmínek se řídí Statutem a usneseními bankovní rady.
Článek IX
Banka může umísťovat u jiných bank dočasně volné prostředky, prodávat a nakupovat devizy, zlato a cenné papíry, jakož i provádět jiné bankovní operace odpovídající cílům banky.
Článek X
Banka provádí svou činnost, zabezpečujíc přitom svou rentabilitu.
Článek XI
Banka má právo uskutečňovat spolupráci s orgány Rady vzájemné hospodářské pomoci, Mezinárodní bankou hospodářské spolupráce a s ostatními hospodářskými organizacimi členských států.
Banka může vstupovat na základě rovnoprávnosti ve styk a navazovat obchodní kontakty s mezinárodními finančně úvěrovými a ostatními mezinárodními institucemi, jakož i s jinými bankami.
Charakter a formy těchto vztahů stanoví bankovní rada.
Článek XII
Účast států v bance a činnost banky nemohou být jakoukoli překážkou k provádění a rozvoji bezprostředních finančních a jiných obchodních kontaktů členských států banky navzájem, s jinými státy a s mezinárodními finančně bankovními organizacemi.
Úvěrové operace banky nenahrazují v praxi používané zásady a způsob poskytování úvěrů na základě dvoustranných mezivládních dohod o hospodářské spolupráci a vzájemné pomoci.
Článek XIII
1. Banka je právnickou osobou.
Banka má právní způsobilost potřebnou k vykonávání svých funkcí a k dosažení svých cílů v souladu s ustanoveními této Dohody a Statutu banky.
2. Banka, jakož i představitelé států v radě a funkcionáři banky požívají na území každého členského státu privilegií a imunit potřebných k plnění funkcí a k dosažení cílů předvídaných touto Dohodou a Statutem banky. Zmíněná priviligia a imunity jsou vymezeny články XV, XVI a XVII této Dohody.
3. Banka může zřizovat na území státu, kde má své sídlo, jakož i na území jiných států pobočky a zastupitelství.
Právní vztahy mezi bankou a státem, kde má banka své sídlo nebo kde mají sídlo její pobočky a zastupitelství, se stanoví příslušnými dohodami.
4. Banka odpovídá za své závazky do výše svého majetku.
Banka nenese odpovědnost za závazky členských států, rovněž tak i členské státy neodpovídají za závazky banky.
Článek XIV
Činnost banky je upravena touto Dohodou, Statutem banky, připojeným k této Dohodě, jakož i pravidly vydávanými bankou v rámci její působnosti.
V zájmu dalšího rozvoje a zdokonalování činnosti banky a prohlubování socialistické hospodářské spolupráce mohou být ve Statutu banky prováděny změny se souhlasem vlád členských států banky - na doporučení bankovní rady.
Článek XV
1. Majetek banky, její aktiva a doklady, bez ohledu na to, kde jsou, jakož i operace banky požívají imunity vůči správnímu a soudnímu zásahu v jakékoliv formě, pokud se banka v jednotlivých případech imunity nevzdá. Místnosti banky, jakož i jejich poboček a zastupitelství na území kteréhokoliv členského státu banky jsou nedotknutelné.
2. Banka na území členských států banky:
a) je osvobozena od všech přímých daní a dávek jak celostátních, tak i místních. Toto ustanovení se nevztahuje na platby za poskytované komunální a jiné služby;
b) je při dovozu a vývozu předmětů určených k služebnímu používání osvobozena od celních poplatků a omezení;
c) požívá stejných výhod, pokud jde o přednost, tarify a poplatky v poštovním, telegrafním a telefonním styku, jakých na území těchto států požívají diplomatické zastupitelské úřady.
Článek XVI
1. Zástupcům států v bankovní radě se při plnění jejich úředních povinností poskytují na území každého členského státu banky tyto výsady a imunity:
a) imunita vůči zatčení nebo zadržení, jakož i vůči pravomoci soudních orgánů za všechny činy, kterých se mohou dopustit jako zástupci;
b) nedotknutelnost všech písemností a dokumentů;
c) stejné celní výhody, pokud jde o osobní zavazadla, jaké se poskytují pracovníkům diplomatických zastupitelských úřadů odpovídající hodnosti v daném státě;
d) osvobození od osobních úkonů a od přímých daní a dávek z peněžních částek vyplácených zástupcům státem, který je jmenoval.
