75/2011 Sb. m. s.
Sdělení Ministerstva zahraničních věcí o přístupu České republiky k Protokolu o výsadách a imunitách Evropské organizace pro astronomický výzkum na jižní polokouli

75
SDĚLENÍ
Ministerstva zahraničních věcí

Ministerstvo zahraničních věcí sděluje, že dne 12. července 1974 byl v Paříži přijat Protokol o výsadách a imunitách Evropské organizace pro astronomický výzkum na jižní polokouli1).
S přístupem k Protokolu vyslovil souhlas Parlament České republiky.
Listina o přístupu České republiky k Protokolu, podepsaná prezidentem republiky dne 10. června 2010, byla uložena u vlády Francouzské republiky, depozitáře Protokolu, dne 13. října 2010.
Protokol vstoupil v platnost na základě svého článku 29 dne 25. července 1975. Pro Českou republiku vstoupil v platnost v souladu s ustanovením článku 31 dne 13. října 2010.
Francouzské znění Protokolu a jeho překlad do českého jazyka se vyhlašují současně.


PŘEKLAD
PROTOKOL O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH
EVROPSKÉ ORGANIZACE PRO ASTRONOMICKÝ VÝZKUM
NA JIŽNÍ POLOKOULI
Preambule
Smluvní státy Úmluvy o založení Evropské organizace pro astronomický výzkum na jižní polokouli, podepsané 5. října 1962 v Paříži, dále uváděné jako „Úmluva“,
BEROUCE V ÚVAHU, že řečená Organizace, dále uváděná jako „Organizace“, by měla na území svých členských států požívat právní statut definující výsady a imunity nutné pro plnění svého poslání,
BEROUCE V ÚVAHU, že Organizace je zřízena v Chile, kde je její statut upraven Dohodou mezi vládou Chilské republiky a Organizací ze 6. listopadu 1963,
SE DOHODLY TAKTO:
Článek 1
Organizace má právní subjektivitu. Je způsobilá zejména uzavírat smlouvy, nabývat movitý a nemovitý majetek a zcizovat jej, jakož i účastnit se soudního řízení.
Článek 2
1. S výhradou ustanovení odstavce 2 tohoto článku a článkům 5 a 6 níže jsou budovy a prostory Organizace nedotknutelné.
2. Organizace neumožní, aby její budovy či prostory sloužily jako útočiště osobám hledaným pro spáchání přestupku či trestného činu nebo na které byl vydán zatýkací rozkaz, odsuzující rozsudek či příkaz k vyhoštění příslušnými orgány daného území.
Článek 3
Archívy Organizace a obecně veškeré dokumenty, které jí naleží či které jsou v jejím držení, jsou nedotknutelné, ať se nacházejí kdekoliv.
Článek 4
1. V rozsahu své úřední činnosti požívá Organizace imunitu vůči jurisdikci a výkonu soudního rozhodnutí s výjimkou:
a. případu, kdy se této imunity v konkrétním případě zřekl generální ředitel Organizace či osoba určená k jeho zastupování podle článku VI Úmluvy;
b. občanskoprávní žaloby podané třetí osobou v souvislosti s náhradou škody způsobené nehodou zapříčiněnou motorovým vozidlem patřícím Organizaci či provozovaným Organizací, či v případě porušení pravidel silničního provozu takovým vozidlem;
c. výkonu nálezu arbitrážního soudu podle článku 23 nebo 24 tohoto Protokolu;
d. případu obstavení mzdy kvůli dluhu některého člena personálu Organizace, pokud je takové obstavení výsledkem pravomocného a vykonatelného soudního rozhodnutí v souladu s právními předpisy platnými na území, kde k obstavení došlo;
e. vzájemné žaloby přímo se vztahující k hlavnímu nároku Organizace.
2. Majetek a aktiva Organizace, ať se nacházejí kdekoliv, požívají imunity vůči jakékoliv formě rekvizice, konfiskace, vyvlastnění a obstavení. Požívají rovněž imunity vůči jakékoliv formě správního omezení či předběžného soudního opatření, s výjimkou dočasně nutného opatření v souvislosti s prevencí nehod, v nichž jsou zapojena motorová vozidla náležející Organizaci či Organizací provozovaná, či v souvislosti s případným vyšetřováním takových nehod.
Článek 5
1. Organizace vždy spolupracuje s příslušnými úřady smluvních států tohoto Protokolu za účelem usnadnění výkonu práva, zajištění dodržování policejních, zdravotních, pracovních či jiných podobných předpisů, a za účelem předcházení jakéhokoliv zneužití výsad, imunit a úlev plynoucích z tohoto Protokolu.
