jättes kõrvale põhimõttelised vastuväited sellisele lähenemisele siis ei mõista ma kuidas keegi võiks üldse arvata et el suudab kunagi jõuda üksmeelsele seisukohale nii tundlikel teemadel mille puhul on eri liikmesriikide huvid sageli väga erinevad kui isegi mitte täiesti vastuolulised