2. Výsady a imunity stanovené v tomto článku se poskytují osobám v něm uvedeným výlučně v zájmu výkonu funkce. Každý členský stát banky má právo a je povinen se vzdát imunity svého zástupce ve všech případech, v nichž má za to, že imunita je překážkou výkonu soudnictví a že vzdání se imunity nebude na újmu účelům, pro které byla imunita poskytnuta.
3. Ustanovení bodu 1 tohoto článku neplatí o poměru mezi zástupcem a orgány státu, jehož je zástupce občanem.
Článek XVII
1. Bankovní rada určuje na základě návrhů předsedy bankovní správy kategorie funkcionářů banky, na které se vztahují ustanovení tohoto článku. Jména těchto funkcionářů pravidelně sděluje předseda bankovní správy banky příslušným orgánům členských států banky.
2. Funkcionáři banky při výkonu svých služebních povinností na území každého členského státu banky:
a) nepodléhají soudní a správní pravomoci za žádné činy, kterých se mohou dopustit jako funkcionáři;
b) jsou osvobozeni od osobních úkonů a přímých daní a dávek z platu vypláceného jim bankou. Toto ustanovení se nevztahuje na funkcionáře banky, kteří jsou občany státu, na jehož území má banka, její pobočky a zastupitelství své sídlo;
c) požívají stejných celních výhod, pokud jde o osobní zavazadla, jaké se poskytují v tom kterém státě pracovníkům diplomatických zastupitelských úřadů odpovídající hodnosti.
3. Výsady a imunity stanovené v tomto článku se poskytují funkcionářům banky výlučně ve služebním zájmu.
Předseda bankovní správy má právo a je povinen vzdát se imunity funkcionářů banky ve všech případech, kdy podle jeho mínění brání imunita výkonu soudnictví a kdy vzdání se imunity nebude na újmu účelům, pro které byla poskytnuta. Pokud jde o předsedu a členy bankovní správy, přísluší právo vzdát se imunity bankovní radě.
Článek XVIII
Funkcionáři banky vystupují při plnění svých služebních povinností jako mezinárodní činitelé. Jsou podřízeni výhradně bance a jsou nezávislí na jakýchkoliv orgánech a úředních osobách svých států. Každý členský stát banky musí respektovat mezinárodní povahu těchto povinností.
Článek XIX
Nejvyšším řídícím orgánem banky, který celkově řídí činnost banky, je bankovní rada.
Bankovní rada se skládá z představitelů všech členských států banky, které jmenují vlády těchto států.
Každý členský stát banky má v radě jeden hlas, nezávisle na výši svého podílu na kapitálu banky.
O zásadních otázkách činnosti banky uvedených ve Statutu banky rozhoduje rada jednomyslně a o ostatních otázkách kvalifikovanou většinou ne menší než 3/4 hlasů. Přitom je bankovní rada oprávněna se usnášet, pokud jsou na zasedání rady přítomni představitelé alespoň tří čtvrtin počtu členských států banky.
Článek XX
Výkonným orgánem banky je bankovní správa.
Správa je odpovědna bankovní radě.
Správa se skládá z předsedy správy a jeho tří náměstků, které jmenuje bankovní rada z občanů členských států banky na dobu pěti let.
Základní funkcí správy je řízení činnosti banky v souladu s touto Dohodou a Statutem banky, jakož i s usneseními bankovní rady.
Předseda správy bezprostředně řídí operativní činnost banky a správy na základě principu jediného vedoucího v mezích své působnosti a pravomocí, které stanoví Statut a usnesení bankovní rady.
Článek XXI
K účelům revize činnosti banky se zřizuje revizní komise jmenovaná bankovní radou.
