Дума: пълнолетие (пълноле`тие)
Всички детайли за нея?
Значение: +ср., само +ед. Възраст, след която човек става пълноправен гражданин на страната си, започва да носи отговорност пред закона.
Синоними: пълноправие\nвъзмъжалост
Грешни форми: палнолетие, палнулетие, пълнулетие
Дериватни форми: пълнолетие, пълнолетието, пълнолетия, пълнолетията
Разбита форма: пъл-но-ле-тие