Дума: моля (мо`ля)
Какво е това?
мо`лиш, +мин. св. мо`лих и моли`х, +мин. прич. мо`лил и моли`л, +несв.\n#1 _Кого_, +За какво. Обръщам се с молба; зова, призовавам. _Моля те за помощ._\n#2 В речевия етикет — при учтива заповед, за смекчаване на заповед. _Моля, запазете тишина!_\n#3 Като +част. В речевия етикет — за учтива покана, подкана, а също в обръщение. _Заповядайте, моля. Кажете, моля. Извинете, моля. Моля, господине._\n#4 Като +част. В речевия етикет — за въпрос при молба да се повтори казаното. _– Моля? Не чух добре какво казахте._\n#5 Като +част. В речевия етикет — в отговор на благодарност. _Благодаря Ви. — Моля, няма защо._\n#6 Като +част. За привличане на вниманието или при възражение. _Моля, искам думата! Моля, моля, без такива инсинуации! –_ __моля се. 1.__ Произнасям молитва. _По цял ден се молят, не работят._\n#2 _На кого._ Обръщам се с молба. _Молих му се да не казва, не ме послуша._\n#3 Желая, надявам се, иска ми се. _Моля се само да не дойдат утре._\n* _Моля ти се/моля ви се. 1._ — При свойско обръщение с молба. _Хайде, моля ти се, ела с мене!_\n#2 При възмущение, възражение. _Виж я ти, моля ти се!_