Článek XXII
Nároky vůči bance mohou být uplatněny během dvou let ode dne vzniku žalobního nároku.
Článek XXIII
Kterýkoliv stát, který si přeje připojit se k této Dohodě a stát se členem banky, předloží bankovní radě oficiální prohlášení, že sdílí cíle a zásady činnosti banky a že přijímá závazky vyplývající z této Dohody a Statutu banky.
Přijetí za členy banky se provádí na základě rozhodnutí bankovní rady.
Řádným způsobem ověřená kopie rozhodnutí bankovní rady o příjetí nového státu za člena banky se zašle tomuto státu a dopozitáři této Dohody. Dnem, kdy depozitář obdržel tento dokument spolu s dokumentem (prohlášením) o přístupu, pokládá se stát za přistoupivší k Dohodě a přijatý za člena banky, o čemž depozitář uvědomí členské státy banky a banku.
Článek XXIV
Každý stát se může zříci členství v bance a účasti na této Dohodě, o čemž uvědomí bankovní radu nejméně 6 měsíců předem. Během této doby musejí být upraveny vztahy mezi bankou a příslušným státem, týkající se jejich vzájemných závazků.
O tom, že stát zrušil své členství v bance, vyrozumí rada oficiálně depozitáře této Dohody.
Článek XXV
Tato Dohoda podléhá ratifikaci a vstoupí v platnost dnem, kdy poslední ze smluvních stran odevzdá svou ratifikační listinu depozitáři této Dohody.
Dohoda však bude předběžně prováděna počínaje dnem 1. ledna 1971, pokud nevstoupí v platnost k tomuto datu podle prvního odstavce tohoto článku.
Článek XXVI
Tato Dohoda může být změněna pouze se souhlasem všech členských států Banky.
Dohoda pozbude platnosti, jestliže nejméně 2/3 členských států prohlásí, že se zříkají své účasti v bance podle článku XXIV této Dohody a že vypovídají Dohodu.
V takovém případě bude činnost banky zastavena ve lhůtách a způsobem, které stanoví bankovní rada.
Článek XXVII
Tato Dohoda bude uložena v sekretariátu Rady vzájemné hospodářské pomoci, který bude plnit funkce depozitáře Dohody.
Sepsáno v Moskvě dne 10. července 1970
v jednom vyhotovení v ruském jazyce.
Ověřené opisy této Dohody rozešle depozitář všem smluvním stranám.
Na základě zmocnění vlády
Bulharské lidové republiky
D. Baždarov
Maďarské lidové republiky
K. Garanvoeldi
Německé demokratické republiky
S. Böhm
Mongolské lidové republiky
C. Molom
Polské lidové republiky
J. Trendota
Svazu sovětských socialistických republik
V. Garbuzov
Československé socialistické republiky
R. Rohlíček

Statut
Mezinárodní investiční banky
Mezinárodní investiční banka je zřízena na základě Dohody mezi vládami Bulharské lidové republiky, Maďarské lidové republiky, Německé demokratické republiky, Mongolské lidové republiky, Polské lidové republiky, Svazu sovětských socialistických republik a Československé socialistické republiky.
Všeobecná ustanovení
Článek 1
Mezinárodní investiční banka, dále jen “banka“, organizuje a provádí dlouhodobé a střednědobé úvěrové, jakož i jiné bankovní operace v souladu s Dohodou o zřízení Mezinárodní investiční banky (dále jen “Dohoda“) a jejím Statutem.
Článek 2
Banka je právnickou osobou s názvem “Mezinárodní investiční banka“.
Cíle a úkoly banky, její právní způsobilost včetně oprávnění a vymezení její odpovědnosti, ustanovení týkající se právní úpravy činnosti banky, jakož i výsad a imunit, jichž požívá banka, představitelé členských států v radě a funkcionáři banky, se stanoví Dohodou a Statutem banky.
