Дума: уста (уста`)
Каква е дефиницията на думата?
+мн. усти`, +ж.\n#1 Отвор на лицевата част на главата, който служи за поемане на храна, за говорене и дишане. _Отварям си устата и лапвам бонбона._\n#2 Устни. _Красива уста._\n#3 _Разг. Прен._ Способност да се говори; общителност, дар слово. _Има уста, произнася цели речи. Има голяма уста, не можеш да го наддумаш._\n#4 +Прен. Отвор на машина, съд и др. _Уста на бутилка. Уста на чувал._\n* _Вземам/взема думата от устата._ — +Разг. Казвам това, което друг е искал да каже.\n* _Гледам в устата някого)._ — +Разг.\n#1 Угоднича, угаждам му.\n#2 Гледам го, като яде.\n* _Запушвам/запуша устата на някого)._ — +Разг.\n#1 Оборвам твърдения със силни аргументи.\n#2 Накарвам някого да спре да говори.\n* _Има жълто около устата._ — +Разг. Млад, неопитен.\n* _Мед капе от устата му._ — +Разг. Много е любезен.\n* _Оставам/остана с пръст в устата._ — +Разг. Излъган съм в очакванията си.\n* _Плюли си в устата._ — +Разг. Казват едно и също.\n* _С половин уста._ — Едва-едва, без желание. \n\n----\n\n+неизм. +Остар. Майстор стои пред лично име). _Уста Кольо Фичето._