2. Postup spolupráce uvedený v předchozím odstavci může být upřesněn v dodatečných dohodách uvedených v článku 27 tohoto Protokolu.
Článek 6
1. Každý smluvní stát tohoto Protokolu má právo přijímat veškerá preventivní opatření v zájmu své bezpečnosti a zachování veřejného pořádku.
2. Pokud vláda smluvního státu tohoto Protokolu považuje za nutné využít tohoto práva, kontaktuje dle okolností co možná nejdříve Organizaci, aby se dohodly na nutných opatřeních na ochranu zájmů Organizace.
3. Organizace spolupracuje s úřady smluvních států tohoto Protokolu, aby předešla veškerému ohrožení bezpečnosti a veřejného pořádku těchto států plynoucích z činnosti Organizace.
Článek 7
1. V rozsahu své úřední činnosti je Organizace, jakož i její majetek a příjmy, osvobozena od přímých daní.
2. Pokud Organizace nakupuje majetek či služby značné hodnoty, včetně vydávání publikací, nezbytně nutné pro její úřední činnost a jejichž cena zahrnuje poplatky či daně, přijme ten smluvní stát tohoto Protokolu, který tyto poplatky či daně vybral, vhodná opatření k vrácení či nahrazení částky těchto poplatků a daní, pokud je lze identifikovat.
3. Žádné vynětí se nepřiznává pro daně a poplatky, které jsou pouhou platbou za poskytnuté služby.
Článek 8
Každý smluvní stát tohoto Protokolu přiznává vynětí či náhradu dovozních či vývozních poplatků a daní, pokud nejsou pouhou platbou za poskytnuté služby, ohledně výrobků a materiálů určených k úřední činnosti Organizace, jakož i ohledně publikací vztahujících se k jejímu poslání, které Organizace dováží či vyváží.
Tyto výrobky a materiály jsou vyňaty ze všech dovozních či vývozních zákazů a omezení.
Článek 9
Ustanovení článků 7 a 8 tohoto Protokolu se nevztahují na nákup zboží a služeb a na dovoz zboží k osobní potřebě generálního ředitele a členů personálu Organizace.
Článek 10
1. Majetek náležející Organizaci nabytý podle článku 7 či dovezený podle článku 8 může být na území státu, který poskytl výše uvedené vynětí, prodán, postoupen, zapůjčen či pronajat pouze za podmínek stanovených tímto státem.
2. Převody majetku či poskytování služeb mezi zařízeními Organizace nepodléhají žádným poplatkům či omezením; v případě potřeby vlády smluvních států tohoto Protokolu přijmou veškerá příslušná opatření k vrácení či náhradě částky takových poplatků či ke zrušení takových omezení.
Článek 11
Pro účely tohoto Protokolu se „úředními činnostmi Organizace“ rozumějí veškeré činnosti Organizace určené k dosažení jejích cílů definovaných v Úmluvě, včetně její administrativní činnosti.
Článek 12
1. Šíření publikací a jiných informačních materiálů odpovídajících cílům Organizace zaslaných Organizaci nebo odeslaných Organizací nepodléhá žádným omezením.
2. Organizace požívá ohledně své úřední komunikace a při dopravě všech svých dokumentů stejně výhodného zacházení, jaké je přiznáváno vládou každého smluvního státu tohoto Protokolu jiným podobným mezinárodním organizacím.
Článek 13
1. Organizace může dostávat, držet a převádět veškeré své fondy, devizy a hotovost; může s nimi pro svou úřední činnost volně nakládat a mít účty podle potřeby v jakékoliv měně, aby dostála svým závazkům.
2. Při uplatňování práv, které jí přiznává tento článek, bere Organizace v úvahu jakékoliv prohlášení vlády smluvního státu tohoto Protokolu, které neškodí jejím vlastním zájmům.
Článek 14
1. Představitelé smluvních států tohoto Protokolu, kteří se účastní zasedání Organizace, požívají během výkonu svých funkcí, jakož i během svých cest do místa či z místa schůze, imunitu vůči zatčení či zadržení, jakož i zabavení svých osobních zavazadel, s výjimkou případu spáchání trestného činu. V takovém případě informují příslušné úřady o zatčení či zabavení ihned generálního ředitele Organizace či jeho zástupce.