Banka je oprávněna:
a) uzavírat mezinárodní a jiné dohody, jakož i provádět jakékoliv operace v mezích své pravomoci;
b) získávat, pronajímat a zcizovat majetek;
c) vystupovat u soudu a v arbitráži;
d) zřizovat na území státu, v němž má sídlo, jakož i na území jiných států pobočky a zastupitelství;
e) vydávat směrnice a předpisy o otázkách patřících do její působnosti;
f) vykonávat další činnost směřující k plnění úkolů uložených bance.
Článek 3
Banka odpovídá za své závazky do výše svého majetku.
Banka neodpovídá za závazky členských států, stejně jako členské státy neodpovídají za závazky banky.
Článek 4
Banka má razítko s nápisem “Mezinárodní investiční banka”. Pobočky a zastupitelství, jakož i obsluhující složky banky mají razítko s týmž nápisem a s doplňkem názvu pobočky, zastupitelství nebo příslušné složky.
Článek 5
Banka ručí za zachování tajemství o operacích, dokladech, účtech a vkladech svých zákazníků a korespondentů.
Funkcionáři a jiní pracovníci banky jsou povinni zachovávat tajemství o operacích, dokladech, účtech a vkladech banky, jakož i jejích zákazníků a korespondentů.
Členství
Článek 6
Zakládajícími členy banky jsou státy, které podepsaly a ratifikovaly Dohodu.
Za členy banky mohou být přijaty i další státy.
Kterýkoliv stát, který si přeje stát se členem banky, předloží bankovní radě oficiální prohlášení, že sdílí cíle a zásady činnosti banky a že přijímá závazky vyplývající z Dohody a Statutu banky.
Přijetí za člena banky se provádí podle rozhodnutí bankovní rady.
Každý stát se může vzdát členství v bance, o čemž uvědomí bankovní radu nejméně 6 měsíců předem. Během této doby musejí být upraveny vztahy mezi bankou a příslušným státem týkající se jejich vzájemných závazků.
Článek 7
V případě, že instituce nebo organizace členských států porušují ustanovení Dohody nebo Statutu banky, zejména neplní-li své závazky vůči bance, informuje o tom bankovní rada příslušné orgány členských států a v nezbytných případech vlády těchto států.
Zdroje banky
Článek 8
Zdroje banky se tvoří podíly členských států na základním kapitálu banky; z příspěvků zainteresovaných států do jejich zvláštních fondů; získáváním prostředků od členských států banky a na mezinárodních devizových trzích; vyčleněním části zisku do rezervního kapitálu a do vlastních zvláštních fondů banky.
Článek 9
Základní kapitál banky činí jednu miliardu převoditelných rublů. Tvoří se v kolektivní měně (převoditelných rublech) a ve volně směnitelných měnách nebo ve zlatě.
Základní kapitál se používá k účelům stanoveným Dohodou a Statutem banky a slouží k zabezpečení závazků banky.
Základní kapitál může být zvýšen v souladu s ustanoveními Dohody.
Splátky na základní kapitál se provádějí v souladu s ustanoveními Dohody a s rozhodnutími bankovní rady.
Státu, který vložil do základního kapitálu svůj podíl, vydává banka osvědčení, které je potvrzením a důkazem o složení podílu.
V případě vystoupení státu z banky se při úpravě vztahů mezi tímto státem a bankou, týkajících se jejich vzájemných závazků, odečítá částka jeho podílu na základním kapitálu.
Článek 10
Banka vytváří rezervní kapitál a může též vytvářet vlastní zvláštní fondy. Rezervní kapitál a vlastní zvláštní fondy banky se vytvářejí z jejího zisku.
Článek 11
V bance se mohou vytvářet zvláštní fondy ze zdrojů zainteresovaných států, včetně fondu pro úvěrování společné výstavby objektů v členských státech a fondu pro úvěrování opatření souvisejících s hospodářskou a technickou pomocí rozvojovým zemím.
Účel, výše, podmínky, způsob tvorby a funkce zvláštních fondů se stanoví příslušnými dohodami mezi zainteresovanými státy a bankou.
