Дума: свещеник (свеще`ник)
Какво повече знаем за нея?
Значение: +мн. свещеници, +м. Духовно лице при християните, което има право на брак, извършва обреди и служи литургия; поп, духовник, пастор. _Свещеникът освети трапезата._ ____ +прил. [[свещенически]], свещеническа, свещеническо, +мн. свещенически. _Свещеническа калимавка._
Синоними: духовник, поп, пастор, проповедник, монах, свещенослужител, изповедник\nжрец\nвикарий, наместник
Грешни форми: свештеник, свещенек, свищенек, свищеник
Дериватни форми: свещеник, свещеника, свещеникът, свещеници, свещениците, свещеници, свещенико
Разбита форма: све-ще-ник