Дума: дъвча (дъ`вча)
Защо се използва думата?
дъ`вчеш, +мин. св. дъ`вках и дъвка`х, +мин. прич. дъ`вкал и дъвка`л, +несв.\n#1 +Какво. Мачкам, дробя, разкъсвам със зъби, обикн. храна. _Трудно дъвча месо. Не дъвчи молива си._\n#2 +Прен. +Разг. Не говоря ясно, не артикулирам правилно. _Дъвче си думите._\n#3 +Прен. Повтарям многократно едно и също нещо; предъвквам.\n#4 +Прен. +Разг. +Кого. Мърморя, карам се, съветвам, одумвам. _Стига сме дъвкали момчето — оставете го на мира!_\n* _Дъвча му кокалите._ — Клюкарствам, злословя.\n* _Какви ще ги дъвча._ — +Разг. Нямам изход, ще трябва да извърша нещо, което не желая.