käimasolevates konsultatsioonides euroopa parlamendiga kuue majandust käsitleva seadusandliku algatuse kohta olen sageli kuulnud kriitikat et liikmesriigid  mille all peaksime mõistma nõukogu ja euroopa ülemkogu  peavad silmas ainult makromajanduslikku stabiilsust ning jätavad tähelepanuta stimuleerivat majanduskasvu ja reaalmajanduse kriisist taastumist käsitlevad küsimused või siis näevad nende eesmärkide saavutamiseks ette vaid pehmed ja küündimatud vahendid ning et eli 2020 aasta strateegia täitmine sellega peamiselt piirdubki