kolmanda ja viimase kuid mitte vähem tähtsa punktina tahan viidata lissaboni lepingu artiklile 349 selles on ette nähtud äärepoolseimate piirkondade erikohtlemine struktuuritoetuste andmisel just nende majandusliku ja sotsiaalse olukorra ning püsivate ja eriliste iseärasuste ja piirangute tõttu mis panevad neid pidevatesse raskustesse ja tekitavad vajaduse alalise abi järele