250/1924 Sb.
Obchodní úmluva československo-holandská sjednaná v Haagu dne 20. ledna 1923.

250.
Obchodní úmluva československo-holandská sjednaná v Haagu dne 20. ledna 1923.

(Překlad).
Úmluva.
President republiky Československé a její Veličenstvo královna Nizozemská, přejíce si utvrditi přátelské svazky a podporovati hospodářské styky mezi oběma státy, rozhodli se uzavříti obchodní úmluvu a jmenovali k tomu účelu svými plnomocníky:
President republiky Československé:
pana Zdeňka Fierlingera,
mimořádného vyslance a zplnomocněného ministra republiky Československé v Haagu,
a
pana Jana Dvořáčka,
zplnomocněného ministra a přednostu národohospodářské sekce ministerstva zahraničních věcí republiky Československé,
Její Veličenstvo královna Nizozemská:
Jeho Excellenci svobodného pána H. A. van Karnebeeka,
Svého ministra zahraničních věcí,
kteří, byvše k tomu účelu řádně zplnomocněni, shodli se na těchto ustanoveních:
I.
1. S příslušníky obou Vysokých smluvních stran bude zacházeno na území druhé strany v každém ohledu, zejména pokud se týče nastupování a provozování obchodu, živností a plavby, pokud jde o jejich právní postavení, o jejich majetek movitý i nemovitý, o jejich práva a zájmy, stejně příznivě jako s příslušníky státu požívajícího nejvyšších výhod.
2. Budou míti volnost spravovati své záležitosti na území druhé strany buď osobně neb svým prostředníkem, kterého si sami zvolili, aniž budou v tom směru podrobeni jiným omezením než těm, která jsou stanovena platnými zákony a nařízeními příslušné země.
3. Nebudou platiti z provozování svého obchodu, živností a plavby na území druhé strany jiných ani vyšších daní, dávek neb poplatků, než které jsou vybírány od vlastních příslušníků.
II.
1. Akciové společnosti a jiné společnosti obchodní, průmyslové neb peněžní, v to počítaje společnosti plavební, které mají své sídlo na území jedné Vysoké smluvní strany a které podle zákonů této strany tam po právu byly ustaveny, budou oprávněny uplatňovati rovněž na území druhé strany, zachovávajíce dotyčné zákony a nařízení, která jsou v platnosti na území této druhé strany, všechna svá práva a obzvláště vésti před soudem procesy jako žalobci a žalovaní.
2. Připuštění společností shora vyjmenovaných, které jsou na území jedné Vysoké smluvní strany po právu ustaveny a které hodlají svoji činnost po nabytí působnosti této obchodní úmluvy na území druhé strany rozšířiti a které k tomu účelu by potřebovaly zvláštního povolení, bude se říditi podle zákonů a nařízení v dotyčném státu platných, rozumí se však, že připuštění bank a společností pojišťovacích bude se říditi dle zvláštních zákonů a nařízení příslušného státu k tomu se vztahujících.
3. Se všemi společnostmi již jednou po zákonu zřízenými bude v každém ohledu zacházeno jako se společnostmi státu požívajícího nejvyšších výhod.
III.
1. Obě Vysoké smluvní strany se zavazují poskytovati si nejvyšších výhod, které poskytují nebo mohly by v budoucnosti poskytnouti kterémukoli státu třetímu, pokud se týká vývozu, dovozu, uložení ve skladištích a průvozu zboží, placení cel nebo dávek a provádění celních formalit.
2. Produkty přírodní neb výrobky původu československého budou připuštěny do Nizozemí a do jeho kolonií a produkty přírodní nebo výrobky původu nizozemského a nizozemských kolonií budou připuštěny do Československé republiky podle nejpříznivějšího režimu tarifního, které obě Vysoké smluvní strany poskytují nebo v budoucnosti poskytnou kterémukoliv státu třetímu jak pokud se týká všech cel a dávek, tak pokud se týká všech součinitelů, přirážek nebo zvýšení, jichž tato cla a dávky jsou neb mohly by býti předmětem.
IV.
1. Předměty podrobené clu a sloužící za vzorky, s výjimkou zboží, jehož dovoz je zakázán, budou vzájemně propouštěny dočasně beze cla s výhradou, že budou zachovány celní formality, jichž nutno dbáti k zajištění jich zpětného úplného vývozu.
2. Poznávací značky připojené k vzorkům úřady jedné Vysoké smluvní strany budou za účelem prokázání jich totožnosti uznány úřady druhé strany, rozumí se však, že obě strany budou míti možnost ve všech případech, kde se toho objeví potřeba, připojiti k nim mimo to ještě poznávací značky svého státu.
3. Výhoda tohoto celního osvobození může býti odňata cestujícím a obchodním domům, které se nepodrobí stanoveným podmínkám.
V.
Také pro případy v předcházejících článcích nepředvídané přiznávají si Vysoké smluvní strany vzájemné zacházení jako se státem požívajícím nejvyšších výhod ve všem, co se týká obchodu, živnosti, plavby a služby konsulární.
VI.
Jest shoda v tom, že tato úmluva nedotýká se v ničem výhod vyhrazených Československé republice ve čl. 222 mírové smlouvy St. Germainské a v čl. 205 mírové smlouvy Trianonské, aniž ústupků, které jedna Vysoká smluvní strana přiznala nebo přizná státům sousedním za účelem usnadnění pohraničního styku.
VII.
Každý spor ve příčině výkladu, užívání nebo provádění této úmluvy, o kterém nemohlo býti rozhodnuto mezi Vysokými smluvními stranami cestou diplomatickou, bude předložen k rozhodnutí Stálému soudnímu dvoru mezinárodní spravedlnosti.
VIII.
Ustanovení této úmluvy vztahují se na Nizozemí a jeho kolonie.
IX.
Tato úmluva bude ratifikována a ratifikační listiny budou vyměněny v Praze, jakmile bude možno. Nabude účinnosti 14 dnů po výměně ratifikačních listin, zůstane v platnosti po dobu jednoho roku ode dne, kdy nabude účinnosti, a mlčky obnovuje se pro touž dobu po každé, když nebude jednou z Vysokých smluvních stran alespoň 6 měsíců před vypršením vypovězena.
Čemuž na vědomí plnomocníci tuto úmluvu podepsali.
Vyhotoveno dvojmo v Haagu dne dvacátého ledna tisíc devět set dvacet tři.

