Debate: Screening of third country nationals at the external borders - European Criminal Records Information System  - Third Country Nationals - Common procedure for international protection in the Union - Establishing a return border procedure, and amending Regulation  / - Asylum and migration management - Addressing situations of crisis and force majeure - Establishment of 'Eurodac' for the comparison of fingerprints for the effective application of Regulation  No , for identifying an illegally staying third-country national or stateless person and on requests for the comparison with Eurodac data by Member States' law enforcement authorities and Europol for law enforcement purposes  - Union Resettlement Framework - Standards for the qualification of third-country nationals or stateless persons as beneficiaries of international protection - Standards for the reception of applicants for international protection
Date: WEDNESDAY, 10 APRIL 2024
Speaker: Matjaž Nemec
Country: Greece
Language: SL

Posledice smo čutili povsod, vključno v schengenskem prostoru. Reforma celotnega področja migracij je bila nujna. Na dolgi rok je od nje odvisno tudi preživetje Unije kot take.  Po osmih letih blokad in več poskusih nam je torej uspelo. Kasneje bomo glasovali o celotnem paketu prenovljene migracijske in azilne zakonodaje. Z njimi Evropa stopa v novo obdobje. To, kar imamo na mizi, ni popolna rešitev, je kompromis. A reforma je strateška nujnost, ki jo v Evropskem parlamentu sprejemamo s težkim cmokom v grlu. A od svoje odgovornosti ne bežimo. To od nas pričakujejo predvsem evropske državljanke in državljani.  Sam sem bil poročevalec za prenovo uredbe o kvalifikacijah. Glavnina besedila je bila dogovorjena že leta 2018, a Evropa in svet sta bila takrat drugačna. Prepričan sem, da takšnega besedila v današnjem času in v razmerah v EU ne bi bilo možno več sprejeti.  Torej, predlagana uredba o kvalifikacijah je bila del prve neuspele reforme azilne politike v letu 2016. Uredba bo nadomestila obstoječo direktivo o kvalifikacijah in določa na enem mestu standarde glede pogojev za pridobitev mednarodne zaščite v Uniji – bodisi statusa begunca ali statusa subsidiarne zaščite – ter na drugi strani pravice upravičencev v primeru pozitivne odločitve.  Ta uredba je torej ključna sestavljanka bodočega evropskega azilnega sistema in bo zagotovila enakopravno obravnavo prošenj po vsej Evropi. To bo vplivalo na destimulacijo po „azilnem nakupovanju“ in s tem posredno tudi na pojav sekundarnih migracij.  Do sedaj je bila namreč uporaba direktive zelo arbitrarna med državami. Te so morale namreč direktivo implementirati v nacionalno zakonodajo in jo tudi izvajati. A pri tem je prihajalo do velikih sprememb in odstopanj. Poznamo primere, ko je denimo prosilec za mednarodno zaščito iz Afganistana imel v eni državi članici tako rekoč ničelno možnost za pozitivno odločitev ter spet v drugi državi članici skoraj stoprocentno možnost. Upajmo torej, da bodo takšne zgodbe stvar preteklosti in da bo Evropa v resnici zaživela tudi na tem področju.  Dovolite mi, da se sedaj osredotočim na glavne vsebinske poudarke. Med glavne dosežke kvalifikacijske uredbe zagotovo štejem enotno minimalno dolžino dovoljenja za bivanje. Ta bo za status begunca veljal vsaj 3 leta, za status subsidiarne zaščite pa minimalno eno leto ter nato ob podaljšanju še minimalno dve leti. Pregled statusa ne bo avtomatičen in obvezen. Status namreč upravičencu pripada, dokler obstajajo potrebe po njegovi zaščiti. Na ta uspeh sem še posebej ponosen.  Prav tako smo uspeli za potrebe uredbe razširiti definicijo družine. Novost uredbe je presoja o razpoložljivosti notranje zaščite. Zahvaljujoč tej hiši smo uporabo tega principa močno omejili. Ta bo obvezna zgolj v primerih, ko pregona nad nosilcem ne izvaja država.  Več zaščite bodo begunci deležni tudi zaradi hitrejše izdaje dovoljenja za bivanje. Ta pa morajo biti tudi brezplačna. Po novem se bo čas bivanja, ki se šteje v dobo za pridobitev dovoljenja za stalno bivanje, štel vse od vložitve vloge oziroma prošnje, in ne kot do zdaj – zgolj polovico časa od vložitve prošnje do priznanja zaščite. Obravnava prošenj lahko v nekaterih primerih traja tudi več kot leto dni, zato je ta sprememba več kot pomembna, izjemno je pomembna.  Prav tako bodo upravičenci enakovredno obravnavani z državljani države gostiteljice glede pravic, kot so socialno in zdravstveno varstvo, pravic iz naslova dostopa do dela ter seveda izobraževanja. Do več zaščite in varovalk pa bodo po novem upravičeni tudi mladoletniki brez spremstva, ki so še posebej ranljiva kategorija. Tudi v tem primeru sem ponosen na uspeh Evropskega parlamenta. Spoštovane kolegice in kolegi, v upanju na ugodno rešitev se vam zahvaljujem za sodelovanje in pozornost.