Debate: Presentation of the programme of activities of the Swedish Presidency
Date: TUESDAY, 17 JANUARY 2023
Speaker: Ulf Kristersson
Language: SV

Det är, som Manfred Weber nämnde, vårt tredje ordförandeskap: 2001 och 2009. Olika tider, olika frågor och olika fördrag – väldigt olika förutsättningar, men jag kan försäkra parlamentet om att jag hämtar god inspiration både från dessa två ordförandeskap och från de statsministrar som ledde Sverige under den tiden.  Jag vill börja med Sveriges relation till Europeiska unionen. Sverige hade ju länge en väldigt tveksam syn på EU – låt oss vara ärliga med det. Från 1960—talet och framåt ansågs ett EU-medlemskap vara oförenligt med den svenska neutraliteten. För många är detta svårt att förstå: EU-medlemskapet ansågs stå i strid med den svenska neutraliteten. Partierna på min sida var kraftigt för att gå med i EU. På den andra sidan var de mycket tveksamma. Sedan hade vi en folkomröstning som gav ett tydligt svar att Sverige skulle gå med i EU. Därifrån och framåt har den grundläggande enigheten om Sveriges roll i EU blivit allt starkare. Nu är åtta partier av åtta i Sveriges riksdag  Det betyder ju inte att alla tycker lika. Det betyder inte att alla partier har samma uppfattning om exakt vad som bör vara gemensamma europeiska frågor, än mindre om hur man ska lösa det som är gemensamma europeiska frågor. Det är ju sådant som demokrati handlar om, både hemmavid och i den här kammaren. Jag har stor respekt för det.  Någon nämnde också säkerhetspolitiken. Sex av åtta partier står bakom den svenska Nato-ansökan tillsammans med Finland. Bara Vänsterpartiet och Miljöpartiet är emot att Sverige byter säkerhetspolitisk kurs. Det är också en enorm styrka när vi nu är på väg in i Nato-samarbetet.  För att nämna något om inrikespolitiken är det fyra partier som har enats om att lösa riktigt stora problem i Sverige, enats om ett paradigmskifte i svensk politik på ett antal områden som kräver mycket resolut handling. Vi pratar om att stoppa den organiserade grova brottsligheten som även ni har läst om: en skjutning om dagen, flera sprängningar varje vecka. Inget annat land i hela EU har haft motsvarande utveckling som Sverige.  Det handlar om att minska invandringen till Sverige så att vi har en chans att klara av integrationen av de hundratusentals människor som har kommit till vårt land, och så att vi kan förbli ett öppet, jämlikt land där många människor får lika goda chanser.  Det handlar om att lägga om hela energipolitiken så att vi klarar av klimatomställningen, med elektrifiering med ren el – en massiv satsning på att bygga ny svensk kärnkraft tillsammans med andra länder i Europa som också går den vägen, så att vi kan bli helt fossilfria i rätt tid.  Allt detta har vi enats om att lägga om kursen i, i svensk politik. Detta är inrikespolitik, men eftersom det nämndes här i kammaren så vill jag ändå nämna det också för er. Den regering som Sverige nu har bildat är en helt normal nordisk regering sedan 2001 – det har prövats i Finland, det har prövats i Norge, det har prövats i Danmark med goda resultat. Samtidigt är Norden en av världens öppnaste, mest toleranta och friaste delar av världen – några av världens stabilaste demokratier. Jag känner mig mycket trygg i den regering som jag har bildat i Sverige.  Den inre marknaden firar 30 år. Det är mycket bra, men som några nämnde finns det mycket mer att göra, till exempel den digitala inre marknaden, den inre marknaden för tjänster. Det finns mycket kvar att göra, inte minst för alla de länder som i dag har tjänsteekonomi som dominerande.  Det amerikanska initiativet om IRA rymmer både hot och möjligheter. Låt oss först säga att det är bra att USA är tillbaka i klimatarbetet. Låt oss uppskatta det fullt ut. Det vore mycket värre om USA inte var det. I grunden kan inget globalt klimatarbete fungera om inte USA, och så småningom också Indien och Kina, är med i det globala klimatarbetet. Att EU har blivit världens främsta ”klimathub” är en god början. Att USA är med är fundamentalt. Det är också så att USA nu agerar på vad Kina har gjort under många år. Det kan man också ha rätt stor förståelse för, men det är också så att detta riskerar att drabba europeiska företag på ett sätt som vi inte tycker är bra. Låt oss nu mycket nog analysera konsekvenserna av det amerikanska initiativet och konsekvenserna av olika handlingsalternativ. Låt oss dessutom ha blicken både på den korta sikten och agera klokt i respons till USA och på den långa sikten, och inte på kort sikt göra saker och ting som kan vara skadliga för Europas ekonomi på lång sikt.  Vi har ett antal akuta migrationsfrågor. Jag har av naturliga skäl talat med Belgien, Nederländerna och Österrike den senaste tiden. Låt oss erkänna att det är en akut situation. Vi har haft en ökning av irreguljära migrationsströmmar med 70 % under 2022. Jag har all respekt för att det kommer att behöva göras någonting. Samtidigt har vi långsiktiga migrationsfrågor som också fortsätter arbetas med på det sätt som var tänkt sedan tidigare. På kort sikt handlar om yttre gränsfrågor, relationer till tredjeland och återvändande, men mycket mer finns att göra.  Den sociala pelaren nämndes. Det är ingen hemlighet att Sverige i grund och botten är mycket nöjt med den form av lönebildning som vi har i Sverige och inte har några planer på att överge den fungerande modellen. I grund och botten har EU väsentligt mer gemensamma saker att engagera sig i, både på kort och på lång sikt, än att överta ansvar för nationella angelägenheter inom social- och välfärdspolitiken. På energisidan: Vi har en femtioprocentig ökning av vindenergin i Sverige de kommande åren. Vi har en kraftfull ökning av kärnkraftsenergin i Sverige de kommande decennierna. Den vanligast sålda bilen i Sverige förra året var en elbil. Vad vi nu måste göra är att förse dessa bilar med ren el till rimligt pris och i en infrastruktur så att den är tillgänglig för alla.  Jag tackar för alla medskick. Jag tackar för alla frågor. Jag återkommer gärna.