639/1950 Ú. l. I
Vyhláška ministerstva techniky o tvoření cen podnikových výkonů přidružené výroby podniků stavebního průmyslu.

639.
VYHLÁŠKA
ministerstva techniky
ze dne 20. září 1950
o tvoření cen podnikových výkonů přidružené výroby podniků stavebního průmyslu.
Ministerstvo techniky stanoví podle § 2 odst. 2 a § 5 odst. 1 vládního nařízení č. 235/1949 Sb., o plánování a jiné tvorbě cen, v dohodě se státním úřadem plánovacím toto:

§ 1.
Základní ustanovení.
(1) Podle ustanovení této vyhlášky se tvoří prodejní ceny podnikových výkonů přidružené výroby podniků stavebního průmyslu, které jsou povinny sestavovati kalkulace podnikových výkonů podle vyhlášky generálního sekretariátu Hospodářské rady č. 3477/1948 Ú. l. I, kterou se vydávají pro podniky stavebního průmyslu vysvětlivky k závazným směrnicím pro kalkulaci nákladů v průmyslových podnicích (dále jen „vysvětlivky“).
(2) Podnikovými výkony přidružené výroby podniků stavebního průmyslu se rozumějí stavební práce, dodávky a montáže stavebních prvků a dílů, je-li těchto prací a dodávek třeba k provedení a dokončení stavby (na klíč) nebo k tomu, aby stavba mohla sloužiti svému účelu (údržba a opravy), pokud nejsou podnikovými výkony hlavní stavební výroby. Nepatří sem dodávky stavebních hmot a prvků, jejichž prodejní ceny jsou stanoveny zvláštními předpisy platnými všeobecně.
(3) Práce a dodávky, jež má podnik nebo závod (dále jen „podnik“) provésti a jež podléhají kalkulační povinnosti podle vysvětlivek, musí spotřebitel (stavebník) nebo objednatel přesné a podrobně rozepsat v rozpise prací a dodávek vlastní stavby nebo v rozpise samostatném. V tomto rozpise musí býti práce a dodávky rozepsány na dílčí výkony, členěné tak, aby je bylo možno přesně měřiti jednou technickou jednotkou množství. U těchto dílčích výkonů musí býti podrobně udán účel, rozsah a způsob provedení. Členění prací a dodávek je provésti v souladu s ceníky, které budou podle § 2 odst. 2 schváleny.
(4) Podnik je povinen vrátit objednateli nejpozději před započetím prací a dodávek rozpis vyplněný cenami dílčích výkonů s udáním cen za jednotky množství k přezkoušení, obzvláště se zřetelem k ustanovení odstavce 5. Na přání objednatele nebo spotřebitele výkonu je závod povinen předložiti rozbor cen uvedených v rozpise, pokud nejde o jednotné prodejní ceny podle § 2 odst. 2.
(5) Při provádění podnikových výkonů je nutno dbát požadavku hospodárnosti, aby se zřetelem k příslušným předpisům se dosáhlo co nejvyšší produktivity práce a odborného provedení náklady pokud možno nejmenšími. V cenách smí býti započteny pouze ty náklady, které jsou k takovémuto provedení prací a dodávek nezbytně nutné, a to ve výši přípustné podle příslušných mzdových, cenových a jiných předpisů.
§ 2.
Tvoření cen.
(1) Nejvýše přípustná prodejní cena se tvoří odděleně pro výrobu a montáž:
a) z vlastních nákladů vypočtených předběžnou kalkulací podle vysvětlivek a podle ustanovení této vyhlášky,
b) z plánovaného zisku, pokud bude stanoven. Dokud se tak nestane, nesmí být v kalkulacích podnikových výkonů, jejichž ceny se tvoří podle ustanovení této vyhlášky, zisková složka započítávána.
(2) Ministerstvo techniky může vyzvati podniky, aby předložily ke schválení seznamy cen hlavních opakovaných dílčích výkonů, vypočtených podle odstavce 1 se zřetelem k náležitému odstupňování cen podle kvality a kvantity použitého materiálu a potřeby práce. Ministerstvem techniky schválených cen (jednotné prodejní ceny), uvedených v těchto seznamech (dále „ceníky“), lze používat ve stanoveném období jako prodejních cen nejvýše přípustných, aniž by bylo třeba jejich výši zvlášť prokazovat.
(3) U dílčích podnikových výkonů, jejichž cena se tvoří podle odstavce 1, které však jsou srovnatelné s výkony uvedenými v cenících, musí být vykalkulovaná cena přiměřená ceně za srovnatelný dílčí podnikový výkon, uvedené v ceníku.
