Дума: измъчвам (измъ`чвам)
Защо се използва думата?
измъ`чваш, +несв. и [[измъ`ча]], +св.\n#1 +Кого. Създавам продължително мъки, трудности; тормозя. _Измъчваха го да си признае вината. Измъчвам с тежка работа. Измъчвам морално._\n#2 +Кого. Създавам продължително мъки от жажда, глад, болка и др.\n#3 +Кого. За мисъл, чувство — продължително мъча, тормозя, човъркам. _Измъчваше я мисълта, че е направила съдбовни грешки._\n__измъчвам се/измъча се. 1.__ — Подложен съм на продължителни физически или морални мъки, трудности.\n#2 Понасям големи мъки, трудности, за да направя нещо. _Измъчих се с тази работа от сутрин до вечер и пак не върви._