ZD. FIERLINGER v. r.
J. DVOŘÁČEK v. r.
KARNEBEEK v. r.


Protokol.
Přistupujíce k podepsání úmluvy uzavřené dnešního dne, podepsaní plnomocníci učinili tato prohlášení:
§ 1.
Vláda Československé republiky jsouc nucena prozatím zachovávati povolovací systém dovozu a vývozu, který byl zřízen, avšak majíc na mysli ve smyslu úmluvy dnešního dne podepsané zaručiti výrobkům a zboží nizozemskému a nizozemských kolonií alespoň tak příznivé nakládání, jako každému třetímu státu, připustí volný dovoz výrobků a zboží původu nizozemského a nizozemských kolonií vypočtených v listině „A“ do Československé republiky.
§ 2.
Podobně vláda Československé republiky zruší stávající zákazy pro dovoz výrobků a zboží původu nizozemského a nizozemských kolonií do Československé republiky, vypočtených v listině „B“ až do výše kontingentů ročních tam stanovených.
§ 3.
Roční kontingenty zmíněné v listině „B“ budou vyčerpány ve stejnoměrných obdobích čtvrtletních, při čemž se podotýká, že bude-li dovoz v jednom čtvrtletí vyčerpán částkou nižší než čtvrtinou, bude zbylý zůstatek přičten ke kontingentu čtvrtletnímu nejblíže následujícímu.
§ 4.
Stejně přiznáno bude blahovolné zacházení se strany Československé republiky pokud se týká udělení dovozních povolení do Československé republiky, zvláště pro produkty a zboží původu nizozemského a nizozemských kolonií, vypočtených v listině „C“.
§ 5.
Jest shoda v tom, že zrušení, stanovená v paragrafech 1, 2 a 4, v ničem nepozměňují jiných předpisů platných všeobecně pro dovoz nebo vývoz.
§ 6.
Pokud se týká omezení dovozu a vývozu vůbec, Vysoké smluvní strany odvolávají se na články III. a V. zmíněné úmluvy, ježto otázka kontingentů jest vyřízena ustanoveními tohoto protokolu.
§ 7.
1. Kdyby poměry toho vyžadovaly, bude moci vláda Československé republiky požadovati pro výrobky a zboží dovezené do jejího území, aby tyto provázeny byly osvědčením o původu. Osvědčení o původu budou vydávána příslušným úřadem. Vláda československá bude moci požadovati, aby osvědčení o původu byla legalisována bezplatně konsuláty československými v Nizozemí a v jeho koloniích.
2. Podobně, kdyby poměry toho vyžadovaly, vláda nizozemská vyhrazuje si právo požadovati podobné průkazy, pokud se týká výrobků a zboží původu československého, dovezených na území Nizozemí neb do jeho kolonií.
§ 8.
Ustanovení tohoto protokolu předpokládají stávající režim dovozní a vývozní v Nizozemí. V tom případě, že by vláda nizozemská byla nucena zavésti v tom směru omezení, která mohla by postihnouti dovoz zboží československého, dohodne se v příčině dotyčných výrobků s vládou Československé republiky za účelem stanovení kontingentů, odpovídajících vzájemným zájmům.
§ 9.
1. Ustanovení tohoto protokolu vstoupí v platnost současně s obchodní úmluvou mezi Československou republikou a Nizozemím, dnešního dne podepsanou, při čemž se podotýká, že tento protokol bude schválen podle zákonů a nařízení příslušných států.
2. Bez újmy paragrafu 8 tohoto protokolu vyprší jeho působnost stejně jako zmíněné obchodní úmluvy, při čemž je shoda v tom, že tento protokol pozbude účinnosti v okamžiku, kdy režim povolovací bude zrušen.
3. Po tuto dobu Vysoké smluvní strany budou moci přizpůsobiti ve společné dohodě ustanovení tohoto protokolu, kdyby okolnosti vztahující se k hospodářským vzájemným poměrům toho vyžadovaly.
Vyhotoveno dvojmo v Haagu dne dvacátého ledna jeden tisíc devět set dvacet tři.
ZD. FIERLINGER v. r.
J. DVOŘÁČEK v. r.
KARNEBEEK v. r.