(4) Ceny za práce a dodávky, které nelze předem určiti podle odstavců 1 až 3, se tvoří výslednou kalkulací sestavenou podle vysvětlivek a ustanovení této vyhlášky.
(5) Při tvoření ceny se nepřihlíží k přímé nebo nepřímé účasti objednatele nebo spotřebitele na provádění podnikového výkonu. Tu část fakturovaných nákladů, které podnik následkem této účasti nevynaložil, refakturuje objednavateli nebo spotřebiteli.
§ 3.
Jednicové náklady.
(1) Jednicové mzdy (služné) smějí býti v ceně podnikového výkonu obsaženy nejvýše částkami určenými podle mzdových předpisů.
(2) Náklady na jednicový materiál se započítají v kalkulačních cenách. V kalkulační ceně jsou obsaženy složky uvedené v čl. 13, 14 a 15 vysvětlivek. Tyto složky kalkulační ceny se započítají buď skutečnými náklady, přípustnými podle příslušných cenových předpisů, nebo jednotně stanovenými váženými průměry těchto nákladů.
(3) Ostatní jednicové náklady odbytové smějí býti započteny nejvýše částkami stanovenými, po případě vypočtenými podle platných cenových předpisů.
§ 4.
Náklady režijní.
(1) Jiné než jednicové náklady patří k nákladům režijním. K nákladům režijním patří též náklady uvedené v čl. 16 vysvětlivek.
(2) Režijní náklady se přičítají způsobem stanoveným v čl. 25 vysvětlivek, s výjimkou přídavků ke mzdám a služnému (cestné, odlučné, ubytovné, montážní příplatky a pod.), vyplácených přímo na montážích, které se započítají jako ostatní jednicové náklady odbytové.
(3) O nákladech režijních platí přiměřeně ustanovení § 3 odst. 1 a 2.
(4) Režijní náklady smějí být počítány nejvýše sazbami nebo přirážkami plynoucími z ustanovení čl. 26 vysvětlivek, vypočtenými zvlášt pro jednotlivé závody a obory přidružené stavební výroby. Ministerstvo techniky může v dohodě se státním úřadem plánovacím stanoviti jinou započitatelnou výši režijních sazeb nebo přirážek.
(5) Jestliže podnik tvoří cenu určitého podnikového výkonu připočtením režijních sazeb nebo přirážek, vypočtených zvlášť pro tento podnikový výkon, jež by byly vyšší než režijní sazby nebo přirážky vypočtené podle čl. 26 vysvětlivek, nebo než sazby nebo přirážky ministerstvem techniky přímo stanovené, musí v každém jednotlivém případě zažádati o schválení těchto vyšších přirážek nebo sazeb.
§ 5.
Práce a dodávky poddodavatelů.
(1) Neprovádí-li podnik přidružené výroby některé práce a dodávky spadající jinak do jeho oboru sám, nýbrž je objedná jinde a dodá objednavateli v nezměněném stavu, smí ke skutečné nákupní ceně těchto prací a dodávek připočítat pouze přirážku ke krytí odbytové režie.
(2) Má-li podnik pro tyto práce a dodávky poddodavatelů stanoveny jednotné prodejní ceny podle § 2 odst. 2, může je fakturovat dále za tyto jednotné prodejní ceny. Rozdíly mezi skutečnými cenami nákupními, zvětšenými o podíl odbytové režie a jednotnými prodejními cenami, je pak podnik povinen řádně a průkazně vésti v evidenci, a to odděleně podle druhu práce a dodávky (práce malířská, truhlářská, atd.).
§ 6.
Všeobecná daň.
V cenách vypočtených podle ustanovení této vyhlášky není obsažena všeobecná daň, kromě případů, kdy některé práce a dodávky provádí jako poddodavatel podnik, který je výběrčím všeobecné daně podle oddílu B sazebníku (nařízení ministra financí č. 285/1948 Sb., ve znění vyhlášky ministra financí č. 122/1950 Ú. l. I), je-li v jím fakturovaných cenách těchto prací a dodávek všeobecná daň již prokazatelně započtena.
§ 7.
Všeobecná ustanovení.
(1) Dojde-li po podání nabídky k změnám v objednaném výkonu, musí se původní nabídka příslušně upravit; dojde-li k provedení nových prací, jež nejsou v nabídce uvedeny, musí se na tyto práce podat zvláštní nabídka. Za novou práci jest považovat též změnu způsobenou náhradou původně předpokládaných hmot hmotami jinými. Úhrada zvýšení nákladů, z těchto změn plynoucího, smí býti požadována od objednavatele jen tehdy, byla-li taková změna provedena na přání nebo se souhlasem objednavatele, nebo byla-li závodu nařízena v zájmu včasného plnění hospodářského plánu nebo z jiných důvodů obecného zájmu. Případné snížení nakladu, plynoucí z takových změn, jde v každém případě k dobru objednavateli.