2. Osoby, jichž se tento článek týká, požívají rovněž i po ukončení své mise imunitu vůči jurisdikci za jednání, včetně pronesených či napsaných slov, během výkonu svých funkcí a v rámci svých pravomocí. Tato imunita se nevztahuje na případy porušení pravidel silničního provozu motorových vozidel spáchané uvedenými osobami či na škody způsobené motorovými vozidly patřícími uvedeným osobám či jimi řízenými.
Článek 15
Vedle výsad a imunit níže uvedených v článcích 16 a 17 požívá generální ředitel Organizace či osoba určená k jeho zastupování po dobu výkonů svých funkcí výsady a imunity, které Vídeňská úmluva o diplomatických stycích z 18. dubna 1961 přiznává diplomatickým zástupcům srovnatelné hodnosti.
Článek 16
1. Osoby ve službách Organizace požívají i po skončení svých funkcí imunitu vůči jakémukoliv soudnímu řízení za jednání, včetně pronesených či napsaných slov, během výkonu svých funkcí a v rámci svých pravomocí.
2. Tato imunita se nevztahuje na případy porušení pravidel silničního provozu motorových vozidel spáchané osobami uvedenými v odstavci 1 výše či na škody způsobené motorovými vozidly patřícími uvedeným osobám či jimi řízenými.
Článek 17
1. Členové personálu Organizace, kteří v ní pracují na plný úvazek:
a) požívají při převodu fondů výsad, které obecně přiznávají členům personálu mezinárodních organizací příslušné vnitrostátní předpisy;
b) požívají, pokud mají s Organizací uzavřenou smlouvu nejméně na jeden rok, práva dovézt bezcelně svůj nábytek a osobní věci při svém prvním příjezdu do uvedeného státu a práva vyvézt bezcelně svůj nábytek a osobní věci po ukončení svých funkcí v uvedeném státě, v obou případech za podmínek a s omezeními uvedenými v zákonech a předpisech státu, ve kterém je toto právo uplatňováno;
c) požívají společně se svými rodinnými příslušníky, kteří jsou členy jejich domácnosti, týchž výjimek z ustanovení omezujících imigraci a upravujících registraci cizinců, které se běžně přiznávají členům personálu mezinárodních organizací;
d) požívají nedotknutelnosti všech svých úředních listin a dokumentů;
e) jsou vyňati ze všech povinností týkajících se vojenské služby či jakékoliv jiné povinné služby;
f) v době mezinárodních krizí mohou společně se svými rodinnými příslušníky, kteří jsou členy jejich domácnosti, využít stejných možností repatriace jako členové diplomatických misí.
Článek 18
Organizace, její generální ředitel a členové jejího personálu jsou vyňati ze všech povinných odvodů národním organizacím sociálního pojištění v případě, že mají vlastní systém sociálního pojištění s dostatečným plněním, pokud s příslušnými státy, které jsou smluvními státy tohoto Protokolu, Organizace uzavřela dohody podle ustanovení článku 27 níže či pokud tyto státy přijaly příslušná opatření.
Článek 19
1. Za podmínek a podle postupů stanovených Radou nejpozději po vypršení roční lhůty od vstupu Protokolu v platnost mohou být generální ředitel a členové personálu Organizace uvedení v článku 17 podrobeni zdanění ve prospěch Organizace odváděné z platů a služebních požitků vyplácených Organizací. Ode dne zavedení této daně budou uvedené platy a služební požitky vyňaty z vnitrostátní daně z příjmů; smluvní státy tohoto Protokolu si však vyhrazují možnost brát tyto platy a služební požitky do úvahy při výpočtu výše daně placené z příjmů z jiných zdrojů.
2. Ustanovení prvního odstavce tohoto článku se nevztahují na důchody a penze vyplácené Organizací jejím bývalým generálním ředitelům a bývalým členům jejího personálu za jejich služby v Organizaci.
Článek 20
Jména, funkce a adresy členů personálu Organizace uvedených v článku 17 tohoto Protokolu jsou pravidelně sdělovány vládám smluvních států tohoto Protokolu.
Článek 21
1. Výsady a imunity uvedené v tomto Protokolu nemají za účel poskytovat osobní prospěch osobám, které je požívají. Jsou zavedeny výhradně k zajištění nerušeného chodu Organizace za všech okolností a plné nezávislosti členů personálu, kterým jsou přiznány.