Článek 12
Banka může získávat prostředky v kolektivní měně (převoditelných rublech), národních měnách zainteresovaných států a ve volně směnitelných měnách formou finančních a bankovních úvěrů a půjček, přijímáním střednědobých a dlouhodobých vkladů, jakož i v jiných formách.
Bankovní rada se může usnášet o emisi zúročitelných obligačních půjček umísťovaných na mezinárodních devizových trzích.
Podmínky emise obligačních půjček stanoví bankovní rada.
Úvěrové operace banky
Článek 13
Banka poskytuje dlouhodobé a střednědobé úvěry žadatelům o úvěr uvedeným v Dohodě z vlastních i získaných prostředků, v měnách dohodnutých mezi bankou a žadatelem k účelům uvedeným v Dohodě. Účastní se spolu s jinými bankovními institucemi poskytování těchto úvěrů a vydává záruky na závazky hospodářských organizací a podniků způsobem stanoveným bankovní radou.
Článek 14
Úvěrování opatření uvedených v Dohodě se provádí na základě běžných a perspektivních úvěrových plánů. Způsob sestavovávní úvěrových plánů určuje bankovní rada.
Článek 15
Banka poskytuje úvěry při účasti vlastních prostředků dlužníka a v jednotlivých případech na plnou hodnotu objektu.
Poskytování a zaručování úvěrů bankou se upravuje v každém jednotlivém případě příslušnou dohodou.
V úvěrové dohodě se uvádějí ekonomická kritéria charakterizující vysokou efektivnost úvěrovaného objektu, podmínky poskytování, využívání a splácení úvěru.
Úvěry se poskytují především na objekty zajišťující vyšší efektivnost.
Mezi kritéria ekonomické efektivnosti patří: zajištění nejvyšší technické úrovně výstavby objektu, dosažení optimálního objemu výroby v úvěrovaném objektu, dodržení optimálních lhůt návratnosti pro dané odvětví; výroba produkce odpovídající světové úrovni z hlediska kvality a světových cen, nezbytná surovinová základna pro výrobu a trh pro odbyt produkce, doba výstavby objektu, jakož i jiná ekonomická a finančně bankovní kritéria, která stanoví bankovní rada v závislosti na charakteru a zaměření investic.
Banka může podle svého uvážení provádět expertizy nebo předkládat k expertize projekt, technickou dokumentaci a rozpočet příslušným národním organizacím nebo mezinárodním skupinám odborníků. Materiály a údaje nutné pro expertizu se zajišťují prostřednictvím příjemců úvěru.
Při poskytování úvěrů a záruk může banka požadovat, aby jí bylo poskytnuto zajištění.
Způsob poskytování a splácení úvěrů, zajištění, jakož i všeobecné podmínky, které je nutno zahrnout do úvěrových dohod, stanoví bankovní rada.
Článek 16
Střednědobé úvěry se poskytují zpravidla na dobu do 5 let, dlouhodobé úvěry maximálně do 15 let.
Článek 17
Splácení úvěrů poskytovaných bankou provádí dlužník na základě splátkového plánu stanoveného v úvěrové dohodě, v rámci lhůty splatnosti úvěru. Splácení začíná zpravidla nejpozději šest měsíců po lhůtě, kdy byl úvěrovaný objekt uveden do provozu a která byla stanovena v úvěrové dohodě.
Splácení úvěru se provádí zpravidla v měnách, ve kterých byl úvěr poskytnut, nebo v jiných měnách po dohodě mezi bankou a dlužníkem.
Článek 18
1. Banka přijímá nezbytná opatření zaměřená na zajištění účelového využívání prostředků z poskytnutých úvěrů a záruk, jakož i na zajištění efektivního využití uvedených prostředků. Za tím účelem se banka zmocňuje:
a) povolovat při provádění úvěrových a záručních operací čerpání prostředků jen na výdaje uvedené v dohodách, které uzavřela;
b) provádět stálou kontrolu nad dodržováním podmínek úvěrových dohod jak v období přípravy výstavby, tak i v průběhu jejího provádění dlužníkem a během splácení úvěru;
c) vysílat za účelem provádění nezbytné kontroly na místa své odborníky a také odborníky mezinárodních skupin expertů, které banka získá, a to jak v období přípravy, tak i v období provádění výstavby a splácení úvěru. V těchto případech poskytují příslušné státy pomoc uvedeným odborníkům při plnění jejich funkcí a mohou jmenovat své zástupce, kteří se zúčastní zmíněné kontroly.
