Дума: наочник (нао`чник)
Всички данни за нея?
Значение: +мн. нао`чници, два) нао`чника, +м. Обикн. +мн. Кожени парчета, които са прикрепени отстрани на конската глава, за да ограничат виждането.\n* _Сякаш има наочници._ — За човек, който не вижда същността на нещата; ограничен човек.
Грешни форми: наочнек, нъочнек, нъочник
Дериватни форми: наочник, наочника, наочникът, наочници, наочниците, наочника
Разбита форма: на-оч-ник