A.
Listina volného dovozu do Československé republiky.
Káva
Čaj
Sledě (čerstvé a uzené) a jiné ryby
Vlna
Obilí
Len
Semena: pol. čsl. celního tarifu:
46, 47
ex 49: Ornithopus sativus
ex 50: Phleum pratensis
Lolium italicum
Lolium perenne
Avena elatior
Poa pratensis
Poa trivialis
Trisetum flavescens
Cynosurus cristatus
Daktylis glomerata a jiná travní semena, avšak nesmíšená
ex 52: všechna semena květinová a zeleninová
Kopra
Kakaové boby
Bramborová sáď
Třísloviny exotické
Bavlna
Kaučuk
Rákos loupaný
Vlákna rostlinná (na př. rostlinné předivo)
Kovy (včetně cínu)
Mouka
Benzoe
Kůže a kožešiny surové
Umělá rohovina
Dřevo exotické
Pryskyřice damarová a pryskyřice kopálová
Kapok
Mléko kondensované, smetana kondensovaná
Mléko, smetana, máslo (na základě volné autonomní listiny, která toho času je v platnosti).
B.
Listina kontingentů (ročních).
Oleje a tuky rostlinné (s výjimkou oleje lněného, řepice a oleje řepkového) (úměrně)10.000tunOleje minerální mazavé250„Olej lněný1.000„Stearin300„Svíčky100„Olein500„Glycerin50„Bramborová moučka}2.000„DextrinKvětinové cibule a výrobky školkařské 500„Hrách, fazole 1.000„Zelenina 1.000„Koně a dobytek 5.000kusůČokoláda, čokoládové výrobky a cukrovinky500tunKakaový prášek 1.000„Kakaové máslo 250„Koláčky a biscuity 50„Vlněné látky 500„Jutové tkaniny 100„Umělé hedvábí 150„Výrobky z kaučuku a pneumatiky pro automobily a kola 250„Velocipedy 1.000kusůAutomobily 150„Výrobky chemické (úměrně) 50tunVýrobky farmaceutické 10„Chinin a kokain 10 „Žárovky 750.000kusůLaky, fermeže a barvy 50tunSemeno kmínu (kmín obecný) 500„Kůže a kožené výrobky 500„Kartáčnické výrobky všeho druhu 5„Klih, želatina a jich produkty:1. Kostní tuk 100tun2. Jedlá želatina (pro výživu) 50„Precipitované pícní vápno (vedlejší produkty při výrobě želatiny)200„Umělá hnojiva 5.000„Koření 750„Rýže 5.000„Esence, t. j. všechny oleje éterické, s výjimkou oleje jalovcového a koriandrového10„
Listina C.
Olej řepkový
Mýdlo a mýdlový prášek
Bavlněné výrobky
Prádlo
Klih kostní
Klih kožní
Želatina pro potřebu průmyslovou
Přístroje chirurgické pro laboratoře, optické a jiné
Kovové výrobky
Přístroje a motory elektrické
Semena nejmenovaná v listině A
Margarin
Sýr.
Tato ujednání vyhlašují se s tím, že byla za souhlasu Národního shromáždění ratifikována presidentem republiky dne 28. srpna 1924. Ratifikační listiny byly vyměněny dne 17. října 1924, takže podle článku IX. nabývají tato ujednání mezinárodní působnosti dnem 31. října 1924.
Podle § 9, odst. 3., protokolu sepsaného při podpisu úmluvy byly výměnou not ze dne 17. října 1924 s platností od 31. října 1924 sjednány tyto změny ustanovení tohoto protokolu:
Obilí a mouka přeřaďuje se z listiny A na listinu B s ročním kontigentem 40.000 tun (4000 vagonů); roční kontigent 1000 tun zeleniny, stanovený listinou B, nahrazuje se ročním kontigentem 3500 tun a listina B doplňuje se ročním kontigentem 2000 tun brambor.
Dr. Beneš v. r.