2. Generální ředitel či osoba určená k jeho zastupování nebo, pokud se jedná o zástupce smluvního státu tohoto Protokolu, vláda uvedeného státu nebo, pokud se jedná o samotného generálního ředitele, Rada, mají právo a povinnost zříci se této imunity, pokud se domnívají, že brání řádnému výkonu spravedlnosti a že je možno se jí zříci bez ohrožení účelů, ke kterým byla přiznána.
Článek 22
Žádný smluvní stát tohoto Protokolu není povinen přiznávat výsady a imunity uvedené v článcích 14, 15 a 17 a, b, c, e a f svým vlastním občanům ani osobám trvale žijícím na jeho území.
Článek 23
1. Organizace je povinna začlenit do všech jí uzavíraných písemných smluv, jiných než smlouvy o statutu svého personálu, arbitrážní doložku stanovující, že jakýkoliv spor plynoucí z výkladu či provádění smlouvy může být na žádost kterékoliv ze stran předložen soukromé arbitráži. Tato arbitrážní doložka stanoví způsob určení arbitrů, právo, kterým se bude řídit, a stát, ve kterém budou rozhodovat arbitři. Použije se postup arbitráže tohoto státu.
2. Výkon rozhodnutí vydaného touto arbitráží se řídí právními předpisy platnými ve státě, na jehož území bude vykonáno.
Článek 24
1. Kterýkoliv smluvní stát tohoto Protokolu může předložit mezinárodnímu arbitrážnímu tribunálu jakýkoliv spor:
a) týkající se škody způsobené Organizací;
b) zahrnující jakoukoliv nesmluvní povinnost Organizace;
c) zahrnující jakoukoliv osobu, která by mohla uplatňovat imunitu vůči jurisdikci podle článků 15 a 16, pokud tato imunita nebyla zrušena podle ustanovení článku 21 tohoto Protokolu. Ve sporech, kdy je uplatňována imunita vůči jurisdikci podle článku 15 a 16, přechází odpovědnost Organizace na osoby uvedené v těchto článcích.
2. Jestliže některý smluvní stát tohoto Protokolu má v úmyslu předložit spor arbitráži, oznámí to generálnímu řediteli, který o tomto oznámení neprodleně informuje každý smluvní stát tohoto Protokolu.
3. Postup uvedený v odstavci 1 tohoto článku se nevztahuje na spory mezi Organizací a generálním ředitelem, členy personálu či experty ohledně služebních podmínek.
4. Rozhodnutí arbitrážního tribunálu je konečné a není proti němu odvolání; strany se mu podřídí. V případě námitky ohledně smyslu a dosahu rozhodnutí je na arbitrážním tribunálu, aby na žádost kterékoliv ze stran toto rozhodnutí vyložil.
Článek 25
1. Arbitrážní tribunál uvedený v článku 24 výše se skládá ze tří členů, jeden arbitr je jmenován státem či státy účastnícími se arbitráže, jeden je jmenován Organizací a třetí arbitr, který arbitráži předsedá, je jmenován dvěma prvními arbitry.
2. Tito arbitři jsou vybráni ze seznamu, na kterém je nejvýše šest arbitrů určených každým smluvním státem tohoto Protokolu a šest arbitrů určených Organizací.
3. Jestliže jedna ze stran ve lhůtě tří měsíců od oznámení uvedeného v odstavci 2 článku 24 nejmenuje arbitra v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, vybere arbitra na žádost druhé strany předseda Mezinárodního soudního dvora z osob uvedených ve výše uvedeném seznamu. Stejně se postupuje na žádost jedné ze stran v případě, kdy se do jednoho měsíce od jmenování druhého arbitra dvěma prvním arbitrům nepodaří shodnout na jmenování třetího. Avšak jako arbitr, jehož jmenování přísluší Organizaci, nemůže být vybrán občan státu požadujícího arbitráž, podobně ani osoba uvedená na seznamu Organizací nemůže zastávat úlohu arbitra, který má být jmenován státem požadujícím arbitráž. Osoby náležející do těchto dvou kategorií nemohou navíc být vybráni za předsedy tribunálu.
4. Arbitrážní tribunál si stanoví svůj vlastní jednací řád.
Článek 26
Jakýkoliv spor, který případně vznikne mezi Organizací a vládou některého smluvního státu tohoto Protokolu ohledně výkladu či uplatňování tohoto Protokolu a který nebude moci být urovnán přímým jednáním, bude předložen, pokud se strany nedohodnou na jiném způsobu řešení, na žádost jedné ze stran arbitrážnímu tribunálu složenému ze tří členů, tedy z jednoho arbitra vybraného generálním ředitelem Organizace či osobou určenou k jeho zastupování, z jednoho arbitra vybraného zainteresovaným smluvním státem či zainteresovanými smluvními státy tohoto Protokolu a ze třetího arbitra, kterého po dohodě vyberou dva předchozí arbitři, ten však nemůže být ani úředníkem Organizace, ani občanem zainteresovaného státu či zainteresovaných států a bude tribunálu předsedat.
