Дума: стон (стон)
Дай всичко накуп за думата.
Значение: сто`нът, сто`на, +мн. сто`нове, два) сто`на, +м. Дълбока мъчителна въздишка, съпроводена от протяжен звук в резултат на силна болка, скръб и др.
Синоними: стенание, плач, ридание, охкане, пъшкане, вайкане, вопъл, рев, вой, въздишка, дълбока въздишка
Дериватни форми: стон, стона, стонът, стонове, стоновете, стона
Разбита форма: стон