(2) Dojde-li po podání nabídky k úřednímu zvýšení mezd (platů) a cen hmot, nebo i jiných kalkulačních složek cenových, smějí býti částky dotčených složek zvětšeny o rozdíly mezi zvýšenými a kalkulovanými částkami, nejvýše však o rozdíly mezi částkami zvýšenými a částkami platnými nebo nejvýše přípustnými v den podání nabídky. Nastane-li naopak úřední snížení nákladů uvedených v předešlé větě, musí býti částky dotčených složek zmenšeny o rozdíly mezi částkami kalkulovanými a sníženými. Obdobným způsobem jest postupovati, dojde-li po podání nabídky k zavedení nových nebo k zrušení zakalkulovaných daní, dávek, poplatků a pod. Zvýšení nebo snížení může býti provedeno procentní přirážkou k dotčeným cenám nebo k fakturované částce, nebo srážkou z nich. Ustanovení tohoto odstavce se nevztahuje na jednotné prodejní ceny a na sazby režijních přirážek, které budou ministerstvem techniky přímo stanoveny.
(3) Ministerstvo techniky může uložiti podnikům, aby poskytly poměrné srážky z cen podnikových výkonů. Výši těchto srážek a jejich účelové určení stanoví ministerstvo techniky v dohodě se státním úřadem plánovacím.
§ 8.
Hlášení kalkulačních dokladů.
(1) Podniky, na které se vztahují ustanovení této vyhlášky, jsou povinny předložiti nejpozději do 30 dnů před začátkem každého ročního rozpočetního období ministerstvu techniky dvojmo sestavené podklady pro výpočet režijních sazeb nebo přirážek podle čl. 26 odst. 1 vysvětlivek.
(2) Nesdělí-li ministerstvo techniky podniku, který předložil podklady podle předešlého odstavce, do 30 dnů ode dne podání námitky proti výši sazeb nebo přirážek, smí jich podnik používati.
(3) Změnu kalkulačních podkladů, uvedených v odstavci 1, která by měla podstatný vliv na výši stanovených jednotných prodejních cen nebo režijních přirážek nebo sazeb, jest podnik povinen ihned oznámiti ministerstvu techniky, které může na základě těchto změn upraviti jednotné prodejní ceny, případně přirážky nebo sazby režijních nákladů i během období, pro něž byly vypočteny nebo stanoveny.
(4) Podniky, které použijí kalkulačních cen vypočtených váženými průměry (§ 3 odst. 2), jsou povinny výši těchto cen předem oznámiti ministerstvu techniky zároveň s udáním podkladů, podle kterých byly tyto ceny vypočteny. Podniky, které fakturují práce poddodavatelů za vlastní jednotné prodejní ceny (§ 5 odst. 2), jsou povinny tuto okolnost předem oznámiti ministerstvu techniky a nadále předkládati do 30 dnů po skončení půlletních období výkazy evidence cenových rozdílů podle § 5 odst. 2 zároveň s uvedením celkového finančního objemu prací a dodávek v jednotlivých oborech jejich činnosti.
§ 9.
Uschování dokladů.
Všechny doklady, jichž je třeba k prokázání řádného vykalkulování a vyfakturování prací a dodávek, se musí uschovati po dobu nejméně 3 let od konce účetního roku, v němž byly tyto vyfakturovány, pokud není podle jiných předpisů stanovena doba delší.
§ 10.
Povolení výjimek.
Pokud je z národohospodářských důvodů nebo pro uvarování zvláštních tvrdostí naléhavě nutná výjimka, může ji ministerstvo techniky buď všeobecně, nebo v jednotlivých případech povoliti nebo naříditi.
§ 11.
Podle ustanovení této vyhlášky mohou býti kalkulovány a fakturovány také práce a dodávky, které byly provedeny po 1. lednu 1950 a nebyly dosud vyfakturovány.
§ 12.
Účinnost.
(1) Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 29. října 1950.
(2) Dnem účinnosti této vyhlášky pozbývají pro podniky stavebního průmyslu, tvořící ceny podle ustanovení této vyhlášky, platnosti všechny cenotvorné předpisy odporující ustanovením této vyhlášky.

Ministr:
Prof Dr. Ing. Šlechta v. r.