Дума: изповедник (изпове`дник)
Всичко важно за думата?
Значение: +мн. изпове`дници, +м.\n#1 Духовник, който приема изповед.\n#2 +Прен. Лице, пред което се изказват съкровени чувства и мисли. _Бях техен изповедник, преди да се оженят._
Грешни форми: езповеднек, езповедник, езпуведнек, езпуведник, есповеднек, есповедник, еспуведнек, еспуведник, изповеднек, изпуведнек, изпуведник, исповеднек, исповедник, испуведнек, испуведник
Дериватни форми: изповедник, изповедника, изповедникът, изповедници, изповедниците, изповедници, изповеднико
Разбита форма: из-по-вед-ник