Дума: разколник (разко`лник)
Всички данни за нея?
Значение: +мн. разколници, +м. Човек, който участва в разкол или внася разкол.+прил. [[разколнически]], разколническа, разколническо, +мн. разколнически.+същ. [[разколничество]], +ср.
Синоними: еретик, разцепник, отцепник, сектант\nразмирник\nотстъпник, дисидент
Грешни форми: разколнек, ръзколнек, ръзколник
Дериватни форми: разколник, разколника, разколникът, разколници, разколниците, разколници, разколнико
Разбита форма: раз-кол-ник