sellele vaatamata kehtib juhtudeks mil inimene tõepoolest vajab plaanilist ravi teises liikmesriigis ja selleks on olemas objektiivsed meditsiinilised põhjused juba praegu määrus (eü) nr 883/2004 mille alusel osutatakse patsiendile tervishoiuteenuseid ilma et ta tegelikult nende eest ise tasuks