Дума: самовъзпитам се (самовъзпи`там се)
Каква е историята на думата?
Значение: самовъзпиташ се, +св. — _вж. __самовъзпитавам се.___
Грешни форми: самовазпитам се, самовазпитъм се, самовъзпитъм се, самувазпитам се, самувазпитъм се, самувъзпитам се, самувъзпитъм се, съмовазпитам се, съмовазпитъм се, съмовъзпитам се, съмовъзпитъм се, съмувазпитам се, съмувазпитъм се, съмувъзпитам се, съмувъзпитъм се
Разбита форма: самовъзпитам се