2. V případě, že dlužník porušuje podmínky dohody, má banka právo použít těchto sankcí:
a) omezovat nebo plně zastavovat poskytování úvěrů dlužníkům;
b) zvyšovat výši úrovkové sazby z čerpaného úvěru během období, kdy dlužník porušuje podmínky dohody;
c) požadovat, aby tito dlužníci a jejich ručitelé splatili bance odpovídající částky, a v případech, kdy dlužníci a jejich ručitelé mají na účtech u banky prostředky, provádět z těchto účtů splátky před lhůtou;
d) přijímat další možná opatření k ochraně zájmů banky v souladu se zásadami stanovenými bankovní radou.
Omezení a zastavení úvěrování se provádí způsobem stanoveným bankovní radou.
Opatření nebo sankce, které použije banka v případě porušení úvěrové dohody nebo při porušení podmínek záruky vydané ve prospěch banky, se stanoví v příslušné dohodě nebo záruce.
V případě, kdy dlužník vážně porušuje podmínky úvěrové dohody nebo ručitel porušuje podmínky záruky, informuje o tom banka příslušné orgány státu dlužníka nebo ručitele a v nezbytných případech vládu příslušného státu.
Jiné operace banky
Článek 19
Banka může umísťovat u jiných bank dočasně volné prostředky, prodávat a nakupovat devizy, zlato a cenné papíry, jakož i přovádět jiné bankovní operace odpovídající cílům banky.
Úroky a poplatky
Článek 20
Z poskytnutých úvěrů vybírá banka úroky.
Ze získaných prostředků vyplácí banka úroky. Ze záručních operací, jakož i za plnění příkazů svých zákazníků a korespondentů vybírá banka provizi a jiné poplatky.
Základní zásady úrokové politiky banky, jakož i zásady pro stanovení provize a jiných poplatků stanoví bankovní rada.
Při stanovení zásad úrokové politiky vychází bankovní rada z nutnosti diferencovat úrokové sazby podle lhůt úvěrů a druhů měn.
Řízení banky
Bankovní rada
Článek 21
1. Nejvyšším řídícím orgánem banky, který celkově řídí činnost banky, je bankovní rada.
Bankovní rada se skládá z představitelů všech členských států banky jmenovaných vládami těchto států.
Každý členský stát banky má v radě jeden hlas nezávisle na výši svého podílu na kapitálu banky.
2. Rada zasedá podle potřeby, nejméně však dvakrát za rok.
3. Zasedáním rady postupně předsedá představitel každého členského státu banky.
Jednací řád bankovní rady stanoví sama rada.
Článek 22
1. Bankovní rada:
a) určuje celkové zaměření činnosi banky v otázkách úvěrování, získávání prostředků a úrokové politiky banky, zásady stanovení provize a jiných poplatů za operace banky, zásady spolupráce s bankami členských států a s jinými bankami, mezinárodními finančně bankovními a jinými obdobnými organizacemi;
b) schvaluje na základě návrhu předsedy správy seznam objektů určených k úvěrování bankou, s uvedením částek úvěrů podle objektů, jakož i stanoví celkové podmínky, které musejí obsahovat úvěrové dohody uzavírané bankou. Rada přitom stanoví v seznamu objektů zvlášť celkovou částku a maximální výši úvěru podle objektů, v jejímž rámci je správa oprávněna poskytovat úvěry;
c) schvaluje úvěrové plány, výroční zprávu, bilanci a rozdělení zisku banky, strukturu, systemizaci a rozpočet administrativně správních výdajů banky;
d) jmenuje předsedu a členy bankovní správy;
e) jmenuje předsedu a členy revizní komise banky, projednává její zprávy a usnáší se o nich;
f) rozhoduje o zřízení poboček a zastupitelství banky v členských státech i v jiných státech, jakož i o zastavení jejich činnosti;
g) schvaluje pracovní řád zaměstnanců banky, jakož i jiné předpisy určující vzájemné vztahy banky a zaměstnanců;
h) rozhoduje o účelech, výši, lhůtách a podmínkách vytváření a využívání rezervního kapitálu a vlastních zvláštních fondů, jakož i o celkovém způsobu tvorby v bance vytvářených zvláštních fondů zainteresovaných států;
ch) přijímá doporučení o:
- zvýšení základního kapitálu banky,
- změně Statutu banky;
i) rozhoduje o:
- emisi obligačních půjček,
- přijímání nových členů banky,
- způsobu a lhůtách splácení podílů na základním kapitálu banky,
- lhůtách a způsobu zastavení činnosti banky;
j) provádí jiné funkce vyplývající z Dohody a Statutu banky a nutné k dosažení cílů a úkolů banky.
