Дума: конец (коне`ц)
Какви данни имаме за думата?
Значение: +мн. конци`, два) коне`ца, +м. Обработена нишка от памук, вълна, коприна, която се използва за шиене, плетене, тъкане. _Шия с червен конец. Конецът ми се къса. Хирургически конци._\n* _Съшит с бял конец._ — +Разг. Плитко измислено, съчинено, скроено.\n* _Като под конец._ — Абсолютно точно, под права линия.\n* _Обърквам конците._ — +Разг. Забърквам, заплитам нещо, изпадам в трудно положение.\n* _От игла до конец._ — +Разг. От край до край. \n\n----\n\n+м., само +ед. +Остар. Край, завършек. _Ще има ли тази работа конец? Днес сложих конец на книгата._
Синоними: нишка, жица, жичка, влакно, връв, връзка\nкрай, завършек, свършек, предел, граница, развръзка
Грешни форми: кунец
Дериватни форми: конец, конеца, конецът, конци, конците, конеца
Разбита форма: ко-нец