Дума: спътник (спъ`тник)
Представете всички данни за думата.
Значение: +мн. спътници, +м.\n#1 Човек, който придружава някого при пътуване или пътува заедно с него. _Спътникът ми се оказа интересен човек._\n#2 +Прен. Тяло, което се движи заедно с друго, като го съпътства. _Космически спътник. Луната е спътник на Земята._\n#3 +Прен. Съпътстващо обстоятелство. _Вечен спътник ми е самотата._+прил. [[спътнически]], спътническа, спътническо, +мн. спътнически.\n* _Спътник/спътница в живота._ — Съпруг или съпруга.\n* _Изкуствен спътник._ — Тяло, което се извежда с ракета в орбита около Земята със специални цели.
Синоними: другар, придружител, компаньон\nсателит
Грешни форми: спътнек
Дериватни форми: спътник, спътника, спътникът, спътници, спътниците, спътници, спътнико
Разбита форма: спът-ник