Návrh na zahájení řízení musí obsahovat jméno arbitra vybraného žalující stranou; žalovaná strana určí svého arbitra a sdělí jeho jméno druhé straně do dvou měsíců od obdržení návrhu na zahájení řízení. Pokud žalovaná strana neoznámí jméno svého arbitra ve výše uvedené lhůtě, či pokud se oba arbitři nehodnou na výběru třetího arbitra do dvou měsíců od určení druhého arbitra, bude arbitr nebo třetí arbitr na žádost jedné ze stran jmenován předsedou Mezinárodního soudního dvora.
Tribunál si stanoví svůj vlastní jednací řád. Jeho rozhodnutí jsou pro strany závazná a strany nemají možnost odvolání.
Článek 27
Organizace může na základě rozhodnutí Rady uzavřít s jedním či více smluvními státy tohoto Protokolu dodatečné dohody o provádění ustanovení tohoto Protokolu.
Článek 28
1. Tento Protokol je otevřen k podpisu smluvním státům Úmluvy o založení Organizace z 5. října 1962.
2. Tento Protokol podléhá ratifikaci či schválení. Listiny o ratifikaci či schválení budou uloženy v archivu vlády Francouzské republiky.
Článek 29
Tento Protokol vstoupí v platnost v den uložení třetí listiny o ratifikaci či schválení.
Článek 30
1. Po svém vstupu v platnost zůstane tento Protokol otevřen k přístupu všech smluvních států Úmluvy o založení Organizace z 5. října 1962.
2. Listiny o přístupu budou uloženy v archivu vlády Francouzské republiky.
Článek 31
Pro každý stát, který ratifikuje či schválí tento Protokol po jeho vstupu v platnost, či pro každý stát, který k němu přistoupí, vstoupí tento Protokol v platnost dnem uložení listiny o ratifikaci, schválení či přístupu.
Článek 32
Vláda Francouzské republiky oznámí všem státům, které podepsaly tento Protokol nebo k němu přistoupily, jakož i generálnímu řediteli Organizace uložení každé listiny o ratifikaci, schválení či přístupu, jakož i vstup v platnost tohoto Protokolu.
Článek 33
1. Tento Protokol zůstane v platnosti až do vypršení platnosti Úmluvy o založení Organizace z 5. října 1962.
2. Každý stát, který vystoupí z Organizace či přestane být jejím členem podle článku XI Úmluvy uvedené v předchozím odstavci, přestává být smluvní stranou tohoto Protokolu.
Článek 34
Tento Protokol má být vykládán ve smyslu svého hlavního cíle, kterým je umožnit Organizaci plně a účinně vykonávat poslání a funkce, které jí ukládá Úmluva.
Článek 35
Po vstupu tohoto Protokolu v platnost ho vláda Francouzské republiky nechá zaregistrovat na sekretariátu Organizace spojených národů podle článku 102 Charty Organizace spojených národů.
DÁNO v Paříži, 12. července 1974, v jednom vyhotovení v jazyce dánském, francouzském, německém, nizozemském a švédském, přičemž v případě sporu platí francouzské znění. Toto vyhotovení bude uloženo v archivu ministerstva zahraničních věcí Francouzské republiky, které vydá jeho ověřenou kopii všem signatářským či přistoupivších státům.
Za vládu Belgického království: C. de Kerchove
Za vládu Spolkové republiky Německo: Sigismud Fr. von Braun
Za vládu Nizozemského království: Vegelin Van Claerbergen
Za vládu Dánského království: Paul Fischer
Za Vládu Francouzské republiky: G. de Courcel
Za vládu Švédského království: Ingemar Hägglöf
Švýcarsko se stalo členem organizace 1. března 1982 a Itálie 24. května 1982.

1) Dohoda mezi vládou České republiky a Evropskou organizací pro astronomický výzkum na jižní polokouli o přístupu k Úmluvě o založení Evropské organizace pro astronomický výzkum na jižní polokouli a souvisejících podmínkách podepsaná v Garchingu dne 22. prosince 2006 byla vyhlášena pod č. 74/2011 Sb. m. s.