2. Rada rozhoduje jednomyslně o těchto otázkách:
- schvalování výroční zprávy, bilance a rozdělení zisku banky,
- přijetí doporučení o zvýšení základního kapitálu banky,
- způsobu a lhůtách splácení podílů států na základním kapitálu,
- emisi obligačních půjček,
- zřizování a rušení poboček a zastupitelství banky,
- jmenování předsedy správy, členů správy, předsedy a členů revizní komise,
- přijímání nových členů banky,
- přijetí doporučení o změně Statutu banky,
- způsobu a lhůtách likvidace banky v souladu s článkem XXVI Dohody.
V ostatních otázkách rozhoduje bankovní rada kvalifikovanou většinou nejméně 3/4 hlasů.
3. Bankovní rada má právo předávat správě k rozhodnutí jednotlivé otázky patřící podle Statutu banky do působnosti rady.
Bankovní správa
Článek 23
Výkonným orgánem banky je bankovní správa. Správa je odpovědna bankovní radě.
Správa se skládá z předsedy správy a jeho tří náměstků, které jmenuje bankovní rada z občanů členských států banky na dobu pěti let.
Základní funkcí správy je řízení činnosti banky v souladu s Dohodou, Statutem a usneseními bankovní rady.
Předseda správy bezprostředně řídí operativní činnost banky a správy na základě principu jediného vedoucího v mezích své působnosti a pravomocí, které stanoví Statut a usnesení bankovní rady.
Do pravomoci předsedy správy patří:
a) disponování veškerým majetkem a prostředky banky v souladu se Statutem banky a usneseními bankovní rady;
b) realizace úvěrových plánů schválených bankovní radou;
c) organizace získávání a umísťování volných prostředků;
d) předkládání seznamu objektů určených k úvěrování s příslušným zdůvodněním bankovní radě;
e) rozhodování o poskytování úvěrů pro financování investičních objektů v rámci úvěrového limitu, který mu byl určen bankovní radou;
f) rozhodování o vydávání záruk v rámci působnosti, který stanoví bankovní rada;
g) stanovení úrokových sazeb a podmínek poskytování úvěrů a vydávání záruk na základě zásad a všeobecných podmínek stanovených bankovní radou;
h) příprava nezbytných materiálů a návrhů pro jednání v bankovní radě;
ch) vystupování jménem banky, jakož i uplatňování nároků a žalob jménem banky u soudu a v arbitráži;
i) vydávání příkazů a rozhodování o operativních otázkách činnosti banky;
j) podpisování dohod, závazků a pověření jménem banky;
k) organizace a provádění obchodních a korespondentských styků banky s jinými bankami a organizacemi;
l) schvalování předpisů a směrnic banky o způsobu provádění úvěrových a jiných bankovních operací v souladu se zásadami stanovenými bankovní radou;
m) jmenování a uvolňování pracovníků banky s výjimkou členů správy, schvalování vnitřního řádu, stanovení výše mezd a odměn vynikajícím pracovníkům v souladu se systemizací a rozpočtem administrativně správních nákladů schválených bankovní radou;
n) stanovení systemizace a výše mezd obsluhujícího a technického personálu banky v rámci mzdového fondu schváleného pro tento účel radou a rozmisťování těchto pracovníků do správ a odborů banky;
o) zmocňování funkcionářů banky k zastupování banky, podpisování dohod, závazků a pověření;
p) plnění jiných úkolů vyplývajících z Dohody, Statutu banky a usnesení bankovní rady.
V otázkách uvedených v bodech b), c), d), e), f), g), h), k), l), n) předseda správy rozhoduje až po jejich projednání na zasedání bankovní správy.
Výsledky jednání ze zasedání správy se protokolárně zapisují.
V případě, že jednotliví členové správy nesouhlasí s rozhodnutím přijatým předsedou správy, mohou požádat, aby jejich mínění bylo zapsáno do protokolu, a pokládají-li to za nezbytné, mohou o tom informovat bankovní radu.
Členové správy řídí vymezené úseky činnosti a odpovídají předsedovi správy.
Článek 24
Předseda správy, členové správy a jiní funkcionáři banky vystupují při výkonu svých služebních povinností jako mezinárodní činitelé. Jsou podřízeni bance a jsou nezávislí na jakýchkoliv orgánech a úředních osobách států, jejichž jsou občany.
Revize činnosti banky
Článek 25
Revize činnosti banky zahrnující kontrolu plnění usnesení bankovní rady, výroční zprávy, pokladny a majetku, evidence, výkaznictví a provozu banky, jejich poboček a zastupitelství provádí revizní komise jmenovaná bankovní radou na dobu pěti let a skládající se z předsedy revizní komise a tří členů.
Předseda a členové revizní komise nemohou v bance zastávat žádnou funkci.
Organizaci a způsob provádění revize stanoví bankovní rada.
Předseda bankovní správy poskytuje revizní komisi všechny materiály nezbytné k provedení revize.
Zprávy revizní komise se předkládají bankovní radě.
Organizace banky
Článek 26
Banka má správy, odbory a může mít pobočky a zastupitelství.
Strukturu banky schvaluje bankovní rada.
Personál banky se skládá z občanů členských států banky v souladu s pracovním řádem zaměstnanců banky.
Způsob projednání sporů
Článek 27
Nároky vůči bance mohou být uplatněny během dvou let ode dne vzniku žalobního nároku.
Článek 28
Spory banky s jejími zákazníky se projednávají po dohodě stran v arbitráži, a to buď vybrané z již existujících nebo nově zřízené.
V případě, že není dosaženo uvedené dohody, předá se řešení sporu k projednání arbitráži při obchodní komoře státu, kde má banka sídlo.
Výkaznictví
Článek 29
Za hospodářský rok banky se pokládá období od 1. ledna do 31. prosince včetně.
Roční bilance se uveřejňují způsobem stanoveným bankovní radou.
Chozrasčot a rozdělení zisku banky
Článek 30
Banka provádí svoji činnost na základě chozrasčotu, zabezpečujíc přitom svou rentabilitu.
Čistý zisk banky po schválení výroční zprávy se rozděluje podle usnesení bankovní rady. Zisk může být použit na vytváření rezervního kapitálu, vlastních zvláštních fondů, rozdělen mezi členské státy a použit k jiným účelům.
Způsob změny Statutu
Článek 31
V souladu s článkem XIV Dohody mohou být se souhlasem vlád členských států banky prováděny změny Statutu banky na základě doporučení bankovní rady.
Článek 32
Návrhy na změny Statutu banky mohou být předkládány k projednání radě každým členským státem banky, jakož i bankovní správou.
Zastavení činnosti banky
Článek 33
Činnost banky může být zastavena v souladu s ustanoveními článku XXVI Dohody. Lhůty a způsob zastavení činnosti banky a likvidace jejího provozu stanoví bankovní rada.

1) Po zániku Rady vzájemné hospodářské pomoci dne 28. června 1991 plní funkci depozitáře Dohody vláda Ruské federace.