Debate: Identifying gender-based violence as a new area of crime listed in Article  TFEU
Date: WEDNESDAY, 15 SEPTEMBER 2021
Speaker: Malin Björk
Country: Czechia
Language: SV

Det är ett strukturellt problem, och det är ett av de allvarligaste brotten mot mänskliga rättigheter som vi har framför oss. Det här huset, Europaparlamentet, har varit pådrivande i varje steg som EU har tagit för att bekämpa det könsbaserade våldet. Så också nu. Den här gången har jag tillsammans med min medföredragande, Diana Riba i  Giner, som kommer att tala här efter mig, haft möjlighet att hålla i pennan och förhandla fram ytterligare ett starkt ställningstagande och konkreta krav på hur vi ska bekämpa det könsbaserade våldet.  Vi kräver EU-lagstiftning. Det är inte första gången det här parlamentet gör det, men vi upprepar det. Något annat är inte hållbart. Men vi säger också att en kriminallagstiftning och rättsväsendet bara är en del av ekvationen. Vi slår fast att kampen mot det könsbaserade våldet inte kan ses separat från kampen för jämställdhet och arbetet för kvinnors rättigheter, i alla delar av samhället. Det könsbaserade våldet är intimt förknippat med patriarkala strukturer, med ojämlikheten mellan kvinnor och män, med bristen på ekonomiskt oberoende för kvinnor och med bristen på rättvisa.  I vårt betänkande slår vi fast att för att bekämpa det könsbaserade våldet måste vi ha rätt att bestämma över våra kroppar och vår sexualitet. Vi måste ha tillgång till fri abort och preventivmedel. I vårt betänkande slår vi också fast att vi måste se till att alla åtgärder gör att vi syftar till att stärka kvinnors rättigheter och kontrollen över våra liv. Vi måste få rätt stöd och service. Vi slår fast att kvinnojourerna, som är en pelare i arbetet mot våldet mot kvinnor och flickor, ska ha permanent stöd. Vi slår fast att rättsväsendet måste bli så mycket bättre – att rättsväsendet ser till att leverera fällande domar så att vi sakta men säkert, men överallt och i alla delar, faktiskt lägger skulden där den hör hemma: hos förövarna. Vi måste därför ha en lagstiftning som tar sin utgångspunkt i samtycke. I vårt betänkande slår vi även fast att det könsbaserade våldet drabbar hbtqi-personer, och att detta måste inkluderas när vi bekämpar det könsbaserade våldet. Vi säger tydligt att hot och hat och våld mot hbtqi-personer också härstammar från patriarkala och sexistiska föreställningar – förtryckande föreställningar om hur vi måste vara som människor och där de som bryter mot heteronormativa krav hotas och utsätts för våld. Vi säger att det här våldet både kan och måste vi bekämpa som en ram inom ramen för det könsbaserade våldet. En skulle ju tro att alla är med på tåget, att det inte är någon som är emot detta, att alla vill ta tag och bekämpa detta våld. Men det finns de som inte är med på tåget, som fortfarande vill kontrollera kvinnors liv och kroppar, som tycker att det är okej att på detta sätt begränsa våra liv. Ibland anger de andra skäl, men i grund och botten är det att de inte anser att detta är tillräckligt viktigt. Men de kommer inte att besegra oss.  Vartenda framsteg har varit en kamp. Feminister, aktivister, organisationer, överlevare själva är de som har varit pådrivande, tillsammans med parlamentariker, allierade i parlamentet, för att skärpa lagar. Så också i dag. Jag vill tacka alla outtröttliga feminister som jobbat med oss, som stöttat